Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

У березні 2025 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області представник позивача [PERSON] адвокат Перепьолкіна Ю.В. звернулася із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи його тим, що 27 листопада 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області про що складено відповідний актовий запис №520, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають дочку: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 02 квітня 2020 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 49. Спільне життя подружжя не склалося, відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Стосунки позивача та відповідача, як між подружжям фактично припиненні, шлюб існує лише формально. Позивач вважає, що збереження сім`ї не є можливим і суперечить її інтересам. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 квітня 2025 року по цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача та позивач не з`явилися, при цьому через канцелярію суду представник позивача подала заяву у якій просила суд здійснювати розгляд справи за її відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. У судове засідання відповідач не з`явився, через канцелярію суду подав заяву у якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 27 листопада 2019 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області про що складено відповідний актовий запис №520, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають дочку: [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 02 квітня 2020 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 49. Спільне життя подружжя не склалося, відсутні спільні інтереси, різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Стосунки позивача та відповідача, як між подружжям фактично припиненні, шлюб існує лише формально. Позивач вважає, що збереження сім`ї не є можливим і суперечить її інтересам. Відповідно до ст. 51 Конституції України і ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. У частині 3 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження або припинення згідно з частиною 4 цієї ж статті є неприпустимим як порушення права дружини і чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Враховуючи викладене суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим і суперечитиме інтересам [PERSON] та [PERSON] . Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить із такого. Зазначені вище витрати у даній справі складаються лише з суми судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1 211 грн 20 коп. До початку розгляду справи по суті відповідач визнав позов, про що зазначив у своїй заяві. З урахуванням такої позиції відповідача і обставин справи суд задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, та враховуючи принцип диспозитивності, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved