Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

ПТМ «Ковельтепло» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, вказуючи на те, що основним видом діяльності підприємства є забезпечення тепловою енергією населення та інших споживачів міста Ковеля. Підприємство теплових мереж «Ковельтепло» надає послуги з постачання теплової енергії житлового будинку по [ADDRESS] , і зокрема нежитлового приміщення загальною площею 518 кв.м., власником якого є відповідач [PERSON] , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав від 05.12.2024 року №406691302. 25.11.2024 року попередньому власнику були видані технічні умови №23 на відключення централізованого опалення в зв`язку з влаштуванням індивідуального опалення магазину за адресою [ADDRESS] було розроблено робочий проект визначення кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування для магазину в житловому будинку [ADDRESS] . Посилається на норми ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». З початку опалювального сезону 2022-2023 років ПТМ «Ковельтепло» здійснювало нарахування за комунальну послуги усім споживачам відповідно до ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та Медотики №315, Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії. Споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати надані комунальні послуги, у строки, встановлені договором або законом. 19.10.2021 року на сайті ПТМ «Ковельтепло» опубліковано публічні договори приєднання, форми яких затвердженні постановами КМ України №1022, 1023 від 08.09.2021 року. 29.12.2022 року відповідач звернулася з заявою про зменшення площі приміщення, за яку проводиться нарахування за послуги згідно поданих документів на приміщення, на підставі яких підприємством проведені перерахунки за послуги з ЗБП та зменьшено опалювальну площу приміщення, за яку проводиться нарахування. В житловому будинку [ADDRESS] встановлено лічильник теплової енергії СВТУ-11Т(М2) зав. №4113. Теплова енергія в будинку обліковується по фактичному її споживанню всіма мешканцями згідно показів лічильника теплової енергії в будинку. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та складається з : обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; частина обсягу теплової енергії на задоволення загально будинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення. За спожиту теплову енергію, яка заходить у будинок, мають сплачувати усі співвласники багатоквартирного будинку, в точу силі й ті, в кого індивідуальне опалення. Обсяг спожитої енергії, визначається, як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла комерційного обліку або розрахунково у разі його відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати. Загальний обсяг спожитої енергії на опалення розподіляється безпосередньо на опалення житлових і нежитлових приміщень, забезпечення загальнобудинкових потреб на опалення і сумарний обсяг теплової енергії, що надходить до приміщень з індивідуальним опаленням та окремих приміщень з транзитними мережами опалення. Витрати на ЗБП визначаються за показами вузла комерційного обліку теплової енергії будинку і розраховуються як частка від місячного споживання теплової енергії будинком згідно Методики. Розподіл теплової енергії між окремими та нежитловими приміщеннями в будинку за адресою [ADDRESS] проводиться пропорційно до їх площі. Обсяг теплової енергії на опалення будинку: для 1-5 поверхових будинків 25%. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладання відповідного договору. Споживач, який відключений від системи централізованого опалення, зобов`язаний брати участь у загальних витратах на опалення, зокрема, місць загального користування. Спільним майном у багатоквартирному будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні, несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне сантехничне та інше опалення всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія у разу державної реєстрації таких прав. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі. Відповідач зобов`язана сплатити за теплову енергію на загально будинкові потреби опалення в період з листопада 2022 по березень 2024 включно. Свої зобов`язання відповідач належним чином не виконала і станом на 01.10.2024 року має заборгованість за теплову енергію нежитлового приміщення в будинку по [ADDRESS] перед підприємством в сумі 41070 грн. 01 коп. Посилається на ст.ст.530, 549,550, 610, 611, 612, 625 ЦК України. За несвоєчасну плату за теплову енергію стягується пеня, інфляційні нарахування та три проценти річних від простроченої суми. Сума нарахованої пені становить 751 грн. 58 коп. інфляційні нарахування 3785 грн. 30 коп., 3% річних 1436 грн. 59 коп. ПТМ "Ковельтепло" є комунальним підприємством, питання стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію має велике значення в державній економічній, політиці. Підприємство є основним в місті Ковелі виробником і надавачем послуг теплопостачання населенню та іншим споживачам. Несвоєчасні розрахунки споживача за теплову енергію призводять до неможливості оплати підприємством за спожиті обсяги енергоресурсів (газ, електроенергію), податків до бюджету, що в свою чергу, ставить під загрозу нормальну діяльність підприємства в наданні якісних послуг споживачам, що може спричинити надзвичайно кризову ситуацію в життєдіяльності міста Ковеля. Просить стягнути з [PERSON] на користь ПТМ "Ковельтепло" заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в розмірі 41070 грн. 01 коп., 751 грн. 58 коп. пеня, 3785 грн. 30 коп. інфляційні, 1436 грн. 59 коп. 3% річних та судовий збір в розмірі 3028 грн. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення, які викладені в відповіді на відзив, згідно яких 24.01.2022 року на адресу відповідачки цінним листом з описом ( накладна листа № 4500601967488) було направлено Індивідуальний договір № 781 з власником ( користувачем ) будівлі про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.01.2022, однак відповідач договір не підписала. Нежитлове приміщення відповідача знаходиться в житловому будинку по [ADDRESS] . Оскільки нежитлове приміщення, власником якого є відповідачка, є невід`ємною частиною житлового будинку відповідно [PERSON] , є і співвласником даного будинку. Нежитлове приміщення у встановленому законом Порядку від`єднане від мереж централізованого опалення. Згідно з пунктом 12 розділу IV Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 22.11.2018 р. №315 визначено, що обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/ об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень. Обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення визначено як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку згідно з пунктом 8 розділу IV Методики. Пунктом 8 Розділу IV «Визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загально будинкові потреби опалення» передбачено, що обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення (Qз.б.поп.проект), визначається як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку (Qопбуд): для 1-5 поверхової будівлі/будинку - 25 %. Відповідно до п.12 вказаного Розділу IV, обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень. Загальнобудинкові потреби на опалення (ЗБП) - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення. Витрати на ЗБП визначаються за показниками вузла комерційного обліку теплової енергії будинку і розраховуються як частка від місячного споживання теплової енергії будинком згідно Методики. Зазначення розподілу на загальнобудинкові потреби опалення (ЗБП ) окремим рядком у платіжках передбачено лише у тих багатоквартирних житлових будинках, де є квартири з індивідуальним опаленням та приміщення, обладнані індивідуальними вузлами обліку теплової енергії. Якщо у будинку жодна з квартир не оснащена автономним опаленням такий обсяг окремо не визначається, а входить до загального обсягу спожитої теплової енергії і розподіляється між усіма споживачами будинку пропорційно до опалювальних площ їх приміщень. Таким чином, з початком опалювального сезону 2022 - 2023 років, ПТМ «Ковельтепло» здійснює нарахування всім споживачам міста за комунальні послуги, тому числі на загальнобудинкові потреби опалення (ЗБП), відповідно до Закону України «Про житлово - комунальні послуги» № 2189-VIII, Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 № 2119-VIII та Методики № 315 від 22.11.2018 із змінами. Кількість теплової енергії на опалення ЗБП не є додатковим нарахуванням, вона входить в загальну кількості спожитої теплової енергії будинком згідно показників будинкового лічильника. За змістом пункту 38 Правил надання послуги з постачання теплової енергії,затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 №830 споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Для визначення обсягів використання теплової енергії в приміщеннях споживачів, які обладнані індивідуальним опаленням у будинках переважно використовується спрощений метод, згідно пункту 8 розділу IV Методики розподілу у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ місць загального користування (вестибюля, загальних коридорів, сходових клітин тощо) та допоміжних приміщень (колясочних, комор, сміттєкамер, шахт і машинних відділень ліфтів, вентиляційних камер та інших підсобних приміщень) та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення, може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку: для 1-5 будівлі/будинку 25 %; для 6-10 поверхової будівлі/будинку 20 %; для будівлі/будинку вище 10 поверхів 15%; для будівель/будинків комбінованої поверховості відсоток, визначений як середнє арифметичне значення вищевказаних відсотків в залежності від поверховості частинбудівлі/будинку. Споживачі, власники житлових/нежитлових приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення, проводять оплату: за обсяг теплової енергії витраченої на загальнобудинкові потреби протягом опалювального сезону , за абонентське обслуговування, що нараховується щомісячно протягом року, з наявністю будинкового вузла комерційного обліку теплової енергії.Таким чином, обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи опалення приймається як частка від загального обсягу теплової енергії, спожитої на опалення будівлі при подачі теплоносія в опалювальні приміщення від центрального теплового пункту теплорегулюючої/когенераційної установки. Законодавство не передбачає залежності від наявності приладів опалення у місцях загального користування для здійснення розподілу теплової енергії на такі місця. Відсутність приладів опалення в під`їзді багатоквартирного будинку не підтверджує відсутність системи опалення у місцях загального користування всього будинку. Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. Розмір щомісячного нарахування залежить від кількості фактично спожитої теплової енергії будинком кожного місяця протягом опалювального періоду згідно показів лічильника теплової енергії. Відповідачкою претензій до кількості наданих ПТМ „Ковельтепло послуг з постачання теплової енергії на ЗБП належного їй приміщення, а також до порядку нарахування і обчислення їх вартості не надходило. 29.12.2022 року [PERSON] зверталася до ПТМ « Ковельтепло» з заявою про зменшення квадратури приміщення з 518 кв. м на 265 кв. м. 17.01.2023 за вих. № 46 ПТМ «Ковельтепло» була дана відповідь на заяву, з якої вбачається , що на підставі поданих документів проведені перерахунки за послугу ЗБП в сторону зменшення на суму 5954 грн. 13 коп. і відповідно зменшено площу . починаючи з січня місяця 2023 року проводяться нарахування за послуги ЗБП у відповідності до площі 265,20 кв. м. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, згідно відзиву позов не визнає, вказує на те, що між нею та підприємством не укладено договору про надання комунальних послуг, вона не отримує послуги позивача з постачання теплової енергії з внутрішньобудинкової мережі централізованого опалення для опалення її приміщень в будинку, нежитлові приміщення в будинку [ADDRESS] , які належать їй, відключені від внутрішньобудинкової мережі централізованого опалення, повністю ізольовані ввід місць загального користуванні. Тепловою енергією позивача вона не користується, не є споживачем його послуг, в зв`язку з чим не повинна оплачувати послуги теплопостачання, які не отримує. Надані позивачем розрахунки є не належними доказами наявності та розміру заборгованості, в них відсутні одиниці виміру, детальний перелік послуг. Доказами розміру заборгованості можуть бути лише первинні документи. При розподілі на неї частини прийнятої будинком теплової енергії на реальних споживачів, які користуються допоміжними приміщеннями, буде нараховано плату за неповний обсяг теплової енергії. Враховуючи довжину будинку , втрати тепла в транзитних розподільчих трубопроводах будинку є мізерними і не можуть нести функцію опалення приміщень. Опалення приміщень здійснюється з допомогою приладів опалення, а не теплоізольованих труб. Температура в сходовій клітці не повинна бути нижче +16. Вважає, що частина тепла втрачається при подачі теплоносія до опалювальних примішень та МЗК, вся теплова енергія, прийнята будинком, розподіляється між реальними споживачами, то оплату за ці витрати повинні здійснювати виключно реальні споживачі при оплаті послуг з централізованого опалення належних їм приміщень та користувачі МЗК. Відповідачем в порушення закону під час дії воєнного стану було збільшено тариф на теплову енергію. Під час дії воєнного стану існує заборона на стягнення інфляційних нарахувань, пені та процентів річних. Вимоги позивача суперечать робочому проєкту, яким зазначено, що магазин не користується сходовою кліткою тому нарахування не проводяться, втрати тепла розподільчими трубопроводами становлять 0,25 Гкал\\місяць. Вважає, що загальнобудинковий вузол обліку теплових енергії встановлений в будинку [ADDRESS] , без погодження з позивачем та співвласниками житлового будинку, нарахування вартості спожитої теплової енергії на підставі показників такого вузла обліку порушують її права як споживача. З розрахунків наданих позивачем не зрозуміло, як розраховується витрати на теплову енергію опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будинку, що є спільною власністю всіх співвласників будинку), чи нараховується розподіл комунальних послуг пропорційно до загальних\\опалювальних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень чи спрощено. Багатоквартирний будинок визначається законом як спільне майно усіх власників житла в цьому будинку. Згідно з ч.2 ст.382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Згідно із ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 року, спільне майно багатоквартирного будинку це приміщення загального користування, несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі та споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Допоміжні приміщення передаються у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімната у квартирах) багатоквартирних будинків безплатно і окремо приватизації не підлягають. Власник неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир. Законодавство розділяє поняття допоміжного приміщення та нежилого приміщення як окремого об`єкта нерухомості. Для визначення статусу приміщення береться до уваги не фактичний стан приміщення а його призначення згідно з проектною та технічною документацією на БКБ. Підвал вважається допоміжним приміщенням , оскільки він оснащений комунікаціями, без яких експлуатація будинку нереальна. Незалежно від створення ОСББ, всі мешканці будинку вважаються співвласниками такого приміщення, користуватися яким можна лише за згодою всіх співвласників. Відповідно до п.2 Розділу 1 «Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», загально будинкові потреби на опалення витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньо будинкових систем опалення будівлі/будинку без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньо будинкової системи гарячого водопостачання та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транспортних трубопроводів до приміщень з індивідуальними опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення. Місця загального користування загальнодоступні місця у будівлі\\будинку, окрім допоміжних приміщень. Пунктом 8 розділу ЇV Методики, встановлено, що у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних площ МЗК та допоміжних приміщень та/або даних щодо трубопроводів внутрішньо будинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загально будинкові потреби опалення може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку : для 1-5 поверхової будівлі/будинку 25 %; для 6-10 поверхової будівлі/будинку 20%; для будівлі/будинку вище 10 поверхів 15%. Пунктом 9 розділу передбачено, що визначений розрахунково, спрощено або відповідно до проекту обсяг теплової енергії, витрачений на загально будинкові потреби опалення будівлі/будинку, повинен бути додатково скорегований із застосуванням коефіцієнту, що враховує площу приміщень з індивідуальним опаленням у будинку. Обсяг опалювання теплової енергії на загально будинкові потреби опалення визначається за певною формулою. Кофіціент, що враховую площу приміщень з індивідуальним опаленням у будівлі/будинку розраховуються з врахуванням опалювальної площі приміщень з індивідуальним опаленням у будинку та загальної опалюваної площі будинку. Позивачем не надано розрахунку розміру заборгованості за централізоване опалення. В позові та додатках до нього відсутній розрахунок обсягу переданої теплової енергії , що не дозволяє встановити механізм визначення обсягу переданої теплової енергії та правильність нарахування, тобто розрахунок кількості спожитої відповідачами теплової енергії не обгрунтований та не підтверджений, і тому і розмір позовних вимог. Вважає, що позивачем не доведено належними доказами об`єми поставки відповідачу теплової енергії. В позові зазначено, що витрати на ЗБП визначаються за показниками вузда комерційного обліку теплової енергії будинку і розраховуються як частка від місячного споживання теплової енергії будинком згідно Методики, жодних розрахунків та розшифровок не має, у документах вказані числа, які не підтверджені належними доказами. Просить в позові відмовити. Представник відповідача позов не визнав, просить в позові відмовити, позивачем не надано належних доказів в обгрунтування позовних вимог, відсутній розрахунок заборгованості що не дозволяє встановити механізм визначення обсягу переданої теплової енергії та правильність нарахування, тобто розрахунок теплової енергії не обгрунтований та не підтверджений, і тому і розмір позовних вимог, при нарахуванні вартості за теплопостачання позивачем не брався до уваги розроблений проект, не враховано недотримання температурного режиму. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов ПТМ «Ковельтепло» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі самостійно обирають модель договірних відносин у багатоквартирному будинку на послуги з постачання теплової енергії. У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг.Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з:- плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;- плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. 19.10.2021 року ПТМ «Ковельтепло» опубліковано публічний договір приєднання, на сайті. Відповідно до ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Відповідно до ст.ст.526, 610 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, згідно з умовами договору. При неналежному виконанні зобов`язань, вони припиняються внаслідок розірвання договору, сплачується неустойка, відшкодовуються збитки/ Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, нежитлове приміщення загальною площею 518,1 кв.м. за адресою [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . Згідно висновку у постанові Великої Палати Верховного Суду від 6 листопада 2018 року у справі №904/7024/17, якщо відповідне устаткування житлових/нежитлових приміщень, що належать власникам таких приміщень, приєднане до внутрішньобудинкових систем, то власники таких приміщень є споживачами послуг та суб`єктами у сфері житлово-комунальних послуг. Відповідно до рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради «Про початок опалювального сезону 2022-2023 років» від 19.10.2022 №306, рішення «Про припинення опалювального сезону 2022-2023 років» від 12.04.2023 року №92, рішення «Про початок опалювального сезону 2023-2024 років» від 12.10.2023 року №343, рішення «Про припинення опалювального сезону 2023-2024 років» від 29.03.2024 року №105 ПТМ «Ковельтепло» розпочинало і закінчувало опалювальні сезони в м.Ковелі, в тому числі по [ADDRESS] . Об`єктом постачання теплової енергії є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку: житлових і нежитлових, які є його невід`ємною частиною. За рахунок теплопровідності, випромінювання і конвенції теплова енергія, що подається в житловий будинок через приєднану мережу розподіляється по всьому будинку по внутрішньо будинковій системі теплопостачання, що складається із стояків, нагрівальних елементів, а також іншого обладнання розташованого на цих мережах і поширюється не тільки від радіаторів, але й від інших елементів системи опалення (трубопроводи, стояки, підводки). Нежитлове приміщення відповідача знаходиться в житловому будинку по [ADDRESS] приміщення,власником якого є відповідач, є невід`ємною частиною житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Нежитлове приміщення відповідача відключені від централізованого опалення в зв`язку з влаштуванням індивідуального опалення, розроблений робочий проект, за заявою відповідача позивачу в грудні 2022 року перераховано вартість теплової енергії в зв`язку з зменшення площі з 518,10 кв.м. до 265,20 кв.м. Будинок по [ADDRESS] обладнаний комерційним приладом обліку теплової енергії СВТУ-11Т(М2) зав. №4113. Рішеннями виконавчого комітету Ковельської міської ради №275 від 08.09.2022 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію та на послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води та №300 від 14.09.2023 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію та на послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води» встановлені тарифи. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» та складається з : обсягу теплової енергії на опалення приміщення споживача безпосередньо; частина обсягу теплвооїегергії на задоволення загально будинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку; та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення. Обсяг теплової енергії на задоволення загально будинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнанні індивідуальними системами опалення. Позивач, на виконання умов публічного договору, надав послугу з постачання теплової енергії на опалення будинку за адресою [ADDRESS] (у тому числі нежитлового приміщення відповідача), як невід`ємної частини житлового багатоквартирного будинку, в період з листопада 2022 року по березень 2024 року Предметом спору є наявність підстави для стягнення з [PERSON] нарахованої ПТМ « Ковельтепло» теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення. Відповідно до п.3 Правил користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.07 № 1198 (далі Правила), споживач теплової енергії це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до дог Згідно з ч.ч. 2, 3, 7 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Згідно з абз.6 п.14 Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньо будинкових систем опаленнябудівлі/будинку. Таки обсяг теплової енергії розраховується та розподіляється між всіма споживачами відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 року №315. За частиною 1 ст.19 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує загальний облік її споживання, згідно з показаннями його засобів вимірювальної техніки. Обсяг спожитої енергії, визначається, як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22.11.2018 року №315. Вартість послуги є встановлений відповідно до законодавства тариф на теплову енергію, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньо\\будинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання. Розподіл між споживачами обсягу спожитої в будівлі\\будинку теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень здійснюється відповідно до розділу III Методики розподілу. Пунктом 6 розділу III Методики визначено, що в будівлі/будинку, в якій/якому частина приміщень оснащена приладами розподільного обліку теплової енергії, а решта приміщень неоснащена такими приладами, наявні приміщення з індивідуальним опаленням та\\або окремі приміщення з транзитними мережами опалення, обсяг спожитої теплової енергії розподіляється на опалення опалювального приміщення, оснащеного вузлом розподільчого обліку, визначається на підставі показань відповідного вузла розподільчого обліку з урахуванням частки обсягу спожитої теплової енергії на загально будинкові потреби опалення будівлі/будинку, що визначається пропорційно до загальних/опалювальних площ/об`ємів цих приміщень, та враховуючи вимоги розділів VI, VIII Методики. Для приміщень з індівідульним опаленням та окремих приміщень з транзитними мережами опалення, окрім визначеної частки спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загально будинкові потреби опалення, здійснюється розподіл теплової енергії, що надходить у ці приміщення від транзитних ділянок трубопроводів внутрішньо будинкових системоплаення та ГВП, що прокладені у цих приміщеннях. Для опалювального приміщення, оснащеного приладом (приладами) розподільного обліку теплової енергії, крім обсягу теплової енергії, визначеного на підставі його\\їх показаннь, до нараховується обсяг теплової енергії QдонпрJ або Qдонпрg, якшо фактичне споживання теплової енергії у такому приміщенні менше мінімальної частки середнього питомого споживання, яка визначається відповідно до пунктів 1-3 розділу VI цієї Методики. Відповідно до п.1 Розділу VI Методики для споживачів, приміщення яких оснащені приладами розподільного обліку теплової енергії, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії. Мінімальна частка середнього6 питомого споживання теплової енергії на опалення визначається для опалювальних приміщень, оснащених приладами розподільного обліку теплової енергії. Цією часткою перевіряють додержання теплового режиму в цих приміщеннях протягом опалювального періоду, в яких не допускається зниження температури повітря більше ніж на 4 С від нормативної температури внутрішнього повітря. Якщо опалювальне приміщення спожило менший обсяг теплової енергії визначений за показаннями приладів розподільного обліку теплової енергії, ніж визначений за мінімальною часткою середнього питомого споживання, такому приміщенню до нараховується обсяг спожитої теплової енергії. Для опалювального приміщення, оснащеного приладом (приладами) розподільного обліку теплової енергії, крім обсягу теплової енергії, визначеного на підставі його/їх показань, здійснюється донарахування обсягу теплової енергії з метою унеможливлювання опалення приміщення за рахунок суміжних опалювальних приміщень або опалювальних МЗК та допоміжних приміщень. У кожному розрахунковому періоді протягом опалювального періоду перевіряється дотримання вимоги щодо мінімального споживання теплової енергії в опалювальних приміщеннях, оснащених приладами розподільного обліку теплової енергії. При перевірці спожитий опалювальним приміщенням обсяг теплової енергії на опалення, визначений за показаннями приладу (приладів) розподільного обліку теплової енергії та віднесений до загальної/опалюваної площі/об`єму цього приміщення, порівнюється з мінімальною часткою середнього питомого споживання теплової енергії. У разі недотримання цієї вимоги опалюваному приміщенню до нараховується обсяг теплової енергії за формулами 32.33 Методики. Згідно п.5 частини 2 статті 10 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» для споживачів, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку, розподільне питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії, яка визначається згідно з методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики в сфері житлово-комунального господарства. Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень, які є невід`ємною частиною житлового будинку. За рахунок теплопровідності, випромінювання і конвекції теплова енергія, що подається в житловий будинок через приєднану мережу розподіляється по всьому будинку по внутрішньо будинковій системі теплопостачання, що складається із стояків, нагрівальних елементів, а також іншого обладнання розташованого на цих мережах і поширюється не тільки від радіаторів, але і від інших елементів системи опалення (трубопроводи, стояки, підводки тощо). Судом встановлено, позивачем ПТМ «Ковельтепло», як постачальником надається відповідачу, як споживачу комунальні послуги з постачання теплової енергії за адресою [ADDRESS] нежитлового приміщення опалювальною площею приміщення після її зменшення 265, 20 кв.м. Нежитлове приміщення відповідача знаходиться в житловому будинку по [ADDRESS] , є невід`ємною частиною житлового будинку відповідно відповідач, є і споживачем послуг, заперечення відповідача про не користування допоміжними приміщеннями, не спростовує вказаних висновків. Відповідно до ст.ст.7, 8, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Виконавець зобов`язаний забезпечення своєчасність надання, безперервності і відповідної якості комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця (або з іншою періодичністю, визначеною договором) вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу та електричної енергії), у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів. Відповідно до ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Викладеним спростовується посилання відповідача на те, що у нього відсутній обов`язок щодо оплати обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення (опалення МЗК) , оскільки як встановлено судом,нормами права на споживачів, які користуються приміщеннями, що знаходяться у межах однієї будівлі, покладено обов`язок оплати обсягів теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання та мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії на опалення. В порушення умов договору відповідач, як споживач не вносила вчасно оплату, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 41070 грн. 01 коп. Суд перевіривши наданий розрахунок нарахованих сум заборгованості в розмірі 41070 грн. 01 коп. за спірний період, вважає його арифметично правильним та вірним, оскільки він зроблений відповідно до Методики та включає в себе розрахунок обсягів спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення, з урахуванням загальної площі будівлі та площі приміщення споживача і відповідні коефіцієнти, які визначені Методикою. Щодо зняття показників будинкового лічильника теплової енергії по вул. Незалежності,50, суд враховує, що такі показники знімалися представником позивача за участю представника будинку та підписані ними. Вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, інфляційних витрат та 3 % річних також підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (п. 1 ст. 549 ЦК України). Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Відповідно до пунктів 30, 31 індивідуального договору сторони несуть відповідальність за невиконання умов цього договору відповідно до цього договору або закону.У разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 1 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають свої особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК України і ст. 230 ГК України. Отже, за змістом наведеної норми закону, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Нарахування, передбачені ст.625 ЦК України, не є штрафними санкціями відповідальності відповідача, а становлять особливий компенсаційний вид відповідальності, що відрізняється від штрафної, яка полягає, наприклад, у стягненні пені чи штрафу. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.04.2020р. (справа №910/4590/19), зобов`язання зі сплати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. Відповідно, й вимога про сплату інфляційних та річних процентів є додатковою до основної вимоги (п. 43 мотивувальної частини постанови). Цивільним кодексом України, як основним актом цивільного законодавства, не передбачено механізму здійснення розрахунку інфляційних втрат кредитора у зв`язку із простроченням боржника у виконанні грошового зобов`язання. ЦК визначено, що якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). Частиною п`ятою статті 4 ЦК України передбачено, що інші органи державної влади України у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, можуть видавати нормативно-правові акти, що регулюють цивільні відносини. Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено індексацію грошових доходів населення як встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону). Статтею 2 цього Закону передбачено як об`єкти індексації грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України, що не мають разового характеру, перелік яких визначено у частині першій цієї статті; водночас, частиною другою статті 2 цього Закону законодавець передбачив право Кабінету Міністрів України встановлювати інші об`єкти індексації, поряд з тими, що зазначені у частині першій цієї статті. З метою реалізації Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" Кабінет Міністрів України постановою №1078 від 17.07.2003р. затвердив Порядок проведення індексації грошових доходів населення (Порядок), пунктом 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом України і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (пункти 1-1, 4 Порядку). При розрахунку інфляційних втрат у зв`язку з простроченням боржником виконання грошового зобов`язання до цивільних відносин, за аналогією закону, підлягають застосуванню норми Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" та приписи Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003р. та Методика розрахунку базового індексу споживчих цін, затверджена наказом Державного комітету статистики України №265 від 27.07.2007р. Порядок індексації грошових коштів для цілей застосування статті 625 ЦК України визначається із застосуванням індексу споживчих цін (індексу інфляції) за офіційними даними Державного комітету статистики України у відповідний місяць прострочення боржника, як результат множення грошового доходу на величину приросту споживчих цін за певний період, поділену на 100 відсотків (абзац п`ятий пункту 4 постанови КМУ №1078). Статтею 625 ЦК України передбачено розрахунок індексу інфляції не за окремі інтервали часу, а в цілому за весь період прострочення і якщо індекс інфляції в окремі періоди є меншим за одиницю та має при цьому економічну характеристику - "дефляція", то це не змінює його правової природи та не може мати наслідком пропуску такого місяця, оскільки протилежне зруйнує послідовність математичного ланцюга розрахунків, визначену Порядком проведення індексації грошових доходів населення. Вказана правова позиція відображена і в постанові Верховного Суду від 26.06.2020р. у справі №905/21/19. Таким чином законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три відсотки річних за весь час прострочення виконання зобов`язання. Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. При цьому зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов`язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. У розумінні наведеного позивач, як кредитор, вправі вимагати стягнення у судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних до повного виконання грошового зобов`язання. Аналогічний правовий висновок, викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23 жовтня 2018 року по справі №913/70/18. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в розмірі 41070 грн. 01 коп., 751 грн. 58 коп. пеня, 3785 грн. 30 коп. інфляційні, 1436 грн. 59 коп. 3% річних (розрахунок судом перевірений). Відповідно до ст.141 ЦПК України, в зв`язку з задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн.

Outcome: approved