Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

У жовтні 2025 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що 01.11.2019 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 234884 про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 4 100, 00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом. 22.02.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено Договір факторингу № 015-220221, відповідно до умов якого до ТОВ «Сіроко Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 21.10.2024 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» укладено Договір факторингу № 20241021/1, відповідно до умов якого до ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» перейшло право вимоги до відповідача. Відповідач свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 13.10.2025 заборгованість відповідача перед позивачем становить 15 493, 08 грн.. У зв`язку з чим позивач просить суд стягнути із [PERSON] зазначену заборговансіть та судові витрати. Ухвалою суду від 22.10.2025 року зазначений позов було залишено без руху із наданням позивачу десятиденного строку на усунення недоліків. 30.10.2025 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява проусунення недоліків. Разом з нею надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої останні просять суд стягнути із [PERSON] заборговансіть за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 234884 від 01.11.2019 року у сумі 15 493, 08грн. та судові витрати у загальному розмірі 9 422, 40 грн. Ухвалою суду від 03.11.2025 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалами суду від 02.12.2025 року, 18.12.2025 року розгляд справи було відкладено, через відсутність відомостей про вручення поштової кореспонденції відповідачу. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не викликались. Відповідно до ст.274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті. За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Про розгляд даної справи відповідач була повідомлена належним чином, про що свідчать поштові конверти, що повернулись на адресу суду із позначками «адресат відсутній за вказаною адресою». У встановлений строк відзив на позов не подала. Відповідно до положень ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 01.11.2019 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 234884 про надання коштів на у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту, відповідно до умов якого остання отримала кредит у розмірі 4 100, 00 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Позика видається строком на 25 днів. Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором. Сторони погодили наступну процентну ставку за користування позикою: 1.3.1. Акційна процентна ставка становить 1,90 процентів від суми позики за кожен день користування позикою (693, 50 % річних) у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.2 цього Договору. 1.3.2. Стандартна процента ставка складає 1,90% від суми позики за кожний день користування позикою (693, 50 % річних). Сукупна вартість позики за акційною ставкою складає 147, 50 % від суми позики (у процентному виразі) або 6 047, 50 грн. (у грошовому виразі) та включає в себе: проценти (відсотки) за користування позикою 47, 50% від суми позики (у процентному виразі) або 1 947, 50 грн. (у грошовому виразі). Сукупна вартість позики за стандартною процентною ставкою складає 147, 50 % від суми позики (у процентному виразі) або 6 047, 50 грн. (у грошовому виразі) та включає в себе: проценти (відсотки) за користування позикою 47, 50 % від суми позики (у процентному виразі) або 1 947, 50 грн. (у грошовому виразі). У випадку неможливості виконання зобов`язань за Договором у повному обсязі у встановлений термін,Клієнт має право ініціювати продовження строку користування позикою та зміну дати повернення позики, шляхом укладення Додаткової угоди до Договору позики, у порядку, передбаченому в Правилах. Товариство залишає за собою право відмовити Клієнту у продовженні строку користування позикою. У разі прострочення виконання зобов`язань за Договором більше ніж на 3 (три) календарних дні, Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству процент за користування позикою у розмірі стандартної процентної ставки від суми позики за кожен день користування позикою, починаючи з першого дня користування позикою у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.2 цього Договору; з 4 (четвертого) дня прострочення заборгованості Товариство визнає заборгованість за позикою проблемною, розпочинає роботу по стягненню заборгованості та відновлює щоденне нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, таке нарахування здійснюється до дня повернення позики, але не більше ніж до 90-го дня прострочення. У випадку прострочення повернення суми позики за користування позикою Клієнт зобов`язаний сплатити Товариству неустойку в вигляді пені у розмірі 1,1 % від суми позики, що становить 45, 10 грн за кожен день прострочення. Штрафні санкції за Договором нараховуються з першого дня порушення Клієнтом умов Договору. Сума нарахованих штрафних санкцій за Договором не може перевищувати 50% від суми загальної вартості позики (кредиту), що складається із загального розміру виданої позики (кредиту) та загальних витрат за цим Договором, та становить 3 023, 75 грн. Відповідно до листа ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», на підставі угоди на переказ коштів № ВП-230119-2 від 23.01.2019 року, 01.11.2019 року було успішно перераховано кошти на картку клієнта: на суму 4 100, 00 грн., маска картки [NUMBER] , код авторизації unknow, номер транзакції в системі WayForPay Credit7-234884-O. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підставі п.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положення ч.1 ст.205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (частина третя статті 207 ЦК України). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст.205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19. У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За положеннями ч.1 ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства ( ч.2 ст.536 ЦК України). На підставі ст.ст.625, 1050 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.3 ст.11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти(оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту)другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Так, відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із матеріалів справи вбачається, що 01.11.2019 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 234884 про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту, у вигляді електронного документа, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 4 100, 00 грн, строком на 25 днів, стандартною процентною ставкою 1,90 % ( 693, 50 % річних) за кожен день користування кредитом. Договір про надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту № 234884 підписано [PERSON] електронним підписом 01.11.2019 року о 13:44:25 год. До договору додано графік платежів, відповідно до якого дата повернення позики та сплати нарахованих процентів не пізніше 26.11.2019 року, сума позики 4 100, 00 грн., сума нарахованих процентів 1 947, 50 грн., разом до оплати 6 047, 50. Вказаний графік платежів складений без врахування передбачених договором пролонгацій строку користування позикою та строку дії договору. Зазначений графік платежів також підписано [PERSON] електронним підписом 01.11.2019 року о 13:44:25 год.. Судом встановлено, що договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; відповідач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору; не оспорювала договір в частині або в цілому, первісний кредитор надав відповідачу документи, які передували укладенню договору, у тому числі й щодо сукупної вартості кредиту, договір містить інформацію щодо загальної вартості кредиту та графік погашення кредиту. Отже, підписавши договір [PERSON] посвідчила свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернулась за отриманням кредиту до вільно обраної нею фінансової установи, а саме ТОВ «Лінеура Україна», отримавши від останнього всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. Договір укладено в електронному вигляді з використанням електронно підпису, відповідає вимогам статті 12 Закону У країни «Про електронну комерцію», при укладенні цього договору сторони досягли згоди щодо всіх його істотних умов та у сторін, відповідно до приписів статті 11 ЦК України, виникли права та обов`язки, які виникають із договору. Прийняті на себе зобов`язання за договором про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту № 234884, ТОВ «Лінеура Україна» виконало своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні кошти, відповідно до умов укладеного договору. Згідно розрахунку заборгованості за договором про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту № 234884 від 01.11.2021 року відповідач не здійснила жодного платежу на погашення кредиту, у зв`язку з чим станом на 21.02.2021 року, відповідач має прострочену заборгованість у сумі 9 071, 25 грн, яка складається з: 4 100, 00 грн. заборгованості за тілом кредиту; 1 947, 50 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом, 3 023, 75 грн. штрафні санкції. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 22.02.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено Договір факторингу № 015-220221, відповідно до умов якого ТОВ «Сіроко Фінанс» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Лінеура Україна», а ТОВ «Лінеура Україна» відступити ТОВ «Сіроко Фінанс» право грошової вимоги до боржників за зобов`язаннями, що визначені в реєстрі прав грошових вимог, погодженому сторонами за цим договором за формою згідно з додатком №2. 19.05.2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Сіроко Фінанс» було укладено додаткову угоду № 2 (погодження суми фінансування, оплати та відступлення прав грошових вимог) до договору факторингу № 015-220221 від 22.02.2021 року, відповідно до якої сума фінансування складає 1 760 928, 99 грн. За витягом від 21.10.2024 року з акту прийому-прийняття реєстру прав вимог № 015-220221/02 від 19.05.2021 року ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за договором № 234884, у розмірі 13 058, 50 грн., яка складається з: 4 100, 00 грн. заборгованості за тілом кредиту; 8 958, 50 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом. 21.10.2024 року між ТОВ «Сіроко Фінанс» та ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» укладено Договір факторингу № 20241021/1, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» передає грошові кошти (розмір фінансування) в розпорядження ТОВ «Сіроко Фінанс» за плату у передбачений договором спосіб, а ТОВ «Сіроко Фінанс» відступає ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» належні йому права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Перехід відбувається в день підписання сторонами відповідного реєстру прав вимоги, після чого ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах , що існували на момент такого переходу. За витягом від 13.10.2025 року з реєстру прав вимог № 20241021/1 року ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» набуло права грошової вимоги до [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за договором № 234884, у розмірі 13 058, 50 грн., яка складається з: 4 100, 00 грн. заборгованості за тілом кредиту; 8 958, 50 грн. заборгованість за процентами за користування кредитом. Згідно детального розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» з особового рахунку [PERSON] за договором № 234884 про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту, станом на 13.10.2025 року заборгованість становить 15 493, 08 грн, яка складається з 4 100, 00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 8 958, 50 грн. заборгованість по відсотках (та прострочені відсотки), 2 434, 58 грн. інфляційне збільшення. Інфляційне збільшення: 13 058, 50 * 1.18643646 - 13 058, 50 = 2 434, 58 грн. Період прострочення грошового зобов`язання 820 днів. Період нарахування інфляційних витрат: дата виникнення простроченої заборгованості 27.11.2019 року, кінцева дата нарахування інфлляційних витрат 23.02.2022 року. Станом на час звернення до суду відповідачем коштів на рахунок попереднього кредитора ТОВ «Лінеура Україна», які були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» у зарахування на погашення кредитної заборгованості не сплачено. У відповідності до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За змістом ст.516 ЦПК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Положеннями ст.1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Отже, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість, оскільки відповідач не виконує в повному обсязі взяті на себе зобов`язання відповідно до договору про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту № 234884 01.11.2019 року, та зважаючи на відступлення прав вимоги попередніми кредиторами факторові ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», не виходячи за межі позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення із [PERSON] кредитної заборгованості у розмірі 15 493, 08 грн, яка складається з 4 100, 00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 8 958, 50 грн. заборгованість по відсотках (та прострочені відсотки), 2 434, 58 грн. інфляційне збільшення. За встановлених обставин, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. За положеннями ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Судом встановлено, що у матеріалах справи містяться копія договору про надання праовоої допомоги № 211090063 від 09.10.2025 року, укладеного між ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» та адвокатом Бачинським Остапом Михайловичем, розрахунок суми судових витрат, а також акт № 1 приймання-передачі наданих послуг від 09.10.2025 року, відповідно до якого адвокат Бачинський О.М. надав, а ТОВ «ФК «Артемідф-Ф» прийняло наступні послуги: підготовка позову у справі, в тому числі збирання доказів, долучених до договору, підготовка процесуальних заяв для справи, усні консультації з питань застосування чинного законодавства - 7 000, 00 грн. та платіжна інструкція № 2067 від 13.10.2025 року про оплату наданих послуг. За таких обставин, витрати позивача на правничу допомогу в розмірі 7 000, 00 грн. обґрунтовані, підтверджені наданими доказами, а отже такими, що підлягають стягненню з відповідача. В порядку ст.141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, які складаються із витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 422, 40 гривень, та витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000, 00 гривень, а всього 9 422, 40 гривень.

Outcome: approved