Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФК Єврокредит" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 32118,43 грн, що складається з: заборгованості за кредитом (в тому числі прострочена) - 9994,51 грн; заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена) - 22 123,92 грн, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн та професійну правничу допомогу в сумі 11200,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що 06.05.2021 між Акціонерним товариством "Мегабанк" та [PERSON] укладено заяву-договір №TDB.2021.0015.12357 щодо приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, який складається з публічної частини договору, яким є договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank з додатками, розміщений у місці інформування клієнта та на сайті АТ "Мегабанк": www.megabank.ua та в мережі інтернет www.todobank.com, та індивідуальної частини, якою є вказана заява - договір. Банк свої зобов`язання перед клієнтом за кредитним договором виконав у повному обсязі, встановивши доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії на поточний рахунок клієнта у гривні і надавши йому можливість користуватись кредитними коштами у межах доступного ліміту кредитної лінії, визначеного кредитним договором. Клієнт здійснював користування грошовими коштами доступного ліміту кредитної лінії, що відображено у виписках з його рахунку. Свої зобов`язання за кредитним договором щодо повернення заборгованості та сплаті відсотків за користування кредитною лінією відповідач не виконав. 03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між Акціонерним товариством "Мегабанк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мустанг Фінанс" укладено договір №GL1N426240 про відступлення прав вимоги, на підставі якого новий кредитор набув право вимоги до боржників за основними договорами, серед яких і право вимоги до відповідача - боржника за кредитним договором №TDB.2021.0015.12357 від 06.05.2021. 27.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мустанг Фінанс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК Єврокредит" укладенор договір № 1/12 про відступлення прав вимоги. За цим договором новий кредитор набув усі права кредитора за основними договорами. Відповідно до додатку №1 «Друкований реєстр боржників» до вказаного договору про відступлення прав вимоги серед інших, до ТОВ ""ФК Єврокредит перейшло і право вимоги до відповідача боржника за кредитним договором №TDB.2021.0015.12357 від 06.05.2021. Ухвалою суду від 10.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 04.12.2025 на 10:00 годин. 04.12.2025 розгляд справи відкладено до 19.01.2026 до 10:30 годин. 19.01.2026 сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач у поданому клопотанні просить розглянути справу за відсутністю його представника. Відповідач у наданому запереченні проти позову просить розглянути справу за її відсутністю та зазначає, що не погоджується з позовними вимогами у повному обсязі. Останній платіж за спірним зобов`язанням було нею здійснено понад три роки тому, після чого вона не здійснювала оплат, не визнавала борг та не підписувала жодних документів щодо його підтвердження. У зв`язку з цим, відповідно до ст.ст.256-267 ЦК України просить застосувати строк позовної давності, який сплив до моменту звернення позивача до суду. Крім того, звертає увагу суду, що вона офіційно не працевлаштована, а єдиним її доходом є соціальна допомога (пенсія) на дитину з інвалідністю, яка відповідно до законодавства України не підлягає примусовому стягненню. У разі, якщо суд дійде висновку про неможливість застосування строку позовної давності, просить зменшити розмір штрафних санкцій та пені, як явно неспівмірних; зобов`язати позивача надати детальний і обґрунтований розрахунок заборгованості, а також докази належного повідомлення її про відступлення права вимоги. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, з урахуванням приписів ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З матеріалів справи вбачається, що 06.05.2021 між Акціонерним товариством "Мегабанк" та [PERSON] укладено заяву-договір №TDB.2021.0015.12357 щодо приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank. У п.4 договору сторони узгодили, що банк може надавати клієнту кредит шляхом сплати з карткового рахунку платежів клієнта, здійснення його розрахункових операцій та видачі йому котівки на суму, що перевищує залишок на цьому рахунку, але в межах доступного ліміту кредитної лінії, а саме: сума максимального ліміту кредитної лінії 200000,00 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту - 273 293,00 грн; процентна ставка (фіксована): базова - 56% річних, у пільговий період - 0,0001% річних, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 87,30% річних; строк кредиту - 12 місяців; пільговий період - 62 дні. Наведені умови договору також погоджені сторонами у паспорті споживчого кредиту. Виписки по особовим рахункам з 06.05.2021 по 02.12.2023 та з 03.12.2022 по 03.09.2024 свідчать про те, що відповідач користувалась кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість за кредитним договором. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за кредитним договором №TDB.2021.0015.12357 від 06.05.2021 заборгованість [PERSON] перед АТ "Мегабанк" станом на 03.09.2024 становить 32118,43 грн, з яких: заборгованість за основним боргом - 9994,51 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 22123,92 грн. 03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом №GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між Акціонерним товариством "Мегабанк" (надалі - банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мустанг Фінанс" (надалі - новий кредитор) укладено договір №GL1N426240 про відступлення прав вимоги, згідно з п.1 якого, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до боржників за кредитними договорами. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором. Відповідно до п.2 договору, за цим договором новий кредитор в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком у повному обсязі коштів відповідно до п.4 цього договору, набуває усі права кредитора за основними договорами, вказаних у додатку №1 до цього договору. Сторони підтверджують, що після набуття новим кредитором прав вимоги, новий кредитор має право на власний розсуд відступати такі права вимоги повністю або в частині третім особами в порядку, встановленому чинним законодавством України. Сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього договору новий кредитор сплачує банку грошові кошти у сумі 21723211,51 грн (п.4 договору). Відповідно до платіжної інструкції №66895 від 31.07.2024 ТОВ "ФК "Мустанг Фінанс" здійснено оплату АТ "Мегабанк" за лот №GL1N426240 розмірі 23 425 777,00 грн. Відповідно до витягу з додатку №1 до договору №GL1N426240 про відступлення прав вимоги від 03.09.2024 ТОВ "ФК "Мустанг Фінанс" набуло право вимоги АТ "Мегабанк" до [PERSON] за кредитним договором №TDB.2021.0015.12357 від 06.05.2021 у загальному розмірі 32118,43 грн, з яких: основний борг - 9994,51 грн, відсотки - 22123,92 грн. 27.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Мустанг Фінанс" (надалі - первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФК Єврокредит" (надалі - новий кредитор) укладено договір №1/12 про відступлення прав вимоги, відповідно до п.1 якого за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора до боржників за кредитними договорами, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору. Новий кредитор сплачує первісному кредитору за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим договором. Права вимоги, що відступаються за цим договором належать первісному кредитору на підставі договору від 03.09.2024 №GL1N426240 про відступлення прав вимоги, що укладений між ним та попереднім кредитором боржників - АТ "Мегабанк". Права вимоги переходять від первісного кредитора до нового кредитора з моменту підписання сторонами цього договору та додатку №1 (реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються до боржників/дебіторів за такими договорами). Вказаний додаток №1 до цього договору підписується сторонами одночасно з текстом договору (п.2 договору). Згідно з п.4 договору сторони домовились, що за відступлення прав вимоги за основними договорами відповідно до цього договору, новий кредитор сплачує первісному кредитору кошти у сумі 22730000,00 грн. На виконання умов договору №1/12 про відступлення прав вимоги ТОВ "ФК Єврокредит" сплачено ТОВ "Фінансова компанія "Мустанг Фінанс" грошові кошти, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними інструкціями. Витяг з додатку №1 до договору №1/12 про відступлення прав вимоги від 27.12.2024 ТОВ "ФК "Єврокредит" набуло право вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Мустанг Фінанс" до [PERSON] за кредитним договором №TDB.2021.0015.12357 від 06.05.2021 у загальному розмірі 32118,43 грн, з яких: основний борг - 9994,51 грн, відсотки - 22123,92 грн. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частинами 1,2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В силу положень ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст.627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 ЦК України). Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За приписами ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Суд враховує, що у спірному кредитному договорі сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов для даного виду договорів, договір підписаний сторонами. Отже, з урахуванням презумпції правомірності правочину, такий договір є правомірним, укладеним та таким, що породжує у сторін права та обов`язки щодо його виконання. Підписавши спірний кредитний договір, відповідач надав свою згоду на оплату усіх зазначених у ньому платежів. Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Згідно зі ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до наданої позивачем довідки-розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором №TDB.2021.0015.12357 від 06.05.2021 становить 32118,43 грн, з яких: основний борг - 9994,51 грн, відсотки - 22123,92 грн. Відповідач не погоджується із наданим позивачем розрахунком заборгованості, посилаючись на те, що наданий розрахунок не є детальним та обґрунтованим. За приписами ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховним Судом у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17.08.2022 у справі № 757/37126/18 зазначено, що загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при вирішенні позовних вимог, що стосуються, зокрема, грошових вимог (дослідження обґрунтованості, правильності розрахунку, доведеності розміру відсотків та пені, наявності доказів, що їх підтверджують). У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.10.202 у справі № 911/19/19, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.11.2023 у справі №204/5103/21 вказано, що "суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань". Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постанові від 13.05.2020 у справі №219/1704/17, суд в оцінці поведінки та способу ведення справ позивачем має враховувати, що банк є професійним учасником ринку надання банківських послуг, у зв`язку з чим до нього висуваються певні вимоги щодо дотримання певних правил та процедур, які є традиційними у цій сфері послуг, до обачності та розсудливості у веденні справ тощо. Відповідно, вимоги до рівня та розумності ведення справ позивачем є вищими, ніж до споживача - фізичної особи, яка зазвичай є слабшою стороною у цивільних відносинах з такою кредитною установою. З врахуванням наведеного усі сумніви та розумні припущення мають тлумачитися судом саме на користь такої слабшої сторони, яка не є фактично рівною у спірних правовідносинах. У даному випадку відповідач не погоджується з розрахунком заборгованості, здійсненим відповідачем. Водночас, суд позбавлений можливості здійснити перевірку правильності здійснених нарахувань заборгованості або провести власний розрахунок, оскільки позивачем не надано обгрунтованого розрахунку заборгованості відповідача за спірним кредитним договором. Надана позивачем довідка-розрахунок заборгованості не відображає ні період, за який здійснювалось нарахування процентів, ні відсоткову ставку, ні залишкову суму кредиту, на яку згідно договору мають нараховуватись відсотки. Крім того, надана позивачем виписка по рахунку не є безумовним доказом підтвердження достовірності розміру заборгованості, оскільки вона не містить інформацію про розмір відсоткової ставки та алгоритм нарахування відсотків. Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин. Отже, позивач на власний розсуд розпорядився своїми правами, а тому несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ним процесуальних дій. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги недоведеність позивачем розміру заборгованості відповідача за спірним кредитним договором, суд доходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Виходячи з вимог статті 261 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Встановивши факт необґрунтованості заявлених позовних вимог, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про застосування до спірних правовідносин позовної давності. Щодо клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій та пені, суд враховує таке. Частиною першою ст.13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. За приписами ст.551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення не заборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. У даному випадку, звернувшись до суду з даним позовом, позивачем не заявлено вимогу про стягнення штрафних санкцій та пені, тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій та пені. Відповідно до приписів ст.141 ЦПК України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Outcome: dismissed