Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаною вище заявою, в якій просить встановити факт, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно будинок за адресою: [ADDRESS] від 12 травня 2008 року, видане Порошківською сільською радою Перечинського району Закарпатської області на підставі рішення виконкому 15 квітня 2008 року, де вказано власника [PERSON] , на бланку серії [NUMBER] , належало її батьку [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в с. Порошково Перечинського району Закарпатської області; також встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в с. Порошково Перечинського району Закарпатської області та [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в с. Порошково Перечинського району Закарпатської області, перебували у шлюбі з 03 серпня 1968 року до дня смерті [PERSON] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] в с. Порошково Перечинського району Закарпатської області помер її батько [PERSON] , який залишив заповіт, відповідно до якого все майно, зокрема належний йому житловий будинок [ADDRESS] заповів заявниці [PERSON] . Однак, під час підготовки документів для оформлення спадщини нею було виявлено помилку у свідоцтві про право власності на нерухоме майно від 12 травня 2008 року, а саме власником будинку за адресою: [ADDRESS] вказано « [PERSON] ». Так, відповідно до свідоцтва про смерть, прізвище батька заявниці вказано як « [PERSON] ». Таке прізвище зазначено і у його паспорті громадянина України та у військовому посвідченні. Тобто, написання прізвища батька заявниці у свідоцтві про право власності на будинок, не відповідає його прізвищу, що вказане у свідоцтві про смерть. Оскільки вказані розбіжності в написанні прізвища померлого батька у правовстановлюючих документах перешкоджають їй оформити право на спадкування, тому заявниця звернулася до суду з цією заявою та просить суд таку задовольнити. У судове засідання учасники не з`явилися. Заявниця подала заяву, в якій просила суд розглянути справу без її участі, також зазначила, що заявлені вимоги підтримує частково, а саме у частині встановлення факту, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно будинок, де вказано власника [PERSON] , на бланку серії [NUMBER] , належало її батьку [PERSON] та просить такі задовольнити. Решту заявлених вимог просила залишити без розгляду. Крім цього, просила заяву про виклик свідків не розглядати. Представник заінтересованої особи подала до суду заяву про те, що не заперечує проти вимог заявниці. При цьому, просить суд розглянути справу у її відсутності. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку. Так, матеріалами справи доведено, що відповідно до копії заповіту, складеного 12 грудня 2005 року, який посвідчено приватним нотаріусом Перечинського нотаріального округу Маріаш М.В., та зареєстровано в реєстрі за № 3201, прізвище батька заявниці [PERSON] , вказано як « [PERSON] ». Також матеріалами справи доведено, що у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 24 лютого 2016 року, актовий запис № 12, прізвище померлого батька заявниці зазначено як « [PERSON] ». Однак, як установлено з свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12 травня 2008 року, а саме будинок за адресою: [ADDRESS] , то у такому прізвище власника зазначено як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Крім цього, довідкою виданою виконкомом Тур`є-Реметівської сільської ради від 22 жовтня 2025 року № 584 підтверджено, що головою дворогосподарства за поштовою адресою [ADDRESS] був покійний батько заявниці, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Випискою з погосподарської книги виданою Порошківським старостинським округом Тур`є-Реметівської сільської ради від 27 жовтня 2025 року № 592 підтверджено, що за адресою: [ADDRESS] , дійсно зареєстрований особовий рахунок, номер об`єкта по господарського обліку № 0275 в погосподарській книзі №4 за 2011-2015 рік, за будівельником та головою дворогосподарства був [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Судом установлено, що заявниця не має іншої можливості підтвердити факт, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно будинок за адресою: [ADDRESS] від 12 травня 2008 року, видане Порошківською сільською радою Перечинського району Закарпатської області на підставі рішення виконкому 15 квітня 2008 року, де вказано власника [PERSON] , на бланку серії [NUMBER] , належало її батьку [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в с. Порошково Перечинського району Закарпатської області, але його встановлення породжує юридичні наслідки, оскільки з таким фактом законодавство пов`язує можливість реалізації спадкових прав заявницею, при цьому, спір про встановлення цього факту відсутній. Надані [PERSON] докази суд визнає належними і допустимими, оскільки такі містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, що підтверджують розбіжність в написанні імені та по батькові батька заявниці. Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 цього Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як роз`яснено в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Отже, з огляду на викладене та те, що заявниця не має можливості будь-яким іншим чином встановити вказані вище факти, які породжують для неї юридичні наслідки, тому суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Тому,

Outcome: partial