Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

До Кіцманського районного суду Чернівецької області звернулась [PERSON] (далі - позивач) із позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення аліментів. Короткий зміст заяв по суті справи. У позовній заяві позивач просить стягувати з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на її - [PERSON] утримання, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для працездатної особи, щомісячно, до завершення навчання, тобто до 30 червня 2028 року, починаючи стягнення з дня подачі заяви, рішення в частині стягнення аліментів за один місяць позивач просить звернути до негайного виконання. Обґрунтовуючи позовну заяву, позивач зазначає, що [PERSON] є її батьком, на даний час вона проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку не надає, хоча може, так як він є працездатним. У позовній заяві позивач стверджує, що згідно довідки, наданої Вашковецьким медичним фаховим коледжем № 274 від 20.11.2025 року [PERSON] дійсно навчається з 01.09.2025 року у Вашковецькому медичному фаховому коледжі за держзамовленням на першому курсі, форма навчання денна, термін навчання до 30.06.2028 року. За змістом позовної заяви, позивачу не відомо чи має відповідач постійне місце роботи, [PERSON] сплачував аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття на підставі рішення суду. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03 грудня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито спрощене провадження у даній справі, призначено судове засідання з участю сторін на 13 січня 2026 року на 10:30 год. У судове засідання позивач та відповідач не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про місце, дату та час розгляду справи. 13 січня 2026 року позивач через канцелярію суду подала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримує, погоджується на ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою відповідача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 21 листопада 2007 року Неполоковецькою селищною радою Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис № 40. Шлюб між батьками [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] розірвано рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 31.08.2012 у справі № 2-980/12. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08.07.2019 року у справі № 718/1601/19 змінено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] , [INFO] , на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та дочки [PERSON] , [INFO] , та ухвалено стягувати з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі по 1060 гривень щомісячно, на кожну дитину, починаючи стягнення з дня вступу рішення в законну силу і до досягнення дітьми повноліття. Згідно витягу з реєстру територіальної громади № 2025/017701708 від 26.11.2025, [PERSON] , [INFO] , проживає по [ADDRESS] . Як вбачається з довідки Вашковецького медичного фахового коледжу № 274 від 20.11.2025 року, виданої [PERSON] , вона дійсно навчається з 01.09.2025 року у Вашковецькому медичному фаховому коледжі за держзамовленням на І курсі за спеціальністю 223 «Медсестринство» ОПП «Сестринська справа (11)». Форма навчання денна. Термін навчання 3 роки. Термін закінчення навчального закладу 30.06.2028 року. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ст.141 Сімейного кодексу України (далі - СК України), мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Тобто право на утримання аліментів на повнолітню дитину виникає тільки за певних необхідних умов. Першої умовою є те, що повнолітня дитина у віці від 18 років до 23 років має навчатися, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а другою умовою є фінансова спроможність батьків надавати допомогу на утримання. У разі настання таких обставин, утримання повнолітніх дітей на період їх навчання до 23 років є обов`язком батьків. Частиною 3 зазначеної вище статті передбачено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 01 грудня 2021 року у справі № 753/20347/20 наголосив, що стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними 23 років. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, враховуючи те, що повнолітня дочка відповідача у справі продовжує навчатися після досягнення нею повноліття та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги батька, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою. При цьому, суд звертає увагу на те, що за змістом позовної заяви, позивачу не відомо чи має відповідач постійне місце роботи, а у суду відсутні будь-які докази відносно того, чи має батько позивача можливості надавати таку допомогу, чи є він працездатним та чи має такий заробіток, який дозволив би йому утримувати себе та свою повнолітню дитину. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе стягувати аліменти з відповідача на користь його дочки [PERSON] до завершення нею навчання в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), а відтак позов підлягає частковому задоволенню. Згідно із ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Виходячи з вимог ст.430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Суд вважає за доцільне роз`яснити, що у разі зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у розмірі 1211,40 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved