Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

28.10.2025 представник позивача АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» Ющенко В.В. звернулася до суду з позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення солідарно заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за періо 01.11.2021 по 31.08.2025 у сумі 10247,15 грн., що складається з : 7993,24 грн. сума основного боргу, 191,48 грн- плата за абонентське обслуговування, 1299,27 грн інфляційні втрати, 3% річних 345,68 грн., 417,48 грн. пеня, а також стягнення судового збору. Позов обґрунтовуєтим, що власником квартири за адресою : [ADDRESS] було здійснено відключення від системи централізованого опалення. У квартирі встановлено автономне опалення, стояки по централізованому опаленню заізольовані, опалювальні прилади демонтовані. Товариством зняте теплове навантаження та припинено нарахування за централізоване опалення. Проте, позивач зазначає, що власник нерухомого майна, обладнаного індивідуальними джерелами опалення зобов`язаний здійснювати оплату на постачання теплової енергії, яка складається : з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування, допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо прибудинкових систем опалення. Позивач вказує, що відповідно до п. 41 типового договору споживач зобов`язаний у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загально будинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії, на забезпечення фукнкціонування внутрішньо будинкових систем опалення та гарячого водопостачання. Тому, співвласники квартир та нежитлових приміщень повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла/нежитлових приміщень, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення їх від такої участі. Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 20.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 17.12.2025, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 17.12.2025 року справу було знято з розгляду та призначено на 16.01.2026 рік. 16.01.2026ухвалою суду призначено заочний розгляд даної цивільної справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзиву до суду не подав. Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що згідно наданої довідки особового рахунку № [NUMBER] власником квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , а також у вказаній квартирі зареєстровані : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с 20). Постачання теплової енергії у період з 01.11.2021 по 31.08.2025 р. за адресою: [ADDRESS] , підтверджується актами (а.с. 13-15). Згідно з розрахунку наданого позивачем, заборгованість у відповідача за період 01.11.2021 по 31.08.2025 року становить за спожиту послугу з постачання теплової енергії у розмірі 79993,24 грн., інфляційні витрати у розмірі у розмірі 1299,27 грн., 3% річних у розмірі 345,68 грн., плату за абонентське обслуговування у розмірі 191,48 грн., пеню у розмірі 417,48 грн. (а.с.7, 8, 9-10). Також, позивачем надано інформацію щодо методики, яка використовувалася для нарахування плати за послугу з постачання теплової енергії (а.с. 11-12), та Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії (а.с. 16-18). Оцінка суду. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1-2 ст.12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених КМУ або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст.14 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено можливість укладання 3-х різних моделей договорів про надання комунальних послуг, яка самостійно обирається співвласниками багатоквартирного будинку, виключно, на підставі рішення прийнятого відповідно до закону. Якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги (відповідно до ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»). Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії затверджено постановою КМУ «Про затвердження правил надання послуги з постачання теплової енергії та і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21.08.2019 № 830(в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1022). АТ «Криворізька теплоцентраль», як виконавцем послуги з постачання теплової енергії, 01.10.2021 на своєму офіційному сайті: https://tec.dp.ua було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії за посиланням: https://tec.dp.ua/typovyj-indyvidualnyj-dogovir-pro-nadannya-poslugy-z-postachannya-teplovoyi-energiyi/, який є публічним договором приєднання. Державне підприємство «Криворізька теплоцентраль» 16.03.2017 перетворено у Публічне акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», про що внесені дані до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Отже, ПАТ «Криворізька теплоцентраль» є правонаступником ДП «Криворізька теплоцентраль». В результаті проведення державної реєстрації змін до Статуту ПАТ «Криворізька теплоцентраль», що пов`язані зі зміною типу товариства у відповідності до ЗУ «Про акціонерні товариства», змінено найменування товариства на Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», про що 14.05.2018 внесені дані до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. АТ «Криворізька теплоцентраль» є теплопостачальною організацією у розумінні ст.1 ЗУ «Про теплопостачання» як суб`єкт господарської діяльності, який має у користуванні теплогенеруюче обладнання та постачає теплову енергію населенню м. Кривого Рогу. Пунктом 1 ч. 2ст.8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» закріплюється обов`язок надання комунальної послуги виконавцем. Згідно із ч.1 ст.16 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» надання комунальних послуг здійснюються безперервно, зокрема, крім часу перерв на між опалювальний період для мереж (систем) опалення (теплопостачання) виходячи з кліматичних умов згідно з нормативно-правовими актами. Відповідно до ч. 1-2 ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених КМУ або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Згідно з ч. 1 ст.14 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено можливість укладання 3-х різних моделей договорів про надання комунальних послуг, яка самостійно обирається співвласниками багатоквартирного будинку, виключно, на підставі рішення прийнятого відповідно до закону. У той же час слід зазначити, якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги (відповідно до ч. 5ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»). Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії затверджено постановою КМУ «Про затвердження правил надання послуги з постачання теплової енергії та і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21.08.2019 № 830(в редакції постанови КМУ від 08.09.2021 № 1022). АТ «Криворізька теплоцентраль», як виконавець послуги з постачання теплової енергії, 01.10.2021 на своєму офіційному сайті: https://tec.dp.ua було розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання. Відповідно до ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Аналізуючи договір, суд встановив, що відповідно до п. 5 Типового договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунків відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 № 315(далі - Методика розподілу). Одиницею вимірювання обсягу спожитої послуги є гігакалорія (Гкал). Згідно з приписами п. 19 Правил № 830, комерційний облік послуги здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги у будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Відповідно до п. 24 Правил № 830, розподіл між споживачами обсягу спожитої у будівлі послуги здійснюється з урахуванням показань вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії, а у разі їх відсутності - пропорційно опалюваній площі (об`єму) приміщення споживача відповідно до Методики розподілу. Згідно із п. 10 Методики розподілу базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є опалювана площа приміщень, зазначена у договорі про надання послуги з постачання теплової енергії. У разі, якщо відомості про опалювану площу не були надані споживачем, базою для розподілу загального обсягу спожитої теплової енергії у будівлі/будинку за відсутності приладів розподільного обліку теплової енергії є загальна площа приміщення у метрах квадратних, визначена за даними, зазначеними у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а у разі відсутності у ньому інформації про окремі приміщення - за даними, зазначеними у документах, що посвідчують право власності на такі приміщення. Пунктом 31 Типового договору передбачено, що вартістю послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Згідно з п. 32 Типового договору, розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. Початок і закінчення розрахункового періоду для розрахунку за платою за абонентське обслуговування завжди збігаються з початком і закінченням календарного місяця відповідно. Пунктом 5 ч. 2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно п.1ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Також, у п. 44 Типового договору встановлено, що сторони несуть відповідальність за невиконання умов цього договору відповідно до цього договору або закону. Згідно із п. 45 Типового договору, у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Нарахування пені починається з першого робочого дня, що настає за останнім днем граничного строку внесення плати за послугу. Згідно із ч. 2ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд приймає до уваги твердження представника позивача, що протягом періоду з 01.11.2021 по 31.08.2025 року позивач свої зобов`язання по наданню житлово-комунальних послуг з централізованого опалення виконував належним чином, однак відповідачі своєчасно та в повному обсязі оплату за спожиті ними послуги не вносив, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 10247,15 грн. Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295 гс 16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних узгоджуються з положеннями частини 2 статті 625 ЦК України. Таким чином, згідно з розрахунку доданого до позову, з яким погоджується суд, з відповідачів підлягають стягненню 3% річних у сумі 345,68 грн., інфляційні втрати у сумі 1299,27 грн. Також, з відповідачів підлягає стягненню пеня у розмірі 417,48 грн. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що обставини, на які посилається представник позивача, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем під час звернення до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн. (а.с.6). Враховуючи, що позовні вимоги задоволені судом в повному обсязі, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору по 605,60 грн., з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved