Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 21564,50 грн. заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» вказує, що 12 січня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №8259813 (далі кредитний договір), за умовами якого позикодавець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти (кредит) на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Договір позики укладений у вигляді електронного документу шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису, відтвореного шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, про що свідчить п.п.5.6 договору, адреса, реквізити та підписи сторін. 27 березня 2025 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27/03/25, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно із Реєстром боржників №5 від 27 травня 2025 року до договору факторингу №27/03/25 від 27 березня 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №8259813 в сумі 21564,50 грн., з яких: 8500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7348,25 грн. - сума заборгованості за відсотками, 4250 грн. неустойка, 1466,25 грн. комісія за надання кредиту. За умовами кредитного договору [PERSON] зобов`язався вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом у порядку, визначеному цим договором, та комісію. Однак, в подальшому відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення наданих йому грошових коштів (кредиту). Оскільки відповідач в добровільному порядку не виконав своїх зобов`язань, тому ТОВ «ФК «ЄАПБ», яке набуло права вимоги за кредитним договором, просить стягнути з [PERSON] вищезазначену заборгованість. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 03 грудня 2025 року у даній справі відкрито провадження та постановлено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» - Кудіна А.В., яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, не з`явилась, у позовній заяві наявне її клопотання про розгляд даної справи у відсутності представника позивача, а також клопотання щодо ухвалення заочного рішення у разі неявки в судове засідання відповідача. Відповідач [PERSON] , який повідомлений про час і місце розгляду справи в порядку, визначеному п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у визначений судом строк відзив на позов не подавав. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 15 січня 2026 року у даній справі постановлено провести заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12 січня 2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії (Надійний) №8259813, за умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало позичальнику [PERSON] кредит у розмірі 8500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Відповідно до п.п.2.2.2 п.2.2 кредитного договору, кредит надано строком на 360 днів, дата повернення кредиту 06 січня 2026 року. У п.2.2.8 договору сторони передбачили, що за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю відсотки за фіксованою процентною ставкою в розмірі 0,95% в день. Також сторони передбачили сплату позичальником комісії за надання кредиту у розмірі 17,25% від суми наданого кредиту, що становить 1466,25 грн. У п.2.1 та п.11 кредитного договору визначено, що позика надається шляхом її перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника № [NUMBER] . Кредитний договір підписаний [PERSON] 12 січня 2025 року з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором «887871» відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» (п.5, п.11 кредитного договору). Отже, за згодою сторін на підставі укладеного кредитного договору №8259813 від 12 січня 2025 року, строк дії договору сторони визначили по 06 січня 2026 року включно. До вказаного строку сторони передбачили і право нараховувати відсотки за користування кредитом у розмірі 0,95% в день. 12 січня 2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало кредитні кошти в сумі 8500 грн. на банківську карту [PERSON] № [NUMBER] , реквізити якої було зазначено ним у кредитному договорі, що підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» №КД-000085636/ТНПП від 17 листопада 2025 року про успішний переказ грошових коштів в сумі 8500 грн. на вищевказану банківську картку [PERSON] , номер платежу 74b57f9c-1ab5-4bb3-bcd9-8d59b84fbea6. На виконання зобов`язання за кредитним договором [PERSON] грошових коштів не вносив, що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором за період з 12.01.2025 по 27.05.2025. Із вказаного розрахунку вбачається, що станом на 27 травня 2025 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 21564,50 грн., з яких: 8500 грн. заборгованість по тілу кредиту, 7348,25 грн. заборгованість по відсотках, 1466,25 грн. комісія, 4250 грн. неустойка. 27 березня 2025 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №27/03/25, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Акту прийому передачі Реєстру боржників від 27 травня 2025 року та Реєстру боржників №5 від 27 травня 2025 року до договору факторингу №27/03/25 від 27 березня 2025 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до [PERSON] (порядковий номер у Реєстрі 2556) за кредитним договором №8259813 від 12 січня 2025 року в сумі 21564,50 грн., з яких: 8500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7348,25 грн. - сума заборгованості за відсотками, 4250 грн. неустойка, 1466,25 грн. комісія за надання кредиту. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень статті 11 Закону України від 3 вересня 2015 року №675-VIII «Про електронну комерцію» (тут і надалі в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон №675-VIII) слідує, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону №675-VIII). В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону №675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Із положень пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України слідує, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). В силу частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками договір кредиту є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої позикодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Такий договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами. Сторони вправі укласти договір кредиту у електронній формі шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Цей договір скріплюється електронним підписом сторін і прирівнюється до письмового договору. Предметом виконання грошового зобов`язання за договором кредиту є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності договору кредиту, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зобов`язання має виконуватися належним чином, у тому числі відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Надані позивачем та досліджені судом письмові докази вказують на те, що 12 січня 2025 року [PERSON] уклав із ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» в електронній формі договір кредиту, за умовами якого вказана фінансова компанія перерахувала на картковий рахунок відповідача грошові кошти у розмірі 8500 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом у порядку, визначеному договором. Як вбачається зі змісту кредитного договору, цей договір підписано електронним підписом позичальника [PERSON] , який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону, із зазначенням адреси проживання відповідача, його паспортних даних, РНОКПП. Крім того за умовами договору його невід`ємною частиною є публічна пропозиція (оферта) товариства на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті товариства. При укладанні договору кредиту [PERSON] вчинено ряд дій, без здійснення яких договір був би не укладеним, що в свою чергу підтверджує укладення вказаного договору в електронній формі. Отже, досліджені судом докази свідчать про укладення вищевказаного договору кредиту між відповідачем та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань. У подальшому за договорами факторингу ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило право вимоги за договором позики ТОВ «ФК «ЄАПБ». Надані позивачем договір факторингу №27/03/25 від 27 травня 2025 року, додаткова угода №4 від 27 травня 2025 року до договору факторингу, Реєстр боржників №5 від 27 травня 2025 року, який є додатком до цих договорів, Акт прийому-передачі Реєстрів боржників від 27 травня 2025 року, свідчать про те, що ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло у встановленому законом порядку право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №8259813 від 12 січня 2025 року. Тому, [PERSON] несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за вищезазначеним договором позики перед новим кредитором ТОВ «ФК «ЄАПБ» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором. Представлений позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідає умовам договору, в якому відображено інформацію стосовно розміру основного боргу (8500 грн.), періоду нарахування процентів в межах строку дії договору кредиту з 12 січня 2025 року по 27 травня 2025 року включно, розміру відсоткової ставки 0,95% в день, розміру процентів, нарахованих та несплачених за цей період в сумі 7348,25 грн., а також комісії за надання кредиту в розмірі 1466,25 грн. Доказів, які б спростували цю заборгованість за кредитним договором, відповідачем не надано. Оскільки між сторонами укладено кредитний договір, відповідач отримав кредитні кошти, проте свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, тому наявна заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача. Враховуючи викладене з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягає стягненню заборгованість в розмірі 17314,50 грн., з яких: 8500 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7348,25 грн. заборгованість за відсотками, 1466,25 грн. - комісія. Звертаючись до суду з даним позовом, ТОВ «ФК «ЄАПБ» просило також стягнути з [PERSON] на свою користь 4250 грн. неустойки. Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. У п.2.2.8 кредитного договору сторони передбачили, що за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання нараховується неустойка у розмірі 425 грн. Відповідно до статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що якщо ЦК України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022року у справі №477/874/19 (пункт 69)). Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установивши, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. Оскільки неустойка за кредитним договором в розмірі 4250 грн. нарахована у період дії в Україні воєнного стану, то [PERSON] звільняється від обов`язку її сплати на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ». Викладення на підставі Закону України від 22 листопада 2023 року №3498-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» у новій редакції пункту 6 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №1734-VIII «Про споживче кредитування» не змінює визначене ЦК України правове регулювання звільнення позичальників від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за кредитними договорами у період дії воєнного стану. З огляду на викладене, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» слід стягнути заборгованість за договором кредиту №8259813 від 12 січня 2025 року в розмірі 17314,50 грн., з яких: 8500 грн. заборгованість за тілом кредиту, 7348,25 грн. заборгованість за відсотками, 1466,25 грн. - комісія. У стягненні неустойки в розмірі 4250 грн. слід відмовити. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Згідно з ч.1 та ч.2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При розподілі судових витрат суд враховує пропорційність задоволених вимог. Позов заявлено з ціною 21564,50 грн., а задоволено на суму 17314,50 грн., тобто на 80,29% (17314,50 х 100 : 21564,50). За таких обставин з відповідача на користь позивача слід стягнути 1944,94 грн. (2422,40 грн. х 80,29%) судового збору.

Outcome: partial