Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16.10.2019 вона уклала шлюб з [PERSON] , однак через непорозуміння та аморальний спосіб життя відповідача сімейне життя не склалося, збереження шлюбу було неможливим. За час шлюбу з відповідачем вони проживали разом тільки у вихідні дні (коли він приїжджав до позивачки), але з початку 2021 року вони припинили все спілкування та спільне проживання у вихідні дні, а 22.04.2022 рішенням Вінницького районного суду Вінницької області шлюб між ними було розірвано. Під час шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . З моменту народження по даний час син проживає з позивачкою та знаходиться виключно на її утриманні. Оскільки відповідач жодним чином не виконував своїх батьківських обов`язків в добровільному порядку, на усні прохання позивачки купити дитині ліки чи фінансово допомогти, надати заяву-згоду на реєстрацію місця проживання дитини, відповідач агресивно реагував та ігнорував, тому 15.11.2024 Вінницьким районним судом Вінницької області винесено судовий наказ про стягнення з боржника [PERSON] , [INFO] , аліментів на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 від усього заробітку (доходу) батька, починаючи стягнення з дня надходження заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Однак і в примусовому порядку батько дитини не виконує свій обов`язок щодо утримання сина, тому станом на 01.04.2025 у відповідача наявний борг по сплаті аліментів в сумі 20 144, 80 грн. З 2021 року відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, аліменти не сплачує, життям сина не цікавиться, не телефонує, не виявляє бажання спілкуватись з ним, жодного разу не привітав сина з днем народження та іншими святами, не приймає участі у його вихованні та фізичному і духовному розвитку, не піклувався та не піклується про його здоров`я. Йому відомо де син проживає, оскільки місце проживання позивачки з сином не змінювалось, та в якому дошкільному закладі син навчається. На сьогоднішній день, спільному сину 5 років і він не має до батька ніяких почуттів, він його навіть не пам`ятає. Син перебуває повністю на вихованні позивачки. Всі питання, щодо виховання дитини вирішуються нею самостійно без участі та підтримки зі сторони відповідача. Для розвитку дитини позивачка прикладає всі свої зусилля та можливості. Позивачка вважає, що для сина створені всі необхідні умови для здорового та всебічного розвитку. Позивачка не чинила жодних перешкод у спілкуванні відповідача з сином. За всі 5 років відповідач не виявив бажання для спілкування та виконання батьківських обов`язків із виховання дитини. Позивачка також зазначає, що під час спільного проживання з відповідачем останній зловживав алкогольними напоями, неодноразово в 2023 році притягався до адміністративної відповідальності за вчинення хуліганських дій, тому вважає, що позбавлення батьківських прав є своєчасним та необхідним засобом для подальшого нормального виховання дитини, надання їй можливості розвиватися, навчатися, мати реєстрацію місця проживання, подорожувати (без отримання дозволів) для розширення його кругозору та світогляду. Позивачка вважає, що такий приклад батька ставить під сумнів не лише подальший розвиток а й життя та здоров`я сина. Позбавлення батьківських прав не буде нести в собі негативний вплив на свідомість дитини, оскільки син не знає свого біологічного батька та не здогадується, що він у нього є. Враховуючи те, що відповідач жодним чином не був позбавлений інформації стосовно місця перебування сина, а позивачкою ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні з дитиною, позивачка вважає, що нехтування батьківськими обов`язками з боку батька принижує гідність дитини та може в подальшому привести до негативних наслідків у житті дитини як з моральної, так і з правової точки зору. За вказаних обставин позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 2 - 10). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 29.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, витребувано з органу опіки та піклування Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, висновок про доцільність/недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 65). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 29.07.2025 позовну заяву прийнято до провадження судді Васильєвої Т.Ю. та призначено підготовче засідання (а.с. 94). Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 21.10.2025 закрито підготовче провадження в справі та справу призначено до судового розгляду по суті (а.с. 113). Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивачки, адвокат Шевчук Т.В., подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без участі позивачки та її представника, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача, просить суд винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча вважається належним чином і в установленому законом порядку повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у визначений судом строк до суду не подано. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служби у справах дітей Вороновицької селищної ради до суду також не з`явилася, попередньо надіслала до суду заяву, згідно якої просила розглядати справу без участі представника третьої особи. Зазначила, що підтримує наданий висновок органу опіки та піклування. Положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 31.03.2020 виконавчим комітетом Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області, батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до копії довідки Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області від 09.04.2025, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , та разом з нею проживає з моменту народження і по даний час, та повністю перебуває на її утриманні малолітній син [PERSON] , [INFO] , що також підтверджується копією довідки Центру надання адміністративних послуг Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 17, 18). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 22.04.2022 по справі № 128/3498/21, задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією даного рішення суду (а.с. 19 - 20). 15.11.2024 Вінницьким районним судом Вінницької області видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.11.2024 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 21). Згідно копії довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, за період з 01.02.2025 по 30.04.2025 заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів складає 20 144, 80 грн (а.с. 13). Відповідно до наданих позивачкою копій медичних документів, медичним супроводом дитини [PERSON] займається його мати, що підтверджується копією декларації № 0001-Н340-1010 пацієнта [PERSON] та лікаря, який надає ПМД [PERSON] . Дитина проходить лікування та регулярні медичні огляди у ТОВ «Інномед-Педіатрія», де його супроводжують мати та бабуся, що підтверджується копіями оглядів лікарів-педіатрів з 2021 року, копіями інформованої добровільної згоди на проведення лікування за підписом позивачки, виписками із медичної карти стаціонарного хворого, які також завірені підписами позивачки (а.с. 24 - 41). Згідно копії акту № 14/01.16/25 обстеження фактичного місця проживання від 21.05.2025, [PERSON] проживає за однією адресою із сином [PERSON] , [INFO] , з моменту народження, колишній чоловік [PERSON] за даною адресою не проживає та не проживав (а.с. 42). Відповідно до копії акту обстеження умов проживання від 12.05.2025, о 09:30 год, на підставі заяви [PERSON] було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання малолітньої дитини, житлово-побутові умови проживання придатні для проживання малолітньої дитини. Зі слів матері батько дитини [PERSON] з липня 2021 року з сім`єю не проживає, розлучені у квітні 2022 року. Участі у вихованні та житті дитини не бере, матеріально не допомагає. Дитина перебуває на утриманні матері (а.с. 43). Згідно копії довідки КЗ «ЗДО «Ромашка» Вороновицької селищної ради від 28.04.2025, [PERSON] відвідує відділення «Ромашка» смт. Вороновиці КЗ «ЗДО «РОМАШКА» ВСР з 01.09.2022 по даний час. Дитина здорова, активна, самостійна, вихована. Зі слів вихователів, у дитини ніколи не спостерігалися прояви агресії, дратівливості, емоційної нестабільності. Протягом перебування в садочку [PERSON] , зі слів вихователя, про дитину піклується мати [PERSON] . Батько [PERSON] жодного разу в дитячому садочку не був, справами дитини не цікавиться ні особисто, ні по телефону (а.с. 44). Відповідно до копії протоколу результатів психологічного обстеження від 12.05.2025, за наслідком Індивідуальної програми Корекційно-розвивальної роботи психолога установи соціального захисту КУ "Центр надання соціальних послуг" Вороновицької селищної ради Ільницької І.П., позбавлення біологічного батька [PERSON] не буде нести негативний вплив на свідомість дитини, не вплине на психо-емоційний стан дитини негативним чином (а.с. 46). Згідно копії довідки-характеристики від 14.05.2025, наданої Вороновицькою селищною радою Вінницького району Вінницької області, за місцем проживання [PERSON] характеризується з позитивної сторони: добропорядна, ввічлива, чемна, відповідальна, миролюбна і дисциплінована жителька селища. Зі сторони сусідів, жителів селища скарг та заяв на її поведінку не надходило. Ніякими компрометуючими матеріалами на [PERSON] виконавчий комітет Вороновицької селищної ради не володіє (а.с. 47). Відповідно до копії відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору відповіді на запит в електронному вигляді від 24.04.2025, [PERSON] з тавня 2024 року офіційно працевлаштована та отримувала відповідну заробітну плату (а.с. 48 - 49). Також позивачка подала до суду копію скріншотів переписки з соцмережі, з якої вбачається переписка позивачки з особою « [PERSON] », у якій останній повідомляє, що аліменти не платитиме, а також висловлює погрози фізичною розправою в сторону позивачки та її сина (а.с. 50 - 53). Постановами Вінницького районного суду Вінницької області від 12.05.2023 та від 11.03.2024, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП за вчинення дрібного хуліганства, порушення громадського порядку та спокою громадян, та на нього накладені адміністративні стягнення у виді штрафу (а.с. 54, 55). З висновку органу опіки та піклування Вороновицької селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , затвердженого рішенням виконавчого комітету Вороновицької селищної ради № 362 від 18.06.2025, встановлено, що батько [PERSON] аліменти не сплачує, матеріально не допомагає, життям сина не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватись з ним. Участі у вихованні, фізичному та духовному розвитку сина не приймає. [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173 КУпАП. Має низький батьківський потенціал та схильний до асоціального способу життя. Зазначені факти доводять, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та виховання дитини. Батько дитини [PERSON] проживає окремо від сина, займається виключно своїм життям, не виявляє жодного бажання займатися його вихованням та матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не цікавиться станом здоров`я дитини, з 2021 року сина не відвідує за місцем проживання матері. У [PERSON] немає бажання виконувати відносно малолітньої дитини батьківські обов`язки, покладені на нього законом. Нехтування своїми обов`язками з боку батька принижує гідність дитини, який юридично має права батька, але фактично залишається чужою людиною, може привести до негативних наслідків у житті дитини, як з моральної так і з правової точки зору. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Вороновицької селищної ради вважає доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 70 - 71, 73 - 76, 102 - 104). Відповідно до копії розрахунку заборгованості по сплаті аліментів з 12.11.2024 по 30.06.2025, станом на 01.07.2025 заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів складає 27 296, 80 грн (а.с. 82). Згідно копій постанов старшого державного виконавця вінницького відділу державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Берчука К.В. від 24.07.2025, по виконавчому провадженні № [NUMBER] з примусового виконання судового наказу № 128/4484/24, виданого 28.01.2025 Вінницьким районним судом Вінницької області, у зв`язку з не сплатою боржником [PERSON] боргу, для забезпечення фактичного та належного виконання рішення, було здіснено наступні дії: накладено арешт на грошові кошти/електронні грошові кошти [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 27 296, 80 грн; встановлено тимчасове обмеження [PERSON] у праві виїзду за межі України до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно судового наказу № 128/4484/24, виданого 28.01.2025; встановлено тимчасове обмеження [PERSON] у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно судового наказу № 128/4484/24, виданого 28.01.2025; встановлено тимчасове обмеження [PERSON] у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та охолодженою зброєю, пристроями відчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно судового наказу № 128/4484/24, виданого 28.01.2025; встановлено тимчасове обмеження [PERSON] у праві полювання до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі згідно судового наказу № 128/4484/24, виданого 28.01.2025 (а.с. 83, 84, 85, 86, 87). Відповідно до копії акту оцінки потреб сім`ї/особи та висновку оцінки потреб сім`ї, наданого комунальною установою "Центр наданння соціальних послуг" Вороновицька селищна рада, проведеного в період з 20.10.2025 по 27.10.2025, біологічний батько з сім`єю не проживає, участі у житті сина [PERSON] не бере, матеріальної допомоги не надає. Не підтримує емоційного зв`язку з дитиною, не цікавиться його станом здоров`я, навчанням та розвитком. Вихованням, доглядом та забезпеченням усіх потреб дитини займається виключно мати. Згідно роботи, проведеної психологом з [PERSON] , емоційний стан дитини відносно стабільний, спостерігається відчуття безпеки та прив`язаності до матері. При згадуванні батька проявляється емоційна стриманість і уникання, що свідчать про внутрішнє напруження та потребу у стабільності. Під час консультування, хлопчик відмовився малювати малюнок сім`ї, тему батька уникає та не згадує його в розмові. Така поведінка свідчить про наявність емоційного напруження та можливе переживання психологічної травми, пов`язаної з наявною причиною. Рекомендовано забезпечити стабільне та безпечне сімейне становище, продовжити психологічне консультування для підтримки емоційного стану дитини та формування почуття захищеності (а.с. 120 - 123, 124 - 125). Оцінивши докази в їх сукупності, суд керується наступними нормами. Згідно з ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Положеннями ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що права батьків щодо дитини є похідними від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, та в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а тільки потім враховані права батьків. Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Положеннями ст. 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «С.С. проти Словенії» дійшов висновку, що оскільки розуміння потреб дитини було обмеженим, а також не існувало емоційного зв`язку між матір`ю та дитиною, позбавлення батьківських прав у такому випадку відповідало конвенційним гарантіям, оскільки інтерес дитини до забезпечення постійного догляду та емоційної стабільності перевищив інтерес матері у збереженні правових зв`язків з дитиною. В справі «Суур проти Естонії» Європейський суд з прав людини також дійшов висновку про відповідність інтересам дитини позбавлення батька батьківських прав щодо неї в зв`язку з втратою контакту з дитиною, а примушування дитини до спілкування могло б бути контрпродуктивним. Суд враховує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який необхідно розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків. Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не бере участі у вихованні та утриманні дитини, долею сина не цікавиться, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не піклується про його фізичний, духовний і моральний розвиток, не створює умов для отримання ним освіти, виявляє байдужість до дитини, при цьому об`єктивних перешкод для реалізації відповідачем його батьківських обов`язків в судовому засіданні не встановлено. Відповідач не з`явився на жоден виклик до суду з метою розгляду даної справи, так само проігнорував виклики до Органу опіки та піклування. Тобто суд вважає, що відповідач свідомо ухилявся та ухиляється на даний час від участі в житті дитини за відсутності перешкод для цього, жодних дієвих заходів, спрямованих на встановлення зв`язку з дитиною, не вживав. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. Водночас, в даній справі відповідач до судового засідання взагалі не з`явився, проти позову не заперечував, обставин, викладених у позовній заяві, не спростував. Суд також бере до уваги висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Тому суд приходить до висновку, що існують достатні підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо дитини [PERSON] та такий захід відповідатиме якнайкращим інтересам дитини. Також суд звертає увагу, що згідно з ст. 169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, внаслідок чого суд перевіряє, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. З врахуванням позиції позивача про відсутність клопотання щодо стягнення з відповідача судових витрат, судом не вирішується питання про їх розподіл. Також суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved