Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" (далі Позивач), звернулося в суд з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.01.2021 між ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНФІНАНС" та [PERSON] укладено Договір № 0677240360/9. Так, на підставі Заявки-анкети № 3439610 на умовах Пропозиції (оферти) на укладення електронного Договору позики, що акцептована Відповідачем, шляхом підписання електронним підписом Відповідача, було укладено Договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0677240360/9. Відповідно до умов викладених в Оферті, Пропозиція (Оферта), Акцепт оферти, Правила та Заявка-анкета становлять єдиний документ Договір. Договір позики укладено в електронній формі, шляхом підписання електронним підписом Відповідача (вчиненим одноразовим ідентифікатором в якості аналога власноручного підпису Позичальника. Відповідно до умов Договору позики Позичальнику надано кредит в розмірі 10000.00 грн., строк користування кредитом - 12 днів, строк дії Договору 3 роки, відсоткова ставка 1.75 % за один день користування кредитом. Строк та умови користування кожним траншем є окремим та визначається Сторонами відповідно до умов Договору. В подальшому, 11.02.2022 було укладено договір № 11-02/22 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ІНФІНАНС" відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0677240360/9. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0677240360/9. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 0677240360/9. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №0677240360/9 від 17.01.2021 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 350 725 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 10 000 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 251 125 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) 89 600 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн.; заборгованість за комісіями - 0.00 грн.; інфляційні збитки - 0.00 грн.; нараховані 3% річних - 0.00 грн. Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 144 575 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 10000.00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 134 575.00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн.; Заборгованість за комісіями - 0.00 грн.; Інфляційні збитки - 0.00 грн.; Нараховані 3% річних -0.00 грн. Також зазначили, що попередня сума судових витрат, які поніс позивач у зв`язку з пред`явленням даного позову та розгляду справи складає 2422.40 грн., яка вираховується виходячи із розміру сплати позивачем судового збору за подання даного позову та підтверджується долученим у формі додатку до позовної заяви копією платіжного доручення та 25000 грн. витрат на правничу допомогу. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просив стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість за Договором № 0677240360/9 від 17.01.2021 у розмірі 144575.00 грн., а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,4 грн. та суму 25000 грн. - витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Рахівського районного суду Закарпатської області від 30.10.2025 відкрито провадження у справі за вказаним позовом, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та надано Відповідачці п`ятнадцятиденний термін з дня вручення ухвали про відкриття провадження на подання відзиву на позов. Відповідачу [PERSON] копія ухвали про відкриття провадження по справі була вручена 03.12.2025, отже останній день для подання відзиву був 18.12.2025 року. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що Відповідач в установлений законом строк відзив не подав, в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд прийшов до такого висновку. Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Суд встановив, що 17.01.2021 між ТОВ "ІНФІНАНС" та [PERSON] укладено Договір № 0677240360/9, відповідно до умов якого Позичальнику надано кредит в розмірі 10 000.00 грн., строк користування кредитом - 12 днів, строк дії Договору 3 роки, відсоткова ставка 1.75 % за один день користування кредитом, застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації; річна відсоткова ставка 638,75% застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації; загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 2 100 грн застосовується за умови належного виконання умов Договору та відсутності Пролонгації; максимальна відсоткова ставка 3,5;% за один день користування кредитом, застосовується за умови неналежного виконання умов Договору; максимальна річна відсоткова ставка 1277,5% застосовується за умови неналежного виконання умов Договору. З Пропозицією (Офертою), Акцептом оферти, Правилами та Заявкою-анкетою, що становлять єдиний документ Договір, відповідач [PERSON] була ознайомлена до укладення Договору й до них приєдналася підписавши Договір, зокрема проставивши електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно Закону України "Про електронну комерцію", що має таку саму юридичну силу як власноручний підпис. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Як зазначив Верховний Суд у Постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 провадження № 61-7203 св 20 будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Зазначений вище договір, який укладений був з Відповідачем включає всі істотні умови для відповідного виду договору та він підписаний сторонами, зокрема Відповідачем шляхом підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, що відповідає статті 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію" та ст. 639 ЦК України. Відповідно до ст.ст. 526, 611 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (пені). Згідно з листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення», 17.01.2021 кошти в сумі 10000 грн були зараховані на карту [NUMBER] . Вказані реквізити банківської карти були зазначені в анкеті заяві [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості, наданої ТОВ «ІНФІНАНС» за період з 23.09.2020 по 11.02.2022 (перше відступлення прав вимоги) загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 0677240360/9 від 17.01.2021 року становить 144 496,27 грн. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, підставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). А згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами цивільного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу. За змістом ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Позивач надав докази відступлення прав вимоги від первинного кредитора правонаступнику. Так, зокрема, згідно з матеріалами, наданими Позивачем, 11.02.2022 було укладено договір № 11-02/22, відповідно до якого ТОВ "ІНФІНАНС" відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0677240360/9. Відповідно до Реєстру боржників до Договір Факторингу № 11-02/22 від 11.02.2025 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором 0686775625 складає: 27 575 грн. та складається з заборгованості за тілом кредиту - 10000.00 грн. та заборгованості за нарахованими процентами 17 575 грн. Крім того, 10.01.2023 було укладено Договір Факторингу № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0677240360/9. Відповідно до Реєстру боржників до Договір Факторингу № 10-01/2023 від 10.01.2023 року, заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 0677240360 складає: 144 575.00 , з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 10000.00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 134 575.00 грн. 10.01.2023 було укладено договір факторингу № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 0677240360/9. Згідно Витягу з Додатку до Договору факторингу № 10-01/2023, до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 0677240360 у розмірі 261 125 грн., з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 10000.00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 251 125 грн. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 0677240360/9. Як вбачається з розрахунком заборгованості за Договором № 0677240360/9 від 17.01.2021 станом на дату початку розрахунку 11.02.2022 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 0677240360 складає 144 575.00 , з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 10000.00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 134 575.00 грн.; а станом на 10.01.2023 заборгованість становить 261 125 грн. З наданої ТОВ «ІНФІНАНС» виписки за період з 23.09.2020 по 11.02.2022, тобто до моменту переходу права вимоги до ТОВ «Вердикт Капітал», [PERSON] надавалися транші, якими вона користувалася та повертала в строк, з чого слідує, що остання погодилася з усіма істотними умовами договору, в тому числі з порядком нарахування процентів за невиконання взятих на себе зобов`язань. Останній транш було надано позичальниці 17.01.2021 у сумі 10000 грн. та нею повернуто товариству не було, внаслідок чого [PERSON] допустила утворення значної суми заборгованості, яка продовжувала зростати, оскільки ТОВ "ІНФІНАНС", а в подальшому ТОВ «Вердикт Капітал» продовжило нарахування процентів за користування відповідачкою кредитними коштами, оскільки строк договору становить 3 роки, протягом якого товариство має право на нарахування відсотків. Разом з тим, подаючи позов до [PERSON] , ТОВ «Коллект Центр» посилається на принципи розумності, добросовісності, співмірності та пропорційності та просить стягнути заборгованість у розмірі 144 575 грн. (замість 350725 грн.), з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 10000.00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 134 575.00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн.; Заборгованість за комісіями - 0.00 грн.; Інфляційні збитки - 0.00 грн.; Нараховані 3% річних -0.00 грн. Однак, з такою сумою стягнення заборгованості суд не погоджується з огляду на таке. Зобов`язанням, згідно ст. 509 ЦК України є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Разом з тим, за частиною третьою статті 509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості, а частиною першою статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 ЦК України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин. В силу ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.12.2024 у справі №753/25744/21 виснував, що держава забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин, а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору. Це здійснюється через встановлення особливого порядку укладення цивільних договорів споживчого кредиту, їх оспорюванням, контролю за змістом та розподілу відповідальності між сторонами договору. Відповідно до частин першої, другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи, принципи добросовісності, справедливості та розумності, з урахуванням того, що позичальник у кредитних правовідносинах є слабким суб`єктом та те, що держава забезпечує особливий захист такому суб`єкту, що забезпечує рівність сторін у цивільно-правових відносинах, суд приходить до висновку, що сума кредитної заборгованості в розмірі 350 725 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь з відповідачки хоча і ґрунтується на принципі диспозитивності та на умовах договору, який сторони погодили між собою, однак не відповідає основоположним принципам цивільного права та ставить відповідача у більш вразливе положення перед позивачем. Навіть, зменшена позивачем сума заборгованості до 144 575 грн. явно не відповідає принципам добросовісності, справедливості та розумності, оскільки сума відсотків (134 575 грн.) в багато разів перевищує тіло кредиту (10 000 грн.). Умови кредитного договору, зокрема щодо строку дії такого в межах 36 календарних місяців явно ставить позичальника у вразливе становище перед кредитором, оскільки в межах 3 років нарахування процентів на тіло кредиту, що становить 134 575 грн., не відповідає основоположним принципам цивільного права. Таким чином, суд,

Outcome: partial