Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

1.Описова частина Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» (надалі за текстом також - позивач або АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду із позовом про стягнення з [PERSON] (надалі за текстом також - відповідач) заборгованості за кредитним договором №б/н від 27.09.2021 у загальному розмірі 108 464,96 гривень, що складається із: -заборгованості за тілом кредиту у розмірі 87 699,07 гривень; -заборгованості за простроченими процентами у розмірі 20 765,89 гривень. 1.1. Стислий виклад позиції позивача Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [PERSON] підписав власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 гривень, тип кредитної карти: Картка «Універсальна GOLD»; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); процентна ставка, відсотків річних: 40,8% (п.1.3 Договору). Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». На підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 05/25, тип - Універсальна GOLD, що підтверджується випискою по рахунку. Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку та вчиняв операції. Згідно п. 2.1.1.3.5. Договору сторони узгодили, що в разі порушення Відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язаний повернути Банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за Договором в повному обсязі. У зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 16.06.2025 має заборгованість - 108 464,96 гривень, яка складається з наступного: 87 699,07 гривень - заборгованість за тілом кредита та 20 765,89 гривень - заборгованість за простроченими відсотками. 1.2. Стислий виклад позиції учасників справи Відповідач відзиву на позовну заяву не подавав. 1.3. Заяви, клопотання учасників справи Заяви та клопотання відповідачем не подавалися. 1.4.Процесуальні дії у справі Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2025 головуючим суддею у справі визначений суддя Чекулаєв С.О. Ухвалою Голосіївського районного суду від 12.07.2025 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Оскільки розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідачу надсилалися ухвала про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви за адресою реєстрації місяця його проживання: [ADDRESS] проте, поштова кореспонденція повернулася оператором поштового зв`язку із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». 2.Мотивувальна частина 2.1.Фактичні обставини, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що 29.09.2021 відповідно до Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг [PERSON] на підставі статті 634 Цивільного кодексу України приєднався до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Автоплатежі», Умов та Правил надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк». Підписанням вказаної Заяви відповідч погодив наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 гривень, тип кредитної карти: Картка «Універсальна GOLD»; строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); процентна ставка, відсотків річних: 40,8% (п.1.3 Договору). На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 05/25, тип - Універсальна, що підтверджується випискою від 17.06.2025 за договором № б/н за період 01.10.2021 - 16.06.2025. Як вбачається з Розрахунку заборгованостi за договором № б/н вiд 27.09.2021, укладеного мiж ПриватБанком та клiєнтом - [PERSON] станом на 16.06.2025 розмір заборгованості становив 108 464,96 гривень, що складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 87 699,07 гривень та заборгованості за простроченими процентами у розмірі 20 765,89 гривень. З наданої позиваем Виписки за договором №б/н за період з 01.10.2021 - 16.06.2025 вбчється, що відповідач користуючись кредитними коштами із використанням кредитної картки номер - [NUMBER] , свої зобов`язання за кредитним договором щодо їх повернення у повному обсязі не виконав. 2.2. Застосовані норми права Спір виник внаслідок порушення відповідачем зобов`язань у частині повернення кредитних коштів і наявності/відсутності підстав для стягнення заявленої АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитом. Предметом позову у цій справі є стягнення заборгованості за кредитним договором, сторонами якого є суб`єкт господарювання та фізична особа. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Мета договору приєднання полягає у тому, що його умови визначені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних умовах та можуть бути прийняті іншою стороною не інакше ніж шляхом приєднання до запропонованого договору в цілому. Тобто дійсно вільною в цьому випадку є воля виключно однієї сторони - тієї, яка пропонує для укладення договору саме формуляр (тобто банк). Інша сторона виявляє волю до укладення цього договору лише на стадії висловлення власної волі на стадії прийняття умов такого договору в цілому. Проте не повинно виникати сумнівів у тому, чи дійсно та які саме умови, викладені у формулярі або іншій стандартній формі, приймає позичальник. Конструкція договору приєднання, викладена у частині першій статті 634 ЦК України, полягає не у тому, що споживач зобов`язаний самостійно ознайомитися з умовами і правилами надання послуг, пропонованими однією стороною, а у тому, що споживач може лише до них приєднатися, не маючи можливості обговорювати умови договору приєднання, пропонуючи свої зміни тощо. Проте сама воля споживача на приєднання до певних умов такого договору має бути однозначною та свідчити про певне її спрямування на досягнення згоди саме на певних умовах, запропонованих банком. Відтак, у законі як загальне правило визначено, що договір приєднання має викладатися на формулярі або іншій стандартній формі, яка має засвідчувати усі прийняті споживачем умови такого договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (у цьому випадку - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент підписання сторонами Заяви, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 2.3. Мотиви, з яких виходить суд З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б\\н від 27.09.2021 та приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі 200 000,00 гривень. На підставі вищевказаної Заяви відповідачу було відкрито позивачем картковий рахунок та видано банківсьу картку, після отримання якої за умовами укладеного з банком договору, відповідач здійснив дії щодо проведення їх активації, користувався зазначеною карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Факт отримання кредитних коштів відповідачем за кредитною карткою [NUMBER] , підтверджується Випискою складеною АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Пунктом 2.1.1.2.12 Заяви сторони узгодили, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань у цілому або у певній частці у разі невиконання клієнтом своїх боргових та інших зобов`язань за цим договором. Згідно наданого позивачем Розрахунку заборгованості за договором № б/н вiд 27.09.2021, укладеного мiж ПриватБанком та клiєнтом - [PERSON] станом на 16.06.2025 розмір заборгованості відповідача становив 108 464,96 гривень, що складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 87 699,07 гривень та заборгованості за простроченими процентами у розмірі 20 765,89 гривень. Відповідно до частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно виписки по рахунку боржник регулярно використовував вказану вище кредитну картку для зняття готівки, оплати товарів і послуг в межах встановленого кредитного ліміту. Таким чином, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, відкрив відповідачу кредитний рахунок, надав можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування чужими коштами не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість. На підтвердження розміру заборгованості позивач надав суду розрахунок заборгованості за договором №б/н від 27.09.2021, зі змісту якого слідує, що станом на 16.06.2025 загальний розмір заборгованості відповідача становив 108 464,96 гривень. Зазначений розрахунок підтверджується Випискою по рахунку, який не спростовано відповідачем, а тому суд вважає їх належними і допустимими доказами на підтвердження суми заборгованості, та такими, що відповідають умовам укладеного між сторонами кредитного договору та вимогам чинного законодавства. Суд зазначає, що банківська виписка має статус первинного документу, що підтверджено Переліком типових документів, затвердженого наказом Мін`юсту від 12.04.12 № 578/5, а також позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палат Касаційного цивільного суду у справі № 554/4300/16-ц, якою крім того зроблено висновок, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а тому є належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. 3. Висновки суду За таких обставин, суд дійшов до висновку, що позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження існування заборгованості відповідача перед позивачем у загальному розмірі 108 464,96 гривень, що складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 87 699,07 гривень та заборгованості за простроченими процентами у розмірі 20 765,89 гривень. Разом з цим, суд бере до уваги те, що відповідач не оспорював ні позовних вимог, ні підстав, з яких позов заявлений, тому позовні вимоги необхідно задовольнити. З урахуванням викладеного, суд вважає, що наданими позивачем доказами в обґрунтування заявлених позовних вимог підтверджено правомірність нарахування заборгованості за кредитним договором, а тому суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в загальному розмірі 108 464,96 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 4.Судові витрати З урахуванням того, що суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви, на підставі статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved