Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

30.10.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява, у якій представник позивача зазначає, що з 26 вересня 2020 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] .. Від даного шлюбу подружжя має неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені з 2024 року. Причиною розпаду сім`ї є втрата взаєморозуміння, любові та поваги, наявність суттєвих розбіжностей у поглядах на спільне життя та виховання дитини, що спричиняло постійні конфлікти та непорозуміння. На теперішній час сторони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують, кожен має власні інтереси та особисте життя. У зв`язку з цим шлюб втратив своє сімейне значення та має виключно формальний характер. З метою встановлення підсудності справи цьому суду та місця реєстрації відповідача у справі відповідно до ст. 187 ЦПК України 31.10.2025 був зроблений запит до Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради. Відповідь надійшла до суду 07.11.2025. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 04.12.2025. 04.12.2025 справу було відкладено на 13.01.2026 в зв`язку з відсутністю у суду відомостей про належне повідомлення відповідача про розгляд справи. Представник позивача адвокат Морозов В.Ю. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. Позов просять задовольнити у повному обсязі та не заперечують проти винесення заочного рішення (вх.232 від 06.01.2025). Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, а саме за допомогою смс-повідомлення та судової повістки, направленої відповідачці за її зареєстрованим місцем проживання, яка повернута на адресу суду з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання». Відзив на позовну заяву відповідач не подала, будь-яких клопотань на адресу суду від неї не надходило. Суд вважає за необхідне у відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України вирішити справу в заочному порядку з огляду на те, що відповідач повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилась у встановлений судом термін відзив на позовну заяву не подала, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, суд проводить розгляд цивільної справи за наявними у справі матеріалами. Вивчивши матеріали цивільної справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача з урахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони 26 вересня 2020 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що зроблений актовий запис № 440 (а.с.33). Від шлюбу сторони мають дитину: сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.11.2021, яке видане Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), про що складено актовий запис № 1170 (а.с.17). У позовній заяві зазначено, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені з 2024 року. Сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, сімейних відносин не підтримують. Шлюб втратив сімейне значення та має формальний характер. Відповідно до ч. 3ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд враховує, що добровільність є однією з основних засад шлюбу. Шлюб як сімейний союз створює сім`ю, а його договірна природа підкреслює добровільний характер, заснований на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється через його розірвання, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків. Право на подання позову про розірвання шлюбу належить кожному з подружжя. Для забезпечення цього права важливим є прояв взаємної поваги та гідності між сторонами. Враховуючи обґрунтованість підстав для розірвання шлюбу та неможливість подальшого спільного життя подружжя, суд вважає за доцільне розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 3 000 грн., слід зазначити наступне. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. Відповідно до матеріалів справи додано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ДП № 4636 від 23.01.2020, договір про надання юридичних послуг від 27.10.2025, укладений між адвокатом Морозовим В.Ю. та [PERSON] , акт приймання-передачі наданих послуг від 27.10.2025, підписаний сторонами без застережень, що підтверджує прийняття Замовником наданих послуг та відсутність заперечень щодо їх обсягу і якості. Згідно з актом надано юридичну консультацію (2 год. 1 000 грн) та здійснено підготовку і подання позовної заяви про розірвання шлюбу (2 год. 2 000 грн), усього 4 години на суму 3 000 грн. На підтвердження оплати надано копію квитанції від 27.10.2025 на суму 3 000 грн. З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що визначена сума витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000 грн є обґрунтованою, розумною та такою, що підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме сплачений судовий збір з урахуванням понижувального коефіцієнта у розмірі 968,96 грн. Враховуючи наведене та відповідно до статей 24, 55, 104, 105, 110, 112, 113, 115 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved