Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Представник позивача ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» В.С. Білий у жовтні 2025 року звернувся до суду із вищевказаним позовом із підстав наведених у такому, в якому просить: - стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» шкоду, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 44 288,87 грн - стягнути з АТ «СК «ПЗУ Україна» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» шкоду, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 11 452,49 грн - стягнути з відповідачів на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» судовий збір в розмірі 3 028,00 грн та витрати на професійну правову допомогу у розмірі 8 000,00 грн. Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 10.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у справі про розгляд даної справи та призначити судове засідання з повідомленням (викликом) сторін у справі для розгляду справи по суті на 19 січня 2026 року. Представник позивача ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «УНІКА» в судове засідання не прибув. У прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача за наявними матеріалами справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву не подавав. Клопотань не подавав. Від ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Страхова компанія «ПЗУ Україна» в системі Електронний суд 02.12.2025 надійшов відзив на позовну заяву, в якому повідомив, що 27.11.2025 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату за вимогою позивача у сумі 11 452,49 грн. Вказує, що оскільки відповідачем добровільно було сплачено страхове відшкодування в повному обсязі, вважаємо, що предмет спору відсутній. Враховуючи вищевикладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Про причини неявки у судове засідання суд не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 82 ЦПК України встановлює підстави звільнення від доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено наступне. 01.07.2024 між ПрАТ «СК «УНІКА» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу Фольксваген (д.р.н. [NUMBER] ). Договір було укладено відповідно до Закону України «Про страхування» (надалі - Закон). 04.07.2024 в м. Винники сталося ДТП за участю транспортного засобу Ауді (д.р.н. [NUMBER] ), під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу Фольксваген (д.р.н. [NUMBER] ), внаслідок чого було пошкоджено автомобіль Фольксваген (д.р.н. [NUMBER] ), що був застрахований ПрАТ «СК «УНІКА» за Договором добровільного страхування наземного транспорту №014049/4605/0000413. Відповідно до постанови Личаківського районного суду м. Львова від 19.07.2024 року (справа №463/6644/24), ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України (ст. 124 КУпАП). Щодо страхового відшкодування. Внаслідок зазначеного вище ДТП було завдано майнової шкоди власнику автомобіля Фольксваген (д.р.н. [NUMBER] ). На підставі заяви потерпілої особи, Договору добровільного страхування транспортного засобу та на підставі вимог Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «УНІКА» складено страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 113 003, 82 грн з яких: 92 171,82 грн перераховано згідно ПІ №177402 від 26.07.2024 на СТО, 20 832,00 грн було зараховано в рахунок майбутніх/несплачених страхових платежів (Бух. Довідка №026987 від 26.07.2024). Утримання позивачем суми обов`язкового страхового платежу, який йому має сплатити страхувальник, з суми призначеного до виплати страхувальнику страхового відшкодування є взаємозаліком однорідних грошових вимог між сторонами договору та не спричиняє зменшення визначеної страховиком суми страхового відшкодування.(висновок ВГСУ від 06.04.2016 у справі №904/5337/15) Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Зарахування (бухгалтерські проводки) бухгалтерією відбувається наступним чином: виплата страхового відшкодування здійснюється за Договором страхування страхувальнику та одночасно зараховується в рахунок погашення несплаченої частини чергового платежу. Зарахування підтверджується бухгалтерською довідкою. Таким чином, встановлено, що позивач в повному обсязі здійснив відшкодування шкоди, завданої з вини відповідача та набув права зворотної вимоги до винуватця ДТП та його страховика в розмірі здійсненого відшкодування, а утримання позивачем суми обов`язкового страхового платежу, який йому має сплатити страхувальник, з суми призначеного до виплати страхувальнику страхового відшкодування є фактично взаємозаліком однорідних грошових вимог між сторонами та не спричиняє зменшення визначеної страховиком суми страхового відшкодування. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до вимог статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, зважаючи на викладене вище до ПрАТ «СК «УНІКА» перейшло право вимоги на отримання від винної особи компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля Фольксваген (д.р.н. [NUMBER] ), внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04.07.2024 в м. Винники. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця дорожньо-транспортної пригоди за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу Ауді (д.р.н. [NUMBER] ) була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в АТ «СК «ПЗУ Україна» згідно полісу серія ЕР 218438029. Ліміт відповідальності страховика становить - 160 000,00 грн, франшиза - 0,00 грн. Відповідно до статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Встановлено, що 06.09.2024 АТ «СК «ПЗУ Україна» виконало своє зобов`язання частково, сплативши ПрАТ «СК «УНІКА»57 262,46грн. У позовній заяві позивач зазначив, що розмір страхового відшкодування АТ «СК «ПЗУ Україна» безпідставно зменшено на 11 452,49 грн податку на додану вартість (ПДВ). Позивач не погоджується із розрахунком АТ «СК «ПЗУ Україна», оскільки виплата страхового відшкодування здійснювалась позивачем на СТО ТОВ «Алекс СО», яке є платником ПДВ, згідно рахунку №А000046448 від 11.07.2024 який включає податок на додану вартість. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 06.07.2018 по справі № 924/675/17, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1192 Цивільного кодексу України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суд, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинен виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Отже, ПрАТ «СК «УНІКА» звертаючись до Співвідповідача з відповідною заявою та надаючи в т.ч. платіжне доручення (інструкцію) №177402 від 26.07.2024 року підтвердив перерахування коштів згідно рахунку №А000046448 від 11.07.2024 року, який складено платником ПДВ та містить такий податок. Автомобіль Фольксваген (д.р.н. ВС3734YA) після ДТП був відремонтований, що підтверджується наряд замовленням, що має силу акту виконаних робіт, №А000200460 від 09.08.2024. Таким чином, співвідповідач визначаючи розмір страхового відшкодування правомірно (відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») застосував коефіцієнт фізичного зносу - 0,4492, проте безпідставно зменшив розмір страхового відшкодування, належного позивачу, на суму ПДВ, що становить 11 452,49грн. Разом з тим, суд враховує, що від ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 02.12.2025 надійшов відзив на позовну заяву, в якому повідомив, що 27.11.2025 року ПрАТ СК «ПЗУ Україна» здійснило виплату за вимогою позивача у сумі 11 452,49 грн, на підтвердження чого надав копію страхового акту та копію платіжної інструкції N 00152974 від 27.11.2025 на суму 11 452,49 грн, зважаючи на що, позовна вимога стягнути з АТ «СК «ПЗУ Україна» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» шкоду, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 11 452,49 грн не підлягає до задоволення. Окрім цього, суд враховує, що здійснення такої оплати відбулося 27 листопада 2025 року, тобто вже після відкриття провадження у справі. З огляду на викладене з винуватця ДТП, тобто відповідача [PERSON] , підлягає стягненню 44 288,87 грн., як частина шкоди, що не відшкодовується його страховиком згідно ст. 29 Закону. Ураховуючи наведене, оцінивши належним чином зібрані у справі докази та встановивши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" належить задовольнити частково та стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» шкоду, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 44 288,87 грн. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що у зв`язку з розглядом справи позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви до суду в розмірі 3 028,00 грн та понесено витрати за надану професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн. Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Подібні висновки викладені Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі N 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі N 648/1102/19, від 02 вересня 2020 року у справі N 329/766/18. Між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" та фізичною особою підприємцем [PERSON] було укладено договір доручення №1 ВНМ від 01.11.2023 року, відповідно до якого, ФОП [PERSON] з метою виконання умов договору, має право залучати для виконання покладених на нього обов`язків адвокатів, адвокатські бюро чи адвокатські об`єднання, оплачувати їх послуги, які підлягають відшкодуванню Довірителем на умовах, порядку та строки визначені ч. 5 Договору. 02.11.2023 року між ФОП [PERSON] та Адвокатським бюро «Білий» укладено договір про надання правової допомоги №2/23ю, відповідно до якого, Адвокатське бюро «Білий» зобов`язується за дорученням ФОП [PERSON] надати правову допомогу та послуги щодо проведення допустимих законодавством України дій, спрямованих на повернення заборгованості з боржників Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА", що підтверджується договором доручення №1 ВНМ від 02.11.2023 року та Додатком № 1 до нього. Згідно Договору про надання правової допомоги №2/23ю та Додатку №1 (фіксований) позивачем (через повірену особу ФОП [PERSON] ) понесено витрати за надану професійну правничу допомогу АБ «Білий» у розмірі 8 000,00 грн, що підтверджується актом виконаних робіт, відповідно до п.1 Додатку № до Договору. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» 2405 грн 75 коп судового збору та 6356 грн витрат на професійну правову допомогу та про стягнення із ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» 622 грн 25 коп судового збору та 1644 грн витрат на професійну правову допомогу.

Outcome: partial