Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Представник позивача ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» Кудіна А.В., звернулась до Гребінківського районного суду Полтавської області з вказаним позовом, яким просить: стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (код ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, реквізити IBAN № [NUMBER] у АТ «ТАСкомбанк») суму заборгованості за договором позики №73425537 від 26.09.2024 в розмірі 18 494,40 грн., з яких: 6 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 800,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 9 794,40 грн. сума заборгованості за пенею; 900,00 грн. комісія за надання позики. Крім того, стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, 26 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №73425537. Згідно з п.1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахуванням на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Вказує, що відповідач ознайомився з умовами кредитного договору, договір був укладений з відповідачем у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». 27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №27/03/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників №4 від 23.04.2025 до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 18 494,40 грн., з яких: 6 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 800,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 9 794,40 грн. сума заборгованості за пенею; 900,00 грн. комісія за надання позики. Вказує, що з моменту отримання прав вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних санкцій. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань по його виконанню, заборгованість не погашена. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки попередніх кредиторів, ні на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором та заборгованість не погашає, представник позивача звернувся до суду за захистом прав ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». 06 листопада 2025 року відділом ведення реєстру територіальної громади та реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Гребінківської міської ради, на запит суду щодо доступу до персональних даних, надано довідку про те, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.49). Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 10.11.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням і викликом сторін на 02.12.2025 року о 09-30 год. Копію позовної заяви з додатками направлено відповідачу та встановлено строк для подання відзиву на позов. (а.с.50,51). 25.11.2025 року через канцелярію суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, з якої слідує, що відповідач позовні вимоги визнає частково, а саме: суму заборгованості за договором позики №73425537 від 26.09.2024 в розмірі 8 700,00 грн., з яких: 6 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 800,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 900,00 грн. комісія за надання позики. Просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з нього штрафних санкцій (пені) в розмірі 9 794,40 грн., посилаючись на п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, щодо заборони стягнення штрафних санкцій з позичальника у період дії військового стану. (а.с.55-58). 02.12.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача Зіморой Д.М. надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначив, що враховуючи обставини на які посилається відповідач, як на підстави для відмови у задоволенні позову є необґрунтованими, недоведеними та суперечать умовам укладених правочинів, нормам чинного законодавства, а отже є такими, що не підлягають задоволенню та не повинні братися до уваги судом. Просив розгляд справи провести без участі представника позивача, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. (а.с.62-90). 13.01.2026 представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в поданому 02.12.2025 відповіді на відзив на позовну заяву, просив розгляд справи провести без його участі, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. 13.01.2026 відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в поданому 25.11.2025 відзиві на позовну заяву, просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнав частково, просив суд відмовити позивачу у стягненні з нього нарахованої пені. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України (диспозитивність цивільного судочинства), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У розумінні цивільно-процесуального закону предмет позову це матеріально-правова вимога позивача, стосовно якої він просить ухвалити рішення, у матеріальному розумінні це певна річ (об`єкт), щодо якої виник спір. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 26 вересня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №73425537. Згідно з п.1 договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахуванням на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідач ознайомився з умовами договору позики, договір позики був укладений з відповідачем у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором 14757. Відповідачу в кредит було надано 6 000,00 грн., на строк 30 днів (дата повернення кредиту (останній день) 25.10.2024); денна процентна ставка 0,675%; проценти за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70%; пеня день 2,7%; орієнтовна реальна річна процентна ставка 918,52%: орієнтовна загальна вартість позики 7 215,00 грн. (а.с.6-15). 25.10.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору про надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73425537 від 26.09.2024. За умовами якої строк кредитування було продовжено на 30 днів, тобто строк кредитування за вказаним договором становить 60 днів (п. 2.2.2 договору). У зв`язку із зміною строку кредитування сторони домовились також викласти в новій редакції стовбці 2,3,6,7 таблиці п.2.2 договору, а саме: дата повернення кредиту (останній день) 24.11.2024); денна процентна ставка 1,00%; орієнтовна реальна річна процентна ставка 1205,68%: орієнтовна загальна вартість кредиту 9 015,00 грн. (а.с.13,14). 08.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору позики на умовах повернення позики в кінці строку позики №73425537 від 26.09.2024. У зв`язку з виникненням заборгованості у позичальника заборгованості за договором та зверненням позикодавця з проханням про розстрочку погашення заборгованості, сторони домовились про реструктуризацію погашення позичальником заборгованості, що утворилася на дату цієї додаткової угоди в сумі 10 968 грн. Загальна сума заборгованості є фіксованою. Позичальник сплачує позикодавцю суму заборгованості, вказану у п. 1 Додаткової угоди, частинами за наступним графіком: 08.12.2024 2 193,60 грн.; 07.01.2025 2 193,60 грн.; 06.02.2025 2 193,60 грн.; 08.03.2025 2 193,60 грн.; 07.04.2025 2 193,60 грн. (а.с.15-17). Згідно з розрахунком заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за кредитним договором №73425537 від 26.09.2024, відповідач має заборгованість в сумі 18 494,40 грн., з яких: 6 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 800,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 9 794,40 грн. сума заборгованості за пенею; 900,00 грн. комісія за надання позики. (а.с.27-30). 27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №27/03/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників. (а.с.18-25). Відповідно до реєстру боржників №4 від 23.04.2025 до договору факторингу №27/03/25 укладеного між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 18 494,40 грн., з яких: 6 000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 800,00 грн. сума заборгованості за відсотками; 9 794,40 грн. сума заборгованості за пенею; 900,00 грн. комісія за надання позики. (а.с.26). Предметом судового розгляду є стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Отже, в даному випадку кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором був укладений у вигляді електронного документа. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначено в ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно приписів ст.ст. 514 та 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Як встановлено у судовому засіданні Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» отримало право вимоги до відповідача [PERSON] за договором факторингу №27/03/25 від 27.03.2025. Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, встановивши укладення між первісним кредитором та відповідачем кредитного договору, а також наявність заборгованості за ним, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за тілом кредиту та нарахованих відсотків. Суд критично оцінює доводи представника позивача щодо обґрунтованості стягнення із відповідача заборгованості за пенею в сумі 9 794,40 грн., оскільки загальновідомою є та обставина, що з 24.02.2022р. і по теперішній час на території України діє режим воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, який введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р. № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022р. №2102-IX. Законом України від 15.03.2022 № 2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» було доповнено розділ «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК пунктом 18 наступного змісту: у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Прийняття такої законодавчої зміни обумовлено складністю фінансово-економічної ситуації в Україні, що зумовлена військовою агресією. Відповідне регулювання цивільних правовідносин має тимчасовий характер і узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК, яка передбачає, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Отже введене законодавче обмеження прав кредитора на отримання штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання боржника під час дії режиму воєнного стану направлене на забезпечення реалізації засад справедливості, добросовісності і розумності у цивільних правовідносинах. За таких обставин покладання на відповідача обов`язку зі сплати позивачу компенсаційних нарахувань, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, суперечить діючому тимчасовому правовому регулюванню цивільних правовідносин та засадам справедливості і розумності, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача суми заборгованості за пенею у розмірі 9 794,40 грн. задоволенню не підлягають. Відповідно до вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач позовні вимоги визнав частково, за таких обставин, враховуючи те, що відповідач, не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором між ним та первісним кредитором в установлений кредитним договором строк, а в подальшому Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» отримало право вимоги до відповідача за договором факторингу. З огляду на вказане, суд вважає що позовні вимоги про стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором №73425537 від 26.09.2024 підлягають задоволенню частково, в саме в розмірі 8 700,00 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір відповідно до платіжної інструкції № 138057 від 07.10.2025 в розмірі 3 028,00 грн (а.с. 1). Згідно ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову 47% з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати пропорційно до задоволених вимог в сумі 1 423,00 грн.

Outcome: partial