Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

10.10.2025 року представник позивача [PERSON] адвокат Сахарова Н.М., яка підтвердила свої повноваження електронним ордером серії ВН №1586546 від 02 жовтня 2025 року звернулася до суду з позовом в інтересах позивача та просить постановити судове рішення, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 13.01.2026 року, яким визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами, розташований по [ADDRESS] , як за спадкоємцем за законом після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] . При цьому позивач посилається на те, що [PERSON] належав вищезазначений будинок, як спадкоємцю після смерті метері [PERSON] , померлої [INFO] . Спадкоємець своєчасно отримав спадщину шляхом сумісного проживання з спадкодавцем на час її смерті. [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно у тому числі на вищезазначений житловий будинок, який він успадкував після смерті матері, але не оформив спадщину. Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його сестра [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом своєчасного звернення до нотаріальної контори, але при житті спадщина не була оформлена за спадкодавцем, тому коли позивач звернувся до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, їй було відмовлено, через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок, тому позивач звертається до суду з цім позовом. Ухвалою судді Раца В.А. від 24.10.2025 року відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Також ухвалою витребувано у приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Агбун М.І. копію спадкової справи №32/2025 після [PERSON] , який помер [INFO] та витребувано у приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Ажинтарева В.В. копію спадкової справи після [PERSON] , яка померла [INFO] . Сторони у підготовче судове засідання не з`явилися. У судове засідання представник позивача Сахарова Н.М., яка здійснює свої повноваження на підставі електронного ордеру серії ВН №1586546 від 02 жовтня 2025 року, у позовній заяві просить розглядати справу у відсутності сторони позивача. Відповідач Криничненська сільська рада Болградського району Одеської області в особі т.в.о.голови Арабаджи М. надав 14.01.2026 року, заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позов визнав у повному обсязі. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст. 12 ЦПК України. Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та двровими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , станом на 14 квітня 1991 року відносився до суспільної групи "колгоспний двір", до складу якого входили (були зареєстровані та проживали) [PERSON] , що підтверджується довідкою №281, виданою 03.10.2025 року секретарем Криничненської сільської ради Браїла О. на підставі записів в погосподарській книзі №10 (а.с.14). Згідно вимог ст. 7 Конституції СРСР 1936 року колгоспним двором є родинно-трудове об`єднання осіб, всі або більшість працездатних членів якого є членами колгоспу, беруть участь особистою працею в колгоспному виробництві, отримують основні доходи від суспільного господарства колгоспу і, крім того, ведуть особисте підсобне господарство на присадибній земельній ділянці. Відповідно затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215 «Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів», визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради. Надалі порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом - Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Згідно з п.9 зазначених Вказівок окремим господарством є особи, що проживають разом та ведуть спільне домашнє господарство. Відповідно до змісту Вказівок № 5-24/26 і № 69 суспільна група господарства визначалась залежно від роду занять голови господарства (сім`ї). Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, належать до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Згідно Закону України «Про власність» від 15.04.1991 року, пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Відповідно до ст.ст. 120,123 ЦК УРСР (ред. 1963 р.), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору. Спори щодо майна колишнього колгоспного двору мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору. Виходячи з вимог ст.ст. 120,123 ЦК України в редакції 1963 року, які діяли станом на 15.04.1991 року і регулювали власність колгоспного двору, право власності на майно колгоспного двору (спільне будинковолодіння) мала [PERSON] . Щодо визнання права власності в порядку спадкування. Так, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 21 грудня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису про смерть №334 від 21 грудня 2012 року, [PERSON] , померла [INFO] (а.с.7). Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно, в тому числі на житловий будинок. Спадкоємцем є її син [PERSON] , який прийняв спадщину за фактом спільного проживання з померлою за однією адресою, що відповідає вимогам ст. 1268 ЦК України та підтверджується наступними доказами: - довідкою про склад сім`ї за вих.№282, яка видана 03.10.2025 року секретарем Криничненської сільської ради Браїла О., відповідно до якої на момент смерті [PERSON] до складу її сім`ї (зареєстрованими за однією адресою) входив син [PERSON] (а.с.15); - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане повторно 18 травня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису №66 від 12.09.1952 року, відповідно до якого його батьком вказаний [PERSON] , а мати [PERSON] (а.с. 9). - відповіддю приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажентарева В.В., який повідомив що спадкова справа до майна померлої [INFO] [PERSON] не заводилась, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спакового реєстру №83835965 від 13.01.2026 року. Тобто після смерті [PERSON] спадщину прийняв син [PERSON] який не оформив за собою прав на спадщину. В подальшому, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 06 серпня 2024 року Болградським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси) на підставі актового запису про смерть №486 від 06.08.2024 року, [PERSON] , помер [INFO] (а.с. 8). Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно, в тому числі на вищезазначений житловий будинок. Спадкоємцем за законом другої черги відповідно до вимог ст. 1262 ЦК України, після смерті [PERSON] є його сестра [PERSON] , яка звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується наступними доказами: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 10 жовтня 1961 року в с. Криничне, Болградського району, Одеської області, на підставі актового запису №76 від 09.10.1961 року, відповідно до якого її батьком вказаний [PERSON] , а мати [PERSON] (а.с.10). - свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , яке видане 21 червня 1980 року Болградським районним відділом РАГС Одеської області, на підставі актового запису №68 від 21.06.1980 року, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб та після його реєстрації дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.11); - копією довідки за вих.№117, яка видана 23.05.2025 року Криничненською сільською радою, відповідно до якої [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] , з 1976 року по день смерті [INFO] (а.с.12); - копією довідки про склад сім`ї за вих.№116, яка видана 23.05.2025 року Криничненською сільською радою, відповідно до якої на момент смерті [PERSON] , проживав один (а.с.13); - матеріалами спадкової справи №32/2025 щодо майна [PERSON] заведено 28.01.2025 року приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. (а.с. 30-42), відповідно до якої спадкоємець [PERSON] 25.01.2025 року звернулася до приватного нотаріуса із заявою №67 про прийняття спадщини за законом (а.с. 31). Свідоцтва про право на спадщину за законом видано не було. Тобто сестра [PERSON] прийняла спадщину після смерті брата, але не оформила спадкових прав. Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджував право власності на житловий будинок спадкодавцю (а.с.21). Відповідно до ч.1 ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Статтями 1216-1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 цього Кодексу спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1273 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. У ст. 1278 ЦК України визначено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Досліджені матеріали справи, відповідають встановленим нормам законодавства, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved