Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05.01.2022 року між ТОВ "МІЛОАН" та [PERSON] укладено Договір № 4627022. Згідно п. 1.1. договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 5000.00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом: 2250.0 грн., які нараховуються за ставкою 3.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами кредитного договору передбачена видача кредитних коштів позичальнику безготівково, а саме: шляхом переказу коштів на картковий рахунок. Сторонами кредитного договору узгоджено, що позичальник відповідає перед кредитодавцем за зобов`язаннями, що випливають з цього договору, всіма коштами та майном, що йому належать на праві власності (у т.ч. часткової та сумісної), на які відповідно до законодавства може бути звернено стягнення. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Таким чином, відповідач здійснив дії, спрямовані на укладання договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором. Позикодавець зі своєї сторони належним чином виконав свої зобов`язання за договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку передбаченому умовами договору, що підтверджується відповідними доказами, які додані до позовної заяви. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 26.07.2024 року було укладено договір № 26-07/2024 відповідно до якого ТОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 4627022. Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 4627022. Станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №4627022 від 05.01.2022 р., що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 17000.00 грн, з яких: - Заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 5000.00 грн.; - Заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 10550.00 грн.; - Заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн.; - Заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн.; - Заборгованість за комісіями - 1450.00 грн.; Позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій та/або будь-яких інших додаткових нарахувань. Виходячи із всього вищенаведеного, позивач вважає, що його позовні вимоги, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, просить стягнути з відповідача понесені судові витрати та витрати на правничу допомогу 9000.00 грн. Представник позивача до суду не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про слухання справи у відсутність їх представника та підтримання позову, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач до суду не з`явився, про дату, часу та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином рекомендованим повідомленням. До суду заяв не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши наявні у справі матеріали (кредитний договір з додатками № 4627022 від 05.01.2022 року; довідка про ідентифікацію кредитного договору № 4627022 від 05.01.2022 року; докази отримання (перерахування) грошових коштів за кредитним договором № 4627022 від 05.01.2022 - року; розрахунок заборгованості за кредитним договором від кредитодавця № 4627022 від 05.01.2022 - року; розрахунок заборгованості за кредитним договором № 4627022 від 05.01.2022 від ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС»; договір Факторингу № 26-07/2024 від 26.07.2024 року; платіжне доручення, що підтверджує оплату по договору № 26-07/2024 від 26.07.2024 року; акт приймання-передачі Реєстру Боржників від 26.07.2024 року; витяг з оригіналу реєстру боржників до договору № 26-07/2024 від 26.07.2024 року; витяг з реєстру боржників до Договору № 26-07/2024 від 26.07.2024 року; договір про надання правової допомоги з додатками, що підтверджують факт надання послуг), суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог і можливість задоволенню позову. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до укладеного вище зазначеного договора відповідач отримав кредит та в порушення його умов зобов`язання за вказаним договором не виконав належним чином, в результаті чого виникла заборгованість за кредитним договором №4627022 у сумі 17000.00 грн. Згідно ст.ст. 526-527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторін. Статтями 1054 та 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі, за яким за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно пункту 1 частини 1 та частини 3 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом (стаття 513 ЦК України). Відповідно до статей 514-515 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора не допускається у зобов`язаннях, нерозривно пов`язаних з особою кредитора, зокрема у зобов`язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю. Відповідно до частини 1 статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено законом чи договором. Частиною першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як вбачається з позовної заяви, відповідач суму боргу не повернув. Таким чином, діями відповідача були порушені встановлені законодавством правила виконання цивільно-правових правочинів і права позивача на отримання виконання зобов`язання за вищезазначеним договором, що є підставою для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 17000.00 грн., в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів. З доданої до позовної заяви платіжної інструкції вбачається, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн., тому відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн. Розглядаючи вимогу позивача про відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 9000 грн., суд зазначає таке. Беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій дійсності понесених адвокатських витрат, факт заочного розгляду справи, усталену судову практику у справах даної категорії, а також типовий характер цієї справи, суд дійшов висновку розмір заявлених витрат на правову допомогу не є співмірним. Суд вважає достатнім, обґрунтованим та співмірним розмір витрат на правову допомогу у сумі 6000 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved