Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 29 грудня 2025 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду в розмірі 5 838гривень 77 копійок та моральну шкоду в розмірі 98 735 гривень, понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 4 920 гривень. Стягнуто з [PERSON] в дохід держави судовий збір в розмірі 1 191 гривня 80 копійок. Частину судового збору в розмірі 19 грн 40 коп компенсовано за рахунок держави. 05 січня 2026 року до суду надійшло клопотання представника [PERSON] адвоката Зубаня О. О. про стягнення із позивача на користь відповідача судових витрат в розмірі 12 000,00 грн, яка мотивована тим, що Хода Р. В. в рамках розгляду справи поніс витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 12 000,00 грн, про що ним було заявлено у відзиві на позов та перед ухваленням судового рішення. Посилаючись на те, що позов було задоволено частково, просив в порядку розподілу витрат на правничу допомогу, стягнути з позивача вказану суму. 13 січня 2026 року до суду надійшло заперечення на заяву про розподіл судових витрат, відповідно до якої представник позивача адвокат Поворознюк Б. М. проти задоволення заяви заперечує, посилаючись на часткове задоволення позову судом, що згідно ст. 141 ЦПК України, передбачає покладення судових витрат на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, представник позивача вказує, що представником відповідача не подано до суду документів, які документально підтверджують фактично понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу. Крім того, представник позивача просив при вирішенні заяви застосувати норми ст. 44 та ч. 9 ст. 141 ЦПК України, оскільки у даній справі було встановлено, що відповідач здійснював вплив на свідка з метою зміни її показів. У відповідності до ст. 270 ЦПК України, за відсутності такої необхідності, виклик сторін в судове засідання не здійснювався. Суд, розглянувши заяву та дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку. Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2, 3, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено. Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному ч. 2 ст. 246 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У постанові Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі №161/7163/20 (провадження № 61-4004св21) зазначено, що для відшкодування витрат на професійну правову допомогу учасник справи зобов`язаний надати суду докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву та подала попередній розрахунок таких витрат. Тобто для відшкодування понесених судових витрат учасник справи повинен подати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс чи яких очікує зазнати у зв`язку з розглядом справи, а також заявити клопотання про компенсацію судових витрат до закінчення судових дебатів та надати докази щодо розміру понесених витрат у строк, визначений ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч. 2 ст. 134 ЦПК України). Представником відповідача у відзиві на позовну заяву заявлено вимогу про стягнення із позивача на користь відповідача витрат на оплату правничої допомоги адвоката в розмірі 12 000 грн та зазначено, що докази понесення цих витрат, зокрема платіжне доручення, акт приймання-передачі послуг та договір про надання правничої допомоги будуть надані протягом 5 днів з моменту винесення судового рішення. Відповідно до ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. На підтвердження заявлених вимог адвокатом Зубанем О. О. було надано договір про надання правничої допомоги від 20 серпня 2025 року (а.с. 143) та ордер на надання правничої допомоги (а.с. 191). Інших доказів, зокрема на підтвердження здійснення відповідачем вказаних судових витрат суду не надано. Акт приймання-передачі наданих послуг, зазначений у додатках до заяви, суду не надіслано. Таким чином, за відсутності доказів на підтвердження здійснення відповідачем судових витрат, суд відмовляє у задоволенні заяви про їх стягнення. При цьому в суду відсутні підстави для застосування ч. 9 ст. 141 ЦПК України, оскільки покази неповнолітньої свідка [PERSON] , надані нею від час досудового розслідування кримінального провадження, судом не досліджувались. З огляду на викладене,

Outcome: dismissed