Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

04 вересня 2025 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , [INFO] , кошти на утримання малолітньої дитини (аліменти) [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] в [PERSON] та [PERSON] за час спільного проживання у незареєстрованому шлюбі народилась донька - [PERSON] , про що 25 квітня 2017 року складено відповідний актовий запис №982 у Луцькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.04.2017 року. У свідоцтві про народження дитини зазначений відповідач. Малолітня донька проживає зі позивачем та перебуває на її повному утриманні. Позивач самостійно несе усі витрати пов`язані з її вихованням, піклується про її фізичний та психологічний стан. Всі витрати пов`язані з харчуванням, проживанням, навчанням, відвідуванням додаткових занять, гуртків та забезпеченням дитини такими необхідними речами, як одяг, взуття, шкільне приладдя покладені на позивача. Відповідач не надає матеріальну допомогу [PERSON] , хоча має таку можливість, оскільки є здоровим, працездатним чоловіком. Наскільки відомо позивачу, він працює, тому має можливість сплачувати аліменти. З наведених вище підстав, просить суд стягувати щомісяця з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки доходу відповідача. Відповідно до ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 18). 25.07.2025 року до суду надійшов відзив від відповідача, відповідно до якого [PERSON] позовні вимоги визнав частково, у розмірі 1/6 від його заробітку (доходів). Просив суд врахувати, що дитина періодично, але регулярно приїжджала до України до батька. Під час цих візитів, батько бере на себе повне фінансове забезпечення [PERSON] , включаючи покриття витрат на дозвілля та інші потреби. Це свідчить про його активну участь у матеріальному забезпеченні дитини та підтверджує, що значна частина її потреб, особливо тих, що виникають протягом або внаслідок таких поїздок фактично покривається батьком без додаткової участі матері (а.с. 23- 26). Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 листопада 2025 року витребувано з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (01601, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 26), інформацію про дати перетинання державного кордону України громадянкою України [PERSON] (РНКОПП [NUMBER] ) за період з 01.01.2022 по 25.09.2025; інформацію про дати перетинання державного кордону України громадянкою України, дочкою [PERSON] , - [PERSON] ( [INFO] ) за період з 01.01.2022 по 25.09.2025 (а.с. 81). На виконання вимоги ухвали суду від 03 листопада 2025 року, надано витяг щодо перетинання державного кордону України [PERSON] та [PERSON] (а.с. 85). В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с.19, 68-69). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Перевіривши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Батьками дитини - [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (батько) та [PERSON] (мати) (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 25.04.2017, (а.с. 5). Судом встановлено, що [PERSON] бере участь в матеріальному утриманні дитини. Тривалий час відповідач допомагав позивачці з вихованням доньки і з її матеріальним утриманням. Отже, він, як батько дитини, не є байдужим, не відсторонився від потреб дитини та визнає свій обов`язок щодо утримання доньки - [PERSON] шляхом сплати коштів. Вказане підтверджується копіями банківських квитанцій долучених відповідачем до відзиву (а.с.27-58). Відповідно до Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов`язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст. 180, 181, 182, 183, 184 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись, як аліменти на дитину, визначається судом, але не може бути меншою ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З урахуванням вимог діючого законодавства, письмових доказів, наявних в матеріалах справи, при визначенні розміру аліментів, що підлягає стягненню, суд враховує той факт, що дитина проживає з матір`ю, перебуває на її утриманні, а також враховує часткове визнання відповідачем позовних вимог, відсутність на утриманні у відповідача інших малолітніх, неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, тощо, матеріальне становище відповідача та його реальну спроможність сплачувати аліменти, його вік, повну працездатність, а також звичайні потреби дитини, та визнання ним цих обставин, відповідно до поданого до суду відзиву. Отже, враховуючи пріоритетність інтересів дитини, на користь якої стягуються аліменти, проаналізувавши всі наявні в матеріалах справи докази, врахувавши обставини, передбачені частиною першою статті 182 СК України, а також зважаючи на закріплені у частині дев`ятій статті 7 СК України принципи справедливості, добросовісності та розумності, якими врегульовані сімейні відносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів у розмірі 1/4 частки від його доходу (заробітку), не є непомірними, цілком відповідає вимогам діючого законодавства, а, отже, такі позовні вимоги підлягають до задоволення. На думку суду, такий розмір аліментів буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, її фізичного розвитку, підтримки життєдіяльності на достатньому рівні. Розмір аліментів, визначений судом не є надмірним, і є достатнім для забезпечення розумних потреб неповнолітньої дитини. Оскільки суд задовольнив позов повністю, а позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати судового збору, ставку судового збору у розмірі 1211,20 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved