Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

До Корабельного районного суду м. Миколаєва надійшли матеріали цивільної справи із Заводського районного суду м. Миколаєва за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до [PERSON] , про стягнення інфляційних витрат і 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 178 458,36 грн., а також судові витрати та витрати на правничу допомогу. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що 29.10.2007 року між [PERSON] та ВАТ КБ «НАДРА» укладено кредитний договір № 08/10/2007/840 К 3009 на підставі якого банк надав відповідачу кредитні кошти у сумі 54 229,26 доларів США. 29.11.2010 року Заводським районним судом м. Миколаєва було ухвалено рішення по справі № 2-7708/2010 за позовом ВАТ «КБ «Надра» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 54 229,26 доларів США (що еквівалентно 578 009,09 грн). Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.01.2022 року у справі № 2-7708/10 замінено стягувача ВАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп" у виконавчому листі. Рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.11.2010 року відповідачем не виконане, жодних дій щодо погашення заборгованості не вчинено. Оскільки, судове рішення про стягнення з боржника коштів не виконувалось досить тривалий час, враховуючи, що таке прострочення є триваючим правопорушенням, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні нарахування та 3 % річних за період прострочення з моменту порушення грошового зобов`язання аж до повного його виконання. Ухвалою суду від 06.10.2025 року провадження по зазначеній справі було відкрито та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Копію ухвали надіслано сторонам. Відповідачу запропоновано подати відзив в строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження та позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. Представник позивача просив про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. У поштових повідомленнях від 27.10.2025 року та 25.12.2025 року листоношею проставлена відмітка про відсутність відповідача за місцем проживання. Відповідно до положень пункту 4 частини 7 статті 128 ЦПК України дата проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за місцем проживання є днем вручення судової повістки. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки у судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 29.10.2007 року між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 08/10/2007/840 К 3009, згідно з умовами якого банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошових коштів у сумі 54 229,26 доларів США в порядку і на умовах, визначених цим Договором. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.11.2010 року у справі № 2-7708/2010 позов задоволено та стягнуто з [PERSON] на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 08/10/2007/840 К 3009 від 29.10.2007 року у розмірі 578 009,09 грн. 19.01.2022 року ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва у справі № 2-7708/10 заяву ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" задоволено та замінено стягувача Відкрите акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" у виконавчому листі від № 2-7708/2010 року виданому у цивільній справі № 2-7708/2010, за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 29.11.2010 року про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором №08/10/2007/840 К 3009 від 29 жовтня 2007 року. Судом встановлено, що рішення суду від 29.11.2010 року відповідачем не виконано, доказів повного або часткового погашення заборгованості матеріали справи не містять, що свідчить про триваюче порушення грошового зобов`язання. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» нараховано інфляційні втрати та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 23 лютого 2019 року по 23 лютого 2022 року, загальний розмір яких становить 178 458,36 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, а відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав його у встановлений строк. Відповідно до ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач порушив грошове зобов`язання та не виконав рішення суду, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України. Як вбачається зі змісту позовної заяви та наданого розрахунку, заявлені до стягненняінфляційні витрати та 3 % річних нараховані у зв`язку з невиконанням рішення суду, яким стягнуто заборгованість за кредитним договором в розмірі 54 229,26 доларів США (що еквівалентно 578 009,09 грн.). Виходячи з розміру простроченого грошового зобов`язання, що становить 54 229,26 доларів США (еквівалент 578 009,09 грн), та періоду прострочення з 23 лютого 2019 року по 23 лютого 2022 року, заявлена до стягнення сума інфляційних втрат і 3 % річних у розмірі 178 458,36 грн є обґрунтованою та підтвердженою матеріалами справи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що відповідачем порушено грошове зобов`язання, а тому позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія» «Дніпрофінансгруп» є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Нормами ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. У зв`язку з тим, що вимоги позивача про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання задоволені повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений останнім під час звернення до суду судовий збір в сумі 3028,00 грн. Що стосується питання витрат на правничу допомогу, то сюди включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З аналізу норм чинного законодавства вбачається, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем разом із заявою про стягнення судових витрат на професійну (правничу) допомогу надано копію договору про надання правової допомоги №02/01-24 від 02 січня 2024 року, укладеного з адвокатським бюро "Юлії Чміль", додаток №1 до договору про надання правової допомоги №02/01/24 від 02.01.2024 р, в якому визначено вартість юридичних послуг, акт про надання правничої допомоги від 02.01.2024 року, а саме ознайомлення з матеріалами справи за наданим пакетом документів клієнтом, аналіз наданих документів, ознайомлення із судовою практикою та визначення перспективи у справі (3 год) - 4500,00 грн., складання позовної заяви, у тому числі формування пакету документів для подання позовної заяви з додатками для суду - 4000,00 грн., ордер виданий адвокатським бюро адвокату Чміль Ю.В. від 05.02.2024 року для надання правової допомоги за договором з ТОВ "ФК "Дніпрофінансгруп". З урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, а також враховуючи те, що позовні вимоги було задоволено повністю, доказів неспівмірності цих витрат суду не надано, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» до [PERSON] на його користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8 500 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до Постанови КЦС ВС від 30.09.2022 року за № 761/38266/14, якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть, у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулося у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явилися всі учасники такої справи. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2022 року у справі № 1519/2-5034/11 (провадження № 61-175сво21) зазначено: «… у разі ухвалення судового рішення за відсутності учасників справи, суд повинен зазначати датою ухвалення ту дату, на яку було призначено розгляд справи, та вказувати у резолютивній частині дату складення повного судового рішення».

Outcome: approved