Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ»), звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договороми в загальній сумі 33 795,00 грн та витрат зі сплати судового збору в розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 30.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») та [PERSON] було укладено кредитний договір № 100444407. 16.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 16072024, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 16.07.2024 до договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 33 795, 00 грн, з яких: 15 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 795,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 16.07.2024 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 100444407 в розмірі 33 795,00 грн, з яких: 15 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 795,00 грн - сума заборгованості за відсотками. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 12.03.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. 10.04.2025 та 12.05.2025 від відповідача [PERSON] надійшла телефонограма про перенесення судового засідання на іншу дату (а.с. 43, 47). 23.06.2025 представник відповідача Григор`єв Д.В. надав до суду клопотання про витребування доказів від ТОВ «ФК «ЄАПБ» електронних оригіналів (інформацію в електронній (цифровій) формі) укладення в електронному вигляді кредитного договору № 100444407 від 30.12.2021, укладеним у електронному вигляді між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , а саме: кредитний договір № 100444407 від 30.12.2021; генерування одноразового ідентифікатора за кредитним договором № 100444407 від 30.12.2021; надсилання відповідачу даних в електронній формі алфавітно-цифрової послідовності в інформаційно-телекомунікаційній системі за кредитним договором № 100444407 від 30.12.2021; докази того, що саме відповідач здійснив акцептування кредитного договору № 100444407 від 30.12.2021, шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного одноразовим ідентифікатором, або протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису відповідача; оригінал файлу, що містить копії паспорта та ІПН відповідача та електронний протокол перевірки оригіналів зазначених документів ТОВ «Мілоан» (а.с. 61). Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23.06.2025 клопотання представника відповідача від 23.06.2025, задоволено. 09.07.2025 від представника позивача Стеценко В.І. через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява про виконання ухвали суду від 23.06.2025 та надано витяг з реєстру боржників від 16.07.2024 до договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024; Інформаційну довідку про перерахування коштів за кредитним договором № 100444407 від 30.12.2021; кредитний договір № 100444407 від 30.12.2021; протокол підпису до інформаційної довідки про перерахування коштів за кредитним договором № 100444407 від 30.12.2021; протокол підпису до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 100444407 від 30.12.2021; розрахунок заборгованості за кредитним договором № 100444407 від 30.12.2021 (а.с. 68-73, 75-82). 23.07.2025 представник відповідача Григор`єв Д.В. надав до суду клопотання про витребування доказів від ТОВ «ФК «ЄАПБ» письмові оригінали: договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та додатків №№ 1, 2, 3, 4, 5 до цього договору, а також платіжного документу про оплату фактором грошових коштів клієнту за вказаним договором факторингу (а.с. 83). Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 23.07.2025 клопотання представника відповідача від 23.07.2025, задоволено. 07.08.2025 від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про виконання вимог ухвали суду від 23.07.2025 та надано копія договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024; копія акту прийому-передачі реєстру боржників до договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024; витяг з реєстру боржників до договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024; копія платіжної інструкції за відступлення права вимоги за договором факторингу № 16072024 від 16.07.2024 (а.с. 89-90, 92-99). 01.09.2025 представник відповідача Григор`єв Д.В. надав до суду клопотання про витребування доказів від ТОВ «ФК «ЄАПБ», а саме: завіреної копії та оригіналу платіжного документу про перерахування на банківський рахунок відповідача [PERSON] (номер рахунку, назва банківської установи) грошей за кредитним договором № 100444407 від 30.12.2021 (а.с. 101). Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 01.09.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача від 01.09.2025 відмовлено. 03.10.2025 представник відповідача Григор`єв Д.В. надав до суду клопотання про залишення позову без розгляду, яке обґрунтовано тим, що позивачем безпідставно на вимогу суду не надано для огляду оригінали договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» та додатків до нього (а.с. 109). Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 03.10.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача від 03.10.2025, відмовлено. 29.10.2025 представник відповідача Григор`єв Д.В. надав до суду клопотання про витребування доказів від ТОВ «ФК «ЄАПБ», а сааме: оригіналу платіжного доручення № 37362204 від 30.12.2021 про перерахування з боку ТОВ «Мілоан» [PERSON] коштів за кредитним договором № 100444407 від 30.12.2021 (а.с. 116). Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 29.10.2025 клопотання представника відповідача від 29.10.2025, задоволено. 12.11.2025 від представника позивача Марченко А.О. через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява про виконання ухвали суду від 29.10.2025 та надано копія платіжного доручення № 37362204 від 30.12.2021 про перерахування коштів за кредитним договором № 100444407 від 30.12.2021; протокол підпису платіжного доручення № 37362204 від 30.12.2021 про перерахування коштів за кредитним договором № 100444407 від 30.12.2021 (а.с. 123-126). 21.11.2025 представник відповідача Григор`єв Д.В. через систему «Електронний суд» надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 128). В судове засідання представник позивача не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Представник відповідача адвокат Григор`єв Д.В. надав до суду письмові пояснення в яких зазначив, що на вимогу суду оригінал платіжного документу про перерахування первісним кредитором коштів відповідачу за кредитним договором не надано без зазначення причин невиконання ухвали суду про його витребування, що свідчить про відсутність пфідстав для задоволення позову. Крім того, заявлена позивачем сума до стягнення заборгованості за нарахованими відсотками перевищує сумі боргу за кредитом, а тому просив зменшити відсотки до 50 % суми неповернутого тілу кредиту 15 000,00 грн, тобто до 7 500,00 грн. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 30.12.2021 [PERSON] , ознайомившись з умовами кредитування, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором Z15103 підписав договір про споживчий кредит № 100444407 та додаток № 1 до договору про споживчий кредит № 100444407 від 30.12.2021 з ТОВ «Мілоан», відповідно до умов яких, [PERSON] від ТОВ «Мілоан» отримав кредит в розмірі 15 000,00 грн, строком на 30 днів, з фіксованою процентною ставкою. Термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 29.01.2022. На підтвердження досягнення згоди щодо істотних умов цього договору між сторонами, позивачем також надано копію паспорта споживчого кредиту № 100444407 (додаток № 2 до договору про споживчий кредит № 100444407 від 30.12.2021), підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с. 5-10). Факт переказу 30.12.2021 коштів ТОВ «Мілоан» на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] в сумі 15 000,00 грн за ердитним договором № 100444407 від 30.12.2021, підтверджується копією платіжного доручення 37362204 від 30.12.2021 (а.с. 11). 16.07.2024 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 16072024, у відповідності до умов якого, ТОВ «Мілоан» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. До матеріалів спраи долучена копія платіжної інструкції за відступлення права вимоги за договором факторингу № 16072024 від 16.07.2024, яка підтверджує оплату за відступлення права вимоги за договором факторингу. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 16.07.2024 до договору факторингу № 16072024 від 16.07.2024, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 33 795,00 грн, з яких: 15 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 18 795,00 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 13-16, 89-90, 92-99). В матеріалах справи наявна відомість про щоденні нарахування та погашення по кредитному договору № 100444407 за період з 30.12.2021 по 16.07.2024 (а.с. 17). За правилами ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеном у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 3 вказаного Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікаторомдані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1ст. 1077 ЦК України). Частиною 1ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Як вбачається зі ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Розрахунком заборгованості підтверджується, що відповідач порушив графіки погашення заборгованості по кредитному договору, кредит вчасно не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» в загальному розмірі 33 795,00 грн. При цьому, заявлена позивачем до стягнення заборгованісті за нарахованими відсотками в сумі 18 795,00 грн перевищує заборгованість за основною сумою боргу 15 000,00 грн, що суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг кредитної установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми відсотків у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, суд доходить висновку про необхідність зменшення розміру процентів за вказаним договором до 15 000,00 грн, що відповідає наведеним вище принципам, а тому, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором на користь позивача підлягають задоволенню частково в сумі 30 000,00 грн. У задоволенні позову в іншій частині суд вважає за необхідне відмовити. Щодо доводів представника відповідача про недоведення отримання від первісного кредитора коштів [PERSON] . Такий довод спростовується долученою до позовної заяви копією платіжного доручення 37362204 від 30.12.2021. [PERSON] не спростовано факт надання ним всіх особистих ідентифікуючих даних, його платіжної картки, без надання яких і відповідного підтвердження, ознайомлення з відповідними умовами та правилами отримання та повернення кредитних коштів, відповідний кредит не міг бути наданий та гроші перераховані. Оскільки [PERSON] має доступ до власного карткового рахунку (рахунків), тому він не був позбавлений можливості під час судового розгляду надати суду докази неотримання кредитних коштів. Підстави звільнення від доказування чітко визначені в ст. 82 ЦПК України. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Великої плати Верховного Суду від 18.03.2020 по справі № 129/1033/13-ц. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, відповідно до норм ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 687,97 грн пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. В іншій частині віднести на рахунок позивача.

Outcome: partial