Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

03.10.2025 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив встановити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , терміном два місяця з дня набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування позову зазначено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . За життя, 07.02.2014 року, мати Позивача склала заповіт, відповідно до якого заповіла все належне їй майно Позивачу, але з об`єктивних причин Позивач не мав можливості у шестимісячний строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки 04.04.2025 року внаслідок ракетного обстрілу збройними силами рф території у безпосередній близькості до кафе Magellan, під час якої було пошкоджено, в тому числі, багатоквартирний будинок, в якому розташована квартира, в якій проживає Позивач, яка була значно пошкоджена. До початку вересня 2025 року Позивач не мав змоги здійснити відновлювальні роботи в квартирі за місцем проживання, оскільки на протязі тривалого часу перебував на амбулаторному лікуванні, та тільки 13 14 вересня 2025 року зміг повністю навести лад після ракетного обстрілу в квартирі і знайти серед зруйнованого рухомого майна документи для подачі заяви про вступ у спадщину, та 16.09.2025 року звернувся до державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиної О.В., із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, але 16.09.2025 року державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. 08.10.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Зазначеною ухвалою суду також за клопотанням представника позивача витребувано у державного нотаріуса Другої Криворізької державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . 19.11.2025 року на виконання ухвали суду від 08.10.2025 року, на адресу суду надійшла копія Спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] .. 01.12.2025 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, в своїй заяві просив проводити судовий розгляд справи у його відсутність. В судове засіданні представник відповідача не з`явився, в своїй заяві просив проводити розгляд справи у його відсутність, та ухвалити рішення у відповідності до вимог чинного законодавства, з урахуванням зібраних по справі доказів. У відповідності до ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивача та представника відповідача. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, з матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , з 23.03.2000 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.4-5). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 31.05.1958 року ЗАГС Пелагеевского поселкового совета Чистяковского района Сталинськой области, батьками Позивача є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Мати позивача - [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , у віці 93 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 28.02.2025 року Департаментом адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради (а.с.8). За життя, 07.02.2014 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області, та зареєстрованого в реєстрі за № 162, відповідно до якого, заповіла все належне їй майно, [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 22.05.2009 року державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиною О.В., [PERSON] на праві власності належала квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.11,12). Згідно витягу з ЄРДР 04.04.2025 року за № 22025040000000490 внесені відомості, за попередньою кваліфікацією ч. 2 ст. 438 КК України, про те, що 04.04.2025 року, близько 18:50 години підрозділами зс рф здійснено обстріл ракетою невстановленого типу по цивільній інфраструктурі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Внаслідок влучання по відкритій ділянці місцевості у безпосередній близькості до кафе Magellan за адресою: [ADDRESS] осіб та поранено 5 осіб, а також пошкоджено 5 багатоквартирних житлових будинків та 1 транспортний засіб (а.с.3). Згідно повідомлення про пошкоджене або втрачене нерухоме майно, квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , зазнала часткових пошкоджень (зруйновані вікна у двох спальнях, кухні та вітальні, повністю зруйновані рами застеклення двох лоджій) (а.с.14-16). Згідно медичних документів, виданих на ім`я [PERSON] , [INFO] , в період часу з 03.06.2025 року по 17.06.2025 року, [PERSON] проходив лікування в амбулаторно поліклінічному закладі (а.с.17-20). Згідно матеріалів спадкової справи № 689/2025 після смерті померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , [PERSON] 16.09.2025 року звернувся до Другої криворізької державної нотаріальної контори із заявою, в якій зазначив, що він в строк протягом шести місяців до нотаріальної контори не звертався, факту прийняття спадщини не має, але має намір прийняти спадщину звернувшись до суду із позовом про поновлення строку, тому просив видати постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Згідно довідки від 16.09.2025 року № 37391, згідно з відомостями, що містяться у Реєстрі Криворізької міської територіальної громади, станом на 26.02.2025, за адресою: [ADDRESS] , з 31.10.2003 року була зареєстрована [PERSON] , по день смерті [INFO] . 16.09.2025 року державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошиною О.В. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке належало померлій [INFO] матері [PERSON] , у зв`язку з тим, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини та документально не підтверджено факт сумісного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18), від 17 березня 2021 року у справі №638/17145/17 (провадження № 61-17764св20), від 26 жовтня 2022 року в справі №522/17925/16 (провадження № 61-1122св22). Аналізуючи встановлені по справи обставини та наведені норми чинного законодавств, а також роз`яснення, щодо їх застосування, суд вважає, що вищенаведені, надані Позивачем докази, підтверджують факт пропуску Позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, з поважних причин, термін пропуску такого строку є незначним, а саме 20 днів, матеріали справи не містять доказів про наявність інших спадкоємців після смерті [PERSON] .. Крім того, суд вважає за необхідне зазначить, що принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. При цьому, Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність у [PERSON] поважних причин пропуску встановленого законом шестимісячного строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Крім того, судом враховується той факт, що Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті матері, спадщина відповідно до вимог ст.1277 Цивільного кодексу України відумерлою не визнана, а отже вона є досі відкритою, тому, відповідно до ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України, П0озивач має право на її прийняття як спадкоємець. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З огляду на вищевикладене,

Outcome: approved