Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 98589538000 від 13.01.2022 у загальній сумі 41 782,41 грн. У обґрунтування позову посилається на те, що 13.01.2022 між АТ «Укрсиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку№ 98589538000, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит на суму 30 500 грн на придбання товару та відкрито кредитну картку з максимальною сумою ліміту додаткового кредиту 200 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на у мовах, визначених договором. 16.04.2024 АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали Договір факторингу №269. Згідно вищевказаного Договору ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками АТ «Укрсиббанк», і до [PERSON] за кредитним договором № 98589538000 від 13.01.2022. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка становить 41 782,41 грн з яких: 28 972,41 грн - заборгованість за тілом кредиту, 0, 00 грн - прострочена заборгованість за процентами, 12 810,00 грн заборгованість за комісією. Участь у справі сторін та інших учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, матеріали справи містять його клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. На підставі Анкети-заяви від 13.01.2022 на отримання кредиту, 13.01.2022 між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку№ 98589538000 (зв. сторона а.с. 6, 8-13). Відповідно до п. 3.1. договору сума кредиту за договором становить 30500 грн. Кредит надається позичальнику без застави. Відповідно до п.3.3. договору кредит надається позичальнику для особистих потреб, а саме: в сумі 30 000 грн на споживчі цілі шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника [NUMBER] , відкритий у банку, до якого випущено платіжну картку. Умови відкриття поточного рахунку, до якого випускається платіжна карта, та випуску платіжної картки обумовлюється в окремому договорі, що укладається між банком та позичальником. В сумі 500 грн на оплату страхового платежу відповідно до умов договору добровільного страхування позичальника, укладеного 13.01.2022 з ПрАТ «СК «Кардіф». Відповідно до п.3.5. договору позичальник зобов`язується повернути кредит, плату за кредит, інші платежі шляхом внесення ануїтетних платежів відповідно до графіка платежів, що викладений у додатку №1 до договору, але в будь-якому випадку кредит повинен бути повернений не пізніше 13.01.2023. Розмір ануїтетного платежу становить 3610 грн та повинен сплачуватися до 13 числа (включно) кожного місяця. Процентна ставка за договором встановлена в розмірі 0.00001% річних. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін встановлюється процентна ставка в розмірі 7.00001% річних (п.3.6., 3.7., 3.8., 3.9. договору). Банк відкриває позичальнику та обслуговує на умовах тарифного плату кредитна картка «Шопінг 55% Grace», розміщеного на сайті www.my.ukrsibbank.com/ua/personal/credits та на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку. Окремий поточний рахунок № [NUMBER] , до якого випускається платіжна картка, у національній валюті України, який використовується та обслуговується згідно цього договору та правил (п.4.1. договору). Сторони домовились, що банк може надати позичальнику додатковий кредит шляхом встановлення ліміту овердрафту на картковому рахунку позичальника: сума ліміту кредитування до 200 000 грн, строк дії ліміту кредитування: 24 місяці з дати встановлення ліміту кредитування (п. 4.2, 4.2.1 договору). Відповідно до п.7.1. договору підписанням цього договору позичальник, серед іншого, засвідчує, що: він особисто ознайомлений з правилами та тарифами, які розміщені для ознайомлення на сайті www.my.ukrsibbank.com/ua/personal/credits. Згідно з даними додатку № 1 до Договору про надання споживчого кредиту № 98589538000 від 13.01.2022 сторони узгодили комісію: щомісячна комісія за управління кредитом 3,5% від суми кредиту (включається до суми ануїтетного платежу); комісія за управління кредитом при здійсненні переплати за ініціативою позичальника комісія розраховується, як різниця між сумою фактично сплаченого позичальником останнього ануїтетного платежу та сумою останнього анухтетного платежу згідно графіку платежів, але не більше 10 грн; комісія за надання послуг по управлінню кредитом при використанні кредиту при простроченні сплати чергового платежу 500 грн; комісія за розрахунково-касове обслуговування згідно тарифів та графік платежів відповідно до якої, сума кредиту становить 30 500,00 грн, сума процентів за користування кредитом становить 12 810,00 грн, загальна вартість кредиту 43 310,00 грн (зв. сторона а.с. 12-15 ). [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту інформаційний лист (інформація, яка надається споживачу до укладання договору про споживчий кредит), заява-приєднання № 05/54/01/1000/1081200 від 13.01.2022 до договору добровільного страхування позичальника та довідка про систему гарантування вкладів фізичних осіб (а.с.7, зв. сторона 15-16). 16.04.2024 року між АТ «Укрсиббанк» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», укладено Договір факторингу № 269, у відповідності до умов якого, АТ «Укрсиббанк» передає ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» приймає належні АТ «Укрсиббанк» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 22-27). Матеріали справи містять платіжну інструкцію № 1248 від 16.04.2024 про переведення грошових коштів за відступлення права вимоги згідно договору факторингу №269 від 16.04.2024 у сумі 951 795,11 грн ( а.с. 29). 16.04.2024 між АТ «Укрсиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредит-Капітал» було укладено акт прийому-передачі за договором факторингу №269 від 16.04.2024 (зв. сторона а.с. 28 ). За відомостями Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу № 269 від 16.04.2024, до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором 98589538000 від 13.01.2022, укладеним з [PERSON] . Загальна сума заборгованості становить 41 782,41 грн з яких: 28 972,41 грн - заборгованість за тілом кредиту, 0, 00 грн - прострочена заборгованість за процентами, 12 810,00 грн заборгованість за комісією ( а.с. 28). Відповідно до виписки АТ «Укрсиббанк» за кредитним договором №98589538000 від 13.01.2022 за період з 13.01.2022 по 16.04.2024 на рахунок [PERSON] здійснилося зарахування 13.01.2022 у сумі 30 000,00 грн та 500 грн ( а.с. 19-21). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики №98589538000 від 13.01.2022 заборгованість [PERSON] складає 41 782,41 грн з яких: 28 972,41 грн - заборгованість за тілом кредиту, 0, 00 грн - прострочена заборгованість за процентами, 12 810,00 грн заборгованість за комісією (зв. сторона а.с. 21). Крім того, позивач направив письмову вимогу відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у заяві-анкеті на отримання кредиту, та підтверджується довідкою реєстрації місця проживання, просив виконати зобов`язання перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», а саме: погасити заборгованість в загальному розмірі 41 782,41 грн. Однак станом на дату подання позову заборгованість за кредитним договором №98589538000 від 13.01.2022 [PERSON] не погашена (зв. сторона а.с. 29). Мотиви, з яких виходить суд, застосовані норми права та висновки суду. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частинами 1 та 2 ст. 639 Цивільного кодексу України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. У результаті укладення договору факторингу № 269 від 16.04.2024 до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» перейшли усі права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу права вимоги, зокрема право вимагати до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Факт видачі відповідачу кредитної картки та користування кредитними коштами підтверджується випискою по картковому рахунку, яка додана позивачем до позову. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що він є зрозумілим та узгоджується з умовами кредитного договору. Доказів на спростування вказаного розрахунку заборгованості матеріали справи не містять. Відповідачем не надано належних та допустимих доказів на спростування наведених вище висновків, як і не надано належних доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 28 972, 41 грн, обґрунтовані і підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення комісії у розмірі 12 810 грн, суд зазначає таке. Відповідно до статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. При цьому законодавством визначено декілька наслідків невідповідності правочину нормам актів цивільного законодавства: недійсність правочину або його нікчемність у випадках, визначених законом (стаття 215 ЦК України). За положеннями частини другої статті 215 ЦК України правочин є нікчемним, якщо його недійсність прямо встановлена законом. Визнання у такому випадку правочину недійсним в окремому порядку не вимагається. Зазначені положення законодавства поширюються як на договори як вид правочинів загалом, так і на окремі положення певних видів договорів, зокрема договорів кредиту. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Оскільки споживач є вразливою стороною договірних відносин, законодавець визначився з посиленим захистом споживачів шляхом прийняття Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року. За положеннями абзацу третього частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється встановлювати в договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Згідно із цим Законом послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб; споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (пункти 17, 23 статті 1). Отже, послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а такі умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. З цих підстав, суд доходить висновку про те, що умова кредитного договору щодо встановлення комісії суперечить вимогам статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, банк не може встановлювати платежі, які споживач повинен сплатити на користь банку за дії, які не є послугою банку. До таких самих висновків дійшов Верховний Суд України у постанові по справі № 6-2071цс16 від 06 вересня 2017 року та КЦС ВС від 19.08.2020 року у постанові у справі №641/11984/15-ц, визнавши умову кредитного договору щодо встановлення щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості нікчемною. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача суми комісії. Щодо стягнення судового збору та витрат на правову допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 (справа № 379/1418/18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У позовній заяві ТОВ «ФК «Кредит-капітал» просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8 000,00 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Так, між ТОВ «ФК «Кредит-капітал» та адвокатське об`єднання «Апологен» в особі адвоката Усенка М.І. укладено договір про надання правничої допомоги № 0107 від 01.07.2025, про що надано акт №248 від 10.11.2025 про надання послуг (правової (правничої) допомоги) та детальний опис наданих послуг до акту № 248 за договором про надання (правової (правничої) допомоги) від 01.07.2025. Відповідно до детального опису наданих послуг від 10.11.2025 за договором про надання (правової (правничої) допомоги) від 01.07.2025 адвокатським об`єднанням «Апологен» в особі адвоката Усенка М.І. надано правничу допомогу: усна консультація клієнта, щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором 30 хв; ознайомлення з матеріалами кредитної справи 2 год; погодження правової позиції клієнта у справі- 30 хв; складення позовної заяви з урахування правової позиції клієнта-3 год 30 хв, всього 6 год 30 хв. Водночас зі змісту ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц. Крім цього, Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). З урахуванням конкретних обставин, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. З огляду на вищевикладене, враховуючи ціну позову, складність справи, яка є типовою та нескладною, обсяг фактично виконаної адвокатом роботи, який об`єктивно підтверджується матеріалами справи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, критерії розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 3 000, 00 грн. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням. У зв`язку з тим, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1 679,72 грн.

Outcome: approved