Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості в якому просять стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № 306848721 від 15.05.2023 року в розмірі 27 433, 86 грн. та судові витрати. В обґрунтування вказує, що 15.05.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 306848721 у формі електронного документа з використанням електронного підпису(одноразового ідентифікатора), який надсилався на мобільний телефон відповідача вказаний в заявці на отримання кредиту, яка заповнювалася відповідачем в мережі «Інтернет» на сайті первісного кредитора. 15.05.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти в сумі 5300,00 грн на його банківську карту № [NUMBER] таким чином відповідач прийняв пропозицію кредитодавця ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019. В подальшому строни погодили продовжити строк дії договору рядом додаткових угод до 31.12.2024. Таким чином, договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, що діє протягом визначеногом проміжку часу, а саме 28.11.2018-31.12.2024. Так, 12.09.2023 відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 240 до договору факторингу № 28/1118/01 від 28.11.2018 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача. 27.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 27/0524-01. Відповідно до витягу з реєтру прав вимоги № 1 від 27.05.2024 до договору факторингу № 27/0524-01 від 27.05.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю. Відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 04/06/25-Ю від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача. Враховуючи вказане, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 306848721 від 15.05.2023 становить 27433, 86 грн., яка складається з: 5300 грн.- заборгованість по кредиту, 22133, 86 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Відповідач виконував умови кредитного договору, здійснюючи частково платежі, однак належним чином не сплачував кредитні кошти, а тому утворилась вказана заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином. У позовній заяві вказав про розгляд справи без його участі, вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті суду, причина неявки суду невідома, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило, а тому суд розглянув справу без її участі. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 15 травня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено договір кредитнної лінії № 306848721, в якому міститься відмітка про підпис одноразовим електронним ідентифікатором MNV6K25P. За умовами договору кредитодавець зобов?язується надати позичальникові Кредит, у вигляді кредитної лінії на суму 5300,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». В п 5.1 Договору вказано, що кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки [NUMBER] . У пункті 11.1 Договору договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання. Відповідно до довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 29.05.2024 позичальником є [PERSON] , кредитний договір № 306848721 від 15.05.2023, сума кредиту 5300 грн., строк кредитування 30 , процентна ставка 2,10%, одноразовий ідентифікатор MNV6K25P. Факт перерахування коштів підтверджується довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», з якого вбачається, що [PERSON] отримав 6500,00 грн на рахунок № 4149-6293-3152- та випискою з АТ КБ «Приватбанк» від 09.12.2025 За умовами договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 у редакції зі змінами внесеними додатковою угодою №19 від 28.11.2019 року, додатковою угодою № 26 від 31.12.2020, додатковою угодою № 27 від 31.12.2021, додатковою угодою № 31 від 31.12.2022, додатковою угодою № 32 від 31.12.2023, слідує, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» зобов`язується відступити ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти їх та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах визначених чим договором. До справи долучено витяг з реєстру прав вимоги №240 від 18.07.2023 року у якому вказано, що розмір боргу [PERSON] становив 14 008, 96 грн. за кредитним договором № 306848721. 27 травня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 27/0524-01, за умовами якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується відступити ТОВ «Онлайн Фінанс» права вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти їх та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах визначених чим договором. У витязі з Реєстру прав вимоги № 1 від 27.05.2024 року до договору факторингу № 27/0524-01 від 27.05.2024, вказано, що розмір боргу [PERSON] становить 27 433, 86 грн. 04 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, за умовами якого ТОВ «Юніт Капітал» зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», а останній відступити позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників. У долученому витягу реєстру боржників від 04.06.2025 року вказано, що розмірзаборгованості [PERSON] за кредитним договором № 306848721 становить 27 433, 86 грн. Як зазначено у розрахунку заборгованості складеному ТОВ «Таліон Плюс» за договором №306848721 від 15.05.2023 року, позичальник [PERSON] має заборгованість в розмірі 27 433, 86 грн., яка складається з 5300 грн тіло, 22133, 86 грн заборгованість за відсотками. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно статті 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином з матеріалів справи вбачається, що 15 травня 2023 року між первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем [PERSON] укладено договір кредитної лінії в електронному вигляді, який підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису. На підставі укладеного договору відповідач отримала кредит шляхом перерахування на його банківську картку грошових коштів у розмірі 5300,00 грн., відповідачем не на надано будь-яких доказів щодо не отримання ним кредитних коштів чи не належності йому вказаної вище банківської картки. Так, первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором № 306848721 від 15 травня 2023 року виконав в повному обсязі. Однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість право вимоги за яким прейшло до позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Враховуючи викладене з огляду не те, що умови кредитного договору відповідачем належним чином не виконані, кредит не погашений, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», заборгованості у розмірі 27 433, 86 грн., тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат між сторонами, в тому числі й щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін». Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг. Так, позивачем в позовній заяві було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він планує понести у зв`язку з розглядом справи у суді, який визначено у розмірі 7 000 грн., який позивач просить стягнути на свою користь. В матеріалах справи наявний договір надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 30.07.2025 року укладений між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери», свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльнстю, додаткова угода № 25770729151 від 05.06.2025, акт прийому-передачі наданих послуг в сумі 7 000 грн. В той же час в даному випадку суд враховує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат та його розміру. З огляду на зазначене, враховуючи критерій реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи, з урахуванням її складності, яка розглядалася у спрощеному позовному проваджені та кількість необхідних процесуальних дій сторони у цій справі, тому суд дійшов до висновку про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 4 000 грн., які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2422,40 коп. Враховуючи викладенне на підставі ст. ст. 509, 512, 526, 625, 1049, 1050, 1054, 1077 ЦК України і

Outcome: approved