Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

В листопаді 2025 року позивач звернувся до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив суд постановити рішення щодо стягнення з [PERSON] на його користь суму завданої матеріальної шкоди у розмірі 18798,94 грн. та сплаченого судового збору у розмірі 3028,00 грн. Представник позивача надав заяву в якій просив суд розглянути справу без участі сторони позивача, не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву не подав, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що постановою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2024 року у справі №175/1470/24 (провадження №3/175/876/24) [PERSON] була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та на [PERSON] накладений штраф у розмірі 850,00 грн. Даною постановою були встановлені наступні обставини вчиненого адміністративного правопорушення, а саме, що: 16 січня 2024 року, о 10:10 годині, по вул. Василя Сухомлинського в с-щі Слобожанське Дніпропетровської області гр. [PERSON] керувала автомобілем Hyundai Matrix д/н [NUMBER] , не дотрималася безпечної дистанції, внаслідок чого скоїла зіткнення автомобілем Great Wall C30 д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , чим порушила вимоги п. 13.1 ПДР України. В результаті зазначеного ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Також встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та [PERSON] був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №4738434-02-04-01 відповідно до умов якого страховик прийняв на страховий захист транспортний засіб страхувальника, а саме, т/з Great Wall C30 д/н [NUMBER] . Відповідно до рахунку СТО №11м від 18 січня 20241 року, вартість відновлювального ремонту пошкодженого т/з складає 82114,25 грн. Виплата була здійснена ПрАТ «СК «ВУСО» у розмірі 82114,25 грн., а саме, 67245,50 грн. було перераховано на рахунок станції технічного обслуговування та 14868,75 грн. зараховано залік в рахунок несплаченого страхового платежу за договором добровільного страхування наземного транспорту №4738434-02-04-01. Факт проведення виплати та перерахування коштів підтверджується страховим актом №2342029-1 від 14 січня 2024 року, платіжною інструкцією №9923 від 14 лютого 2024 року та довідкою-підтвердження заліку страхового відшкодування від 29 лютого 2024 року. Згідно інформації наданої ЄЦБД МТСБУ цивільна відповідальність особи, особи, винної у скоєнні ДТП [PERSON] на момент настання страхової події була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 214352959, за яким ліміт на шкоду заподіяну майну становить 160000,00 грн., франшиза становить 3200,00 грн. Відповідно до листа №090824-6437/С від 09 серпня 2024 року ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» було прийнято рішення про здійснення страхового відшкодування у розмірі 63315,31 грн., оскільки під час розрахунку страхового відшкодування було застосовано коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу. ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» сплатило на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» страхове відшкодування у розмірі 63315,31 грн., що підтверджується довідкою-підтвердження зарахування коштів №6212/2025 від 30 вересня 2025 року. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 89 ЗУ «Про страхування» страхування здійснюється на підставі договору страхування, який укладається відповідно до загальних умов страхового продукту, якщо інше не визначено законодавством України. Предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 92 ЗУ «Про страхування» страховик за договором страхування зобов`язаний: у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором або законом строк. Згідно положень ст. 108 ЗУ «Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). У Постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у справі №910/3650/16 від 22 березня 2017 року страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 ЦК відшкодовує особа, яка завдала збитків. Таким чином, судом встановлено, що оскільки сума понесених збитків в повному обсязі не була сплачена страховою компанією відповідача ПрАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ», то з огляду на практику ВС України та положення ст. 1194 ЦК України різниця між сумою страхового відшкодування за полісом та фактично завданими збитками в розмірі 18798,94 грн. підлягає стягнення з особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, а саме, з відповідача [PERSON] . Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до вимог ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачений судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved