Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

В жовтні 2025 року через систему «Електронний суд» Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (далі - ТОВ «Коллект центр»), в інтересах якого діє директор ТОВ «Коллект центр» Ткаченко М.М., звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договорами в розмірі 41977,85 грн. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 20 липня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» (далі - ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс») та [PERSON] уклали кредитний договір №8684474. За умовами цього кредитного договору [PERSON] отримав кредит в розмірі 10000 грн. та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Однак, в подальшому відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення наданого йому кредиту. 29 листопада 2021 року між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал») укладено договір відступлення права вимоги №29/11-1, за умовами якого ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №8684474 від 20 липня 2021 року, укладеним із [PERSON] 10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором №8684474 від 20 липня 2021 року, укладеним із [PERSON] . Таким чином, за вказаним договором відступлення права вимоги до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] по вищевказаному кредитному договору. Крім того, 19 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» (далі ТОВ «Маніфою») та [PERSON] укладено договір позики №2984982. За умовами цього кредитного договору [PERSON] отримав кредит в розмірі 5900 грн. та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Однак, в подальшому відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення наданого йому кредиту. 29.12.2021 було укладено договір №29/12-2021 відповідно до якого ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2984982. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2984982. Таким чином, за вказаним договором відступлення права вимоги до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право вимоги за зобов`язаннями [PERSON] по вищевказаному кредитному договору. Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконав своїх зобов`язань, тому ТОВ «Коллект Центр», яке набуло права вимоги за договорами позики та кредиту, просить стягнути з [PERSON] на свою користь 41977,85 грн. заборгованості, а саме: - за договором кредиту №8684474 від 20 липня 2021 року в сумі 20308,92 грн., з яких: 10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9970 грн. - сума заборгованості за процентами, 292,08 грн. інфляційні збитки, 46,84 грн. - нарахування 3% річних; - за договором кредиту №2984982 від 19 серпня 2021 року в сумі 21668,93 грн., з яких: 5900 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15768,93 грн. - сума заборгованості за процентами. Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 24 жовтня 2025 року у даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача ТОВ «Коллект центр», який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи не з`явився, зі змісту позовної заяви вбачається, що представник позивача просив розгляд даної справи проводити без їхньої участі, у разі відсутності відповідача не проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. Ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області від 15 січня 2026 року постановлено провести по справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 20 липня 2021 року ТОВ «Бі ЕлДжи Мікрофінанс» уклало з відповідачем Кредитний договір №8684474. Відповідно до договору ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» зобов`язалося надати [PERSON] кредит у розмірі 10 000 грн. зі строком користування коштами протягом 30 днів (до 19 серпня 2021 року), а відповідач зобов`язався вчасно повернути кредит, сплачувати проценти за користування ним у розмірі 1,99 % за кожен день користування кредитом від суми залишку заборгованості за кредитом. Сторони домовились, що загальний строк надання кредиту може бути автоматично продовжений у разі не виконання позичальником в повному обсязі зі сплати процентів, такий строк продовжується на 30 днів. У разі автоматичного продовження строку кредитування позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 2,50 % за кожен день користування кредитом. Строк дії Договору до повного виконання сторонами своїх зобов?язань, але не більше 1 (одного) календарного року. Відповідно до довідки Fondy від 24.01.2022 року за Кредитним договором №8684474 від 20.07.2021 року було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: [NUMBER] , яку відповідач особисто зазначив у п.2.3 Договору. 29 листопада 2021 року між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал») укладено договір відступлення права вимоги №29/11-1, за умовами якого ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» за плату належні йому права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №8684474 від 20 липня 2021 року, укладеним із [PERSON] . Згідно витягу з реєстру прав вимоги №3 від 28.01.2022 до договору відступлення прав вимоги №29/11-1 від 29.11.2021 реєстр боржників №264 за кредитним договором №8684474 [PERSON] борг на суму 19970 грн. (основний борг 10000 грн., нараховані проценти 9970 грн.). 10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за кредитним договором №8684474 від 20 липня 2021 року, укладеним із [PERSON] . Крім того, 19 серпня 2021 року між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] було укладено Договір позики №2984982. За умовами договору ТОВ «Маніфою» передало відповідачу в борг на умовах позики грошові кошти у розмірі 5900 грн., а [PERSON] зобов`язався повернути позикодавцю кошти до 03 вересня 2021 року (15 днів). За користування позикою [PERSON] зобов`язався сплачувати на користь позикодавця проценти у розмірі 1,99 % від суми позики за кожен день користування позикою. Факт надання ТОВ «Маніфою» кредитних коштів також підтверджується довідкою сервісу онлайн платежів iPay.ua №2782_240916171420 від 16.09.2024, згідно якої вбачається, що 19.08.2021 року о 08:31:52 на картковий рахунок № [NUMBER] було зараховано грошові кошти у розмірі 5900 грн. 31 серпня 2021 року сторони уклали Додаткову угоду №1 до договору позики №2984982 від 19 серпня 2021 року, у якій визначили, що сума позики становить 5900 грн., строк продовження позики 30 днів до 30 вересня 2021 року. Середньоденний розмір процентів за користування позикою базовий 1,99000% Також цією Додатковою угодою сторони передбачили, що у строк закінчення договору позики 30 вересня 2021 року [PERSON] має повернути 9422 грн., з яких 5900 грн. позики, 3522,30 грн. процентів. 29.12.2021 було укладено договір №29/12-2021 відповідно до якого ТОВ «Маніфою» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2984982. Згідно розрахунку заборгованості за договором позики станом на 29.12.2021 року заборгованість становить 18272,30 грн. (сума основного боргу 5900 грн. та 12372,30 грн. заборгованість за відсотками на дату відступлення). 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №2984982. Згідно розрахунку заборгованості за договором №2984982 станом на 10.01.2023 року заборгованість становить 21668,93 грн. (сума основного боргу 5900 грн. та 15768,93 грн. заборгованість за відсотками). Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 207 ЦК України (у редакції Закону, чинній на час укладення договорів) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Згідно ч. 2ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. З матеріалів справи вбачається, що договори позики та кредитний договір, що є предметом судового дослідження, були вчинені в електронній формі. Зокрема, сторони з дотриманням положень ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» узгодили у договорах усі істотні умови, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» позичальник підписав правочини за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Таким чином, на підставі вказаних договорів [PERSON] набув права та обов`язки позичальника. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Положення ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України передбачають обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України в разі несвоєчасного повернення суми позики, позичальник не звільняється від виконання зобов`язання та зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Водночас, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема повинен повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку. Також, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1078, ч. 1 ст. 1082 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові (ст. 514, ч. 1 ст. 1084 ЦК України). Таким чином, до ТОВ «Коллект Центр» перейшли усі права та обов`язки первісних кредиторів за договорами. Матеріали справи містять докази належного виконання первісними кредиторами своїх зобов`язань перед відповідачем, зокрема: - копією довідки ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 16 вересня 2024 року за вих. № 2782_240916171420 підтверджено успішне здійснення ініційованої ТОВ «Маніфою» транзакції з перерахування позики в розмірі 5900 грн. на банківську картку позичальника; - копією довідки ТОВ «ФК «Елаєнс» від 24 січня 2022 року підтверджено успішне здійснення ініційованої ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» транзакції з перерахування кредиту в розмірі 10 000 грн. на банківську картку позичальника. Водночас, матеріали справи не містять доказів належного виконання позичальником своїх зобов`язань на користь первісних кредиторів або їх правонаступника. Однак, згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за Договором позики №2984982 від 19 серпня 2021 року, станом на 10 січня 2023 року заборгованість становить 21668,93 грн., з яких: 5900 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15768,93 грн. - сума заборгованості за процентами. Однак суд не в повній мірі погоджується з таким розрахунком, а саме в частині нарахованих відсотків у зв`язку з наступним. Зокрема, додатковою угодою сторони передбачили, що у строк закінчення договору позики 30 вересня 2021 року [PERSON] має повернути 9422 грн., з яких 5900 грн. позики, 3522,30 грн. процентів. У той же час нарахування процентів кредитор здійснював як в межах встановленого строку користування позикою, так і поза межами такого строку до 09 січня 2023 року. Тобто, за період з 30 вересня 2021 року до 09 січня 2023 року проценти є такими, що нараховані за порушення позичальником виконання грошового зобов`язання відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України. Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, у якій зазначила, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Водночас, у постанові від 23 травня 2018 року у справі №910/1238/17 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що проценти за користування кредитом проценти, які нараховуються в межах строку кредиту, визначені у договорі. Такі проценти розуміються, як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Порядок їх виплати врегульований ч. 1 ст.1048 ЦК України. В той же час, проценти за неправомірне користування чужими коштами проценти, які нараховуються внаслідок прострочення боржником виконання грошового зобов`язання, порядок виплати якого врегульований ч. 2 ст. 625ЦК України. Вказане правило застосовується не тільки відносно кредитних договорів, а також до договорів позики. Водночас, позивач не заявляв вимог про застосування передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України наслідків порушення позичальником грошового зобов`язання. Тому, нараховані за період з 30 вересня 2021 року до 09 січня 2023 року проценти не підлягають стягненню. Таким чином, належна заборгованість за Договором позики №2984982 від 19 серпня 2021 року становить 9422 грн., з яких 5900 грн. заборгованість за позикою, 3522,30 грн. заборгованість за процентами. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №8684474 від 20 липня 2021 року, станом на 10 січня 2023 року заборгованість становить 20308,92 грн., з яких: 10000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9970 грн. - сума заборгованості за процентами, 292,08 грн. інфляційні збитки, 46,84 грн. - нарахування 3% річних. Суд в повній мірі погоджується з таким розрахунком, у тому числі в частині нарахованих відсотків, оскільки вони нараховані в межах встановленого строку кредитування з урахуванням автопролонгації та за узгодженими процентними ставками. Тому в цій частині заборгованість підлягає стягненню в повному обсязі. Що стосується вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16000 грн., то в цій частині суд виходить з наступного. Дійсно, відповідно до вимог ст.ст. 133, 137, 141 ЦПК України суд в залежності від результату розгляду справи зобов`язаний розподілити між сторонами витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав суду копію Договору від 01 липня 2024 року №01-07/2024, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», про надання правової допомоги з додатком у вигляді узгоджених тарифів за надані послуги, а також документи, що містять перелік, детальний опис та узгоджену сторонами вартість виконаних робіт, необхідних для надання правничої допомоги, зокрема: надання усної консультації, вартість послуги 4000 грн.; складання позовної заяви, вартість послуги 12 000 грн. Загальна вартість наданих послуг складає 16000 грн. Відповідно до положень ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ст.11 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Враховуючи зазначені положення законодавства, якими встановлено, що витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, а також той факт, що позивач належним чином документально підтвердив такі витрати, з врахуванням часткового задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума витрат на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме у сумі 11551,20 грн. Разом з тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial