Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано тим, що 13.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінсова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 877532114. Даний договір підписаний Позичальником електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов Договору Позичальнику надано кредит у розмірі 15500 грн.. Отже, Кредитором виконано свої зобов`язання за Договором в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує. Загальна сума її заборгованості на момент подання позовної заяви, становить 18063 грн. 70 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту 15500 грн., та 2563 грн. 70 коп. заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Станом на дату подання даної позовної заяви, позивач як такий що набув права грошової вимоги, є єдиним належним кредитором за кредитним договором № 877532114 від 13.02.2022 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінсова допомога» та [PERSON] .. Саме з вказаних обставин позивач звернувся до суду та просить суд стягнути з відповідача вищезазначену суму заборгованості за кредитним договором, суму судового збору, сплачену позивачем при подачі позову 2422 грн. 40 коп., та витрати на правничу допомогу, у сумі 7000 грн... 15.09.2025 року ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання, надано строк на відзив. 28.10.2025 року ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, в поданому до суду позові просили розгляд справи провести без представника позивача. Також зазначили, що не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомляла, про час, день та місце судового засідання була повідомлена у встановленому законом порядку належним чином відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України, про що свідчить виклик відповідача на офіційному веб-сайті Кам`янського районного суду Черкаської області від 03.12.2025 року. Відзив на позов не подала. Згідно з ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.11ст.128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав. Так в судовому засіданні встановлено, що 13.02.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінсова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 877532114, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 15500 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на банківську карту № [NUMBER] , строком 1-65 днів з можливістю продовження строку, з процентною ставкою за користування кредитом в день від суми кредиту 2,05 % (а.с.20-24). Кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав, перерахувавши обумовлено договором суму кредиту [PERSON] .. Дане підтверджено платіжним доручення про перерахування коштів від 13.02.2022 року, в сумі 15500 грн. (а.с.28). 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ "Таліон Плюс" укладено Договір факторингу № 28/1118-01. 28.11.2019 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали додаткову угоду № 19, згідно з якою строк дії договору продовжено до 31.12.2020 року. Також, 31.12.2020 року укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, яка продовжила строк договору до 31.12.2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року викладено в новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28.11.2018 року. 31.12.2021 сторони договору факторингу уклали додаткову угоду № 27, яким строк дії договору факорингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 продовжили до 31.12.2022, також додатковими угодами № 31 та 32 до вказаного договору факторингу, строк його дії продовжили до 31.12.2024 (а.с.32-38). Пунктом 2.1 розділу 2 договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року передбачено, що згідно умов договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором, тобто предметом договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 є відступлення прав вимоги, зазначеної у відповідних Реєстрах прав вимоги. 05.08.2020 року, між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01 (а.с.57-58). Пунктом 2.1 розділу 2 договору факторингу № 31/0724-01 від 31.07.2024 року передбачено, що згідно умов договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. 08.07.2025 року ТОВ ФК «Онлайн фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 08/07/25-Е відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором (а.с.41-42). Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.2025 року між ТОВ ФК «Онлайн фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 18063 грн. 70 коп. (а.с.51). Відповідно до Акту приймання-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 08/07/25-Е від 08.07.2025 року між ТОВ ФК «Онлайн фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача . Всупереч умовам Кредитного договору № 877532114 від 13.02.2022 року, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», ні на рахунки попередніх кредиторів. З розрахунку заборгованості по кредитному договору № 877532114 від 13.02.2022 року вбачається, що загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 18063 грн. 70 коп. (а.с.28). Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» за договором кредиту (кредитної лінії) № 877532114 від 13.02.2022 року в розмірі 18063 грн. 70 коп.. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, обраховані на підставі узгоджених сторонами тарифів суми тіла кредиту та відсотки, оскільки вони не сплачені добровільно, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача в судовому порядку. Відповідно до ст.141 ЦПК України, в зв`язку з задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з положеннями ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п.1 ч.2ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. З матеріалів справи встановлено, що на виконання вимог ч. 8 ст.141 ЦПК України Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» долучило до матеріалів справи договір про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025 року, укладений між Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери», додаткову угоду № 25770544642 до вказаного договору, протокол погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09.07.2025 року, ордером на надання правничої допомоги серія АА № 1600242 від 09.07.2025 року, та акт прийому-передачі наданих послуг на суму 7000 грн. (а.с. 30-32). Відповідачем не подано ніяких заперечень щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу. Оскільки позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правничу допомогу у сумі 7000,00 грн., а відповідач не довела неспівмірності цих витрат, суд прийшов до висновку, що з відповідача на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» підлягають до стягнення витрати на професійну правничу допомогу у вказаному розмірі.

Outcome: approved