Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який мотивує наступним. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , а [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після смерті батьків позивача залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований у [ADDRESS] . Спадкодавці [PERSON] та [PERSON] залишили заповіти, які посвідчені 29.04.2013 року, яким все належне їм майно заповіли позивачу. 03.12.2025 року листом № 1101/02-14 приватний нотаріус Калуського районного нотаріального округу Лесик В.Б. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що право власності на вищевказаний житловий будинок зареєстровано за членами колгоспного двору, головою якого є [PERSON] . У зв`язку з цим він змушений звернутись із позовом до суду та просить винести рішення яким визнати за ним право власності в цілому на будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача адвокат Жовнір М.Й. та позивач подали до суду заяву про розгляд справи без його та позивача участі, позов підтримують та просять суд його задоволити (а.с.63,74). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] також подали до суду заяви відповідно до яких справу просять розглянути у їхній відсутності, позов визнають та не заперечує щодо його задоволення. Зазначають, що дійсно ще в 1990 році вони обоє, як сім`я , фактично вибули із членів колгоспного двору зі своєю часткою в майні, оскільки в зазначеному році отримали земельну ділянку під будівництво житлового будинку. Даний будинок своєю участю та коштами допомагали будувати всі члени колишнього колгоспного двору. На даний час вона офіційно зареєстровані всією сім`єю в [ADDRESS] . Даний будинок перебуває у їхній приватній власності. Вони надають персональну згоду на оформлення права власності на спадковий житловий будинок одноосібно на позивача [PERSON] (а.с.66-67, 70-71). Відповідно до ч. 3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , а [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с.38,46). [PERSON] та [PERSON] були батьками [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] (а.с.18). Спадкодавець [PERSON] , [INFO] , котрий помер [INFO] ,залишив заповіт, посвідчений 29 квітня 2013 року секретарем Пійлівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області та який зареєстрований в реєстрі за № 75, що підтверджується копією заповіту. Заповіт не змінювався та не відмінявся, (а.с.40). Згідно вищезазначеного заповіту, спадкодавець [PERSON] , [INFO] , котрий помер [INFO] , який мешкав та був зареєстрований в будинку [ADDRESS] , заповів [PERSON] , [INFO] , - все належне йому майно. Спадкодавець [PERSON] , [INFO] , котра померла [INFO] ,залишила заповіт, посвідчений 29 квітня 2013 року секретарем Пійлівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області та який зареєстрований в реєстрі за № 76, що підтверджується копією заповіту. Заповіт не змінювався та не відмінявся, (а.с.47). Згідно вищезазначеного заповіту, спадкодавець [PERSON] , [INFO] , котра померла [INFO] ,яка мешкала та була зареєстрована в будинку [ADDRESS] , заповіла [PERSON] , [INFO] , - все належне їй майно. Після смерті спадкодавців залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] . При зверненні до нотаріуса з метою оформлення документів на спадщину за заповітами [PERSON] було відмовлено у зв`язку з тим, що право власності на вищезазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами зареєстровано за членами колгоспного двору, головою якого є [PERSON] (а.с.45). Так, відповідно до Свідоцтва про право власності на жилий будинок, яке видане 08.01.1988 року Пійлівською сільською радою, право власності в цілому на жилий будинок [ADDRESS] , належить членам колгоспного двору, головою якого є [PERSON] , (а.с.22). Згідно з реєстраційним написом, жилий будинок в цілому зареєстрований в Івано-Франківському бюро технічної інвентаризації за колгоспним двором, головою якого є [PERSON] , про що записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим № 1 від 08.01.1988 року та скріплено круглою печаткою та підписом начальника Івано-Франківського ОБТІ [PERSON] . Відповідно до довідки № 5786 від 17.06.2025 року, яка виготовлена ФОП [PERSON] , інвентаризаційна вартість вказаного домоволодіння становить 507 992,00 грн.(а.с.35). Відповідно до запису в погосподарській книзі № 1, за 1991-1995 роки Пійлівської сільської ради, яка знаходиться на зберіганні в Пійлівському старостинському окрузі Калуської міської ради Івано-Франківської області (особовий рахунок № [NUMBER] ) в домоволодінні, яке знаходиться в [ADDRESS] , станом на 15.04.1991 року, були зареєстровані та проживали наступні особи: [PERSON] голова сім`ї; [PERSON] дружина; [PERSON] син; [PERSON] невістка; [PERSON] син та [PERSON] сестра, що підтверджується випискою із погосподарської книги за №130 від 10.12.2025 року, яка видана Пійлівським старостинським округом Калуської міської ради, (а.с. 36). Колишній член колгоспного двору [PERSON] , - померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , яке видане Виконкомом Пійлівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, актовий запис № 31 від 07.06.2012 року, (а.с.37). Колишній голова колгоспного двору [PERSON] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , яке видане Виконкомом Пійлівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, актовий запис № 9 від 03.05.2013 року, (а.с.38). Колишній член колгоспного двору [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] , яке видане Калуським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Калуському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 429 від 31.03.2025 року, (а.с.46). Колишні члени колгоспного двору - [PERSON] , [INFO] та його дружина [PERSON] , [INFO] , - фактично ще в 1990 році вибули з членів колгоспного двору зі своєю часткою в майні, оскільки в зазначеному році отримали земельну ділянку під будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] та розпочали будівництво. Зазначене будинковолодіння їм своєю участю та коштами допомагали будувати всі члени колишнього колгоспного двору, що стверджується поданими заявами (а.с.66,70). Вищезазначений факт також підтверджується зокрема, випискою із погосподарської книги, яка видана Пійлівським старостинським округом Калуської міської ради за №131 від 17.12.2025 року, відповідно до якої, згідно з записами в погосподарській книзі №8 за 1996-2000 роки Пійлівської сільської ради, яка знаходиться на зберіганні в Пійлівськомустаростинському окрузі Калуської міської територіальної громади (№ 605 погосподарського обліку), в новозбудованому будинку проживали та були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , (а.с.53). Відповідачі офіційно зареєструвались за зазначеною адресою всією сім`єю, за якою проживають станом на сьогоднішній день. Відповідачі, у встановлений ст. 1270 ЦК України заяви про прийняття спадщини не подали, а тому вважаються такими що її не прийняли. Відповідно до Закону України «Про власність» з 15.04.1991 відбулося усуспільнення власності колгоспно-кооперативної у приватну суспільну сумісну власність. Майно придбане внаслідок спільної праці сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними. Згідно ст. 120 ЦК України (в редакції 1963) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Згідно ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визнання права передбачено як спосіб захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ст.ст. 317,318,319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності . Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як вище зазначено, позивач як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину та вступила у фактичне володіння та управління спадковим майном. Відповідачі по справі - колишні член колгоспного двору [PERSON] , [INFO] та його дружина [PERSON] , [INFO] , фактично вибули з колгоспного двору зі своєю часткою в майні ще в 1990 році, від свого потенційного права на частку в майні колишнього колгоспного двору добровільно відмовилися, від участі у виділі права власності на частку в житловому будинку із відповідною часткою господарських будівель та споруд, а також від отримання свідоцтва на вищезазначене майно, також добровільно відмовилися та надали персональну згоду на оформлення права власності на вищезазначене майно в цілому одноосібно на [PERSON] , [INFO] . Таким чином, позивачу одноосібно належить майно колишнього колгоспного двору, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, які знаходяться по [ADDRESS] в якому він постійно проживає. Жодного спору між колишніми членами колгоспного двору стосовно зазначеного будинковолодіння, немає. Відповідачі по справі претензій до спадкового майна не мають, що підтверджується поданими заявами. Таким чином враховуючи той факт, що позивачу, як співвласнику, належить 1/6 частини будинковолодіння по [ADDRESS] , частини [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] він успадковує, а відповідачі [PERSON] та [PERSON] на спадкове майне не претендують, то є усі підстави щодо визнання права власності на вказане будинковолодіння вцілому. Беручи до уваги те, що позивач прийняв спадщину, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітами не представляється можливим у зв`язку з тим, що право власності на житловий будинок зареєстровано за членами колгоспного двору, дослідивши всі матеріали справи суд вважає, що є всі підстави для задоволення даного позову та визнати за позивачем в цілому право власності на домоволодіння, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . На підставі викладеного, ст. 120 ЦК України (в редакції 1963року), ст.ст. 16, 317,318,319, 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved