Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

03 листопада 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» через свого представника адвоката Ткаченко Ю.О. засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулося до Зарічненського районного суду Рівненської області з вказаним позовом, у якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики у розмірі 8074,00 грн, судовий збір та 4500,00 витрат на професійну правничу допомогу. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що відповідно до укладеного електронного договору позики № 8342749 від 02 червня 2025 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідач отримав кредит в сумі 2000,00 грн строком на 360 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом із фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95 % в день на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісією за надання кредиту у розмірі 17,25% від суми кредиту. У зв`язку з невиконанням узятих на себе зобов`язань перед первісним кредитором утворилась заборгованість, яку ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором факторингу № 16/10/25 від 16 жовтня 2025 року відступило відступило позивачу. Станом на день звернення до суду [PERSON] має заборгованість в сумі 8074,00 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 22 грудня 2025 року суддею Світличним Р.В. справу прийнято до свого провадження. Ухвалою суду від 12 січня 2026 року в судовому засіданні було оголошено перерву та рекомендовано відповідачці виконати вимоги ухвали суду від 10 листопада 2025 року. Копію цієї ухвали відповідачка отримала 12 січня 2026 року в порядку ч.8 ст.128 ЦПК України, про що свідчить відмітка у поштовому повідомленні. Відзиву на позовну заяву [PERSON] суду не подала. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 02 червня 2025 року, між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір позики № 8342749, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит в сумі 2000,00 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,95% в день (фіксована) строком на 360 днів тобто до 27 травня 2026 року та комісією в сумі 345 грн. Цей договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 747465. Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши 02 червня 2025 року договір кредитної лінії (Надійний) № 8342749, [PERSON] взяла на себе зобов`язання повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю проценти від суми позики. Надходження кредитних коштів на належну відповідачу банківську платіжну картку № [NUMBER] у вищевказаному розмірі підтверджується довідками АТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 31.12.2025 а також банківською випискою по картковому рахунку [PERSON] , які витребовувалися судом за клопотанням позивача. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. З матеріалів справи вбачається, що право вимоги до [PERSON] від первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до позивача ТОВ «Фінпром маркет» перейшло на підставі договору факторингу 16/10/25 від 16 жовтня 2025 року. За цими договором відступлено право вимоги до відповідача на суму 8074,00 грн, з яких 2000,00 грн сума основного боргу, 1729,00 грн заборгованість за відсотками, 345 грн заборгованість за комісією та 4000,00 грн заборгованість за пенею/неустойкою. Судом встановлено, що у договорі №8342749 від 02 червня 2025 року денна процентна ставка встановлена на у рівні, яке відповідає законодавству на час виникнення кредитних правовідносин. А тому, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за процентами в розмірі 1729,00 грн. Поряд з цим відповідно до п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та на сьогоднішній день в Україні діє воєнний стан, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки (штрафу, пені) за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором позики №8342749 від 02 червня 2025 року в сумі 4000,00 грн є незаконними та безпідставними. У решті вимог суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в сумі 4074,00 грн (2000,00 + 1729,00+345 =4074,00). Доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем суду не надано. Судовий збір слід розподілити за правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а саме пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов майнового характеру задоволений на 50,46 % (4074,00*100/8074,00) відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути 1222,14 грн судового збору (2422,40 * 50,46 % =1222,14). Розподіляючи витрати на професійну правничу допомогу, суд враховує правила ч. 4 ст. 137 ЦПК України, згідно яких розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Такі послуги адвоката, як складання позовної заяви (4000,00 грн) вивчення матеріалів справи (500,00 грн), що в сумі складає 4500,00 грн є очевидно завищеними та підлягають зменшенню, адже виконані адвокатом роботи не потребували багато часу та були не складними. Виходячи з критеріїв обґрунтованості та пропорційності судових витрат, а також принципу розумності їхнього розміру, конкретних обставин справи, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача повинен становити 1000,00 грн. На підставі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054, 1079 ЦК України,

Outcome: partial