Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Представник товариства з обмеженою відповідальністю "Українські фінансові операції" (далі по тексту ТОВ "Українські фінансові операції") через підсистему «Електронний суд» 10.12.2025 звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 20 000,00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 28.01.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (надалі ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», первісний кредитор) та [PERSON] (надалі відповідач) укладено договір № 4337658 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (надалі - договір). На умовах, встановлених договором, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до зазначених вище умов договору, ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в сумі 2 000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , емітовану банком АТ КБ «ПриватБанком». Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед первісним кредитором, 23.09.2024 ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» на підставі договору факторингу № 23/09/2024 за плату відступило, а ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» набуло право грошової вимоги до відповідача. Після укладання договору факторингу та переходу права вимоги до позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», ані на рахунки первісного кредитора. Фактично відповідач має заборгованість перед позивачем за договором № 4337658 від 28.01.2024 загальною сумою 20 000,00 грн, яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту 2 000,00 грн, нарахованих процентів первісним кредитором 12 000,00 грн, 2 000,00 грн * 2,5 % = 50,00 грн* 120 календарних дні = 6 000,00 грн, відсотки нараховані ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ». Просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованість загальною сумою 20 000,00 грн, яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 2 000,00 грн, суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором 12 000,00 грн, суми заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» 6 000,00 грн та стягнути судові витрати, а саме: судовий збір 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Крім цього, в порядку ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання цього рішення, нараховувати інфляційні втрати і 3% річних відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України та роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні втрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 18.12.2025, відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін, витребувано докази, надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. Представник позивача ТОВ "Українські фінансові операції" в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Просить справу розглядати у відсутність представника, проти заочного рішення не заперечує, про що зазначив у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений за місцем своєї реєстрації, жодних заяв чи клопотань не подавав, правом на надання відзиву на позов не скористався. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову. Оскільки, відповідно до вимог ст. 279 ЦПК України, справа розглядається без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи, товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», що знаходиться за адресою вул. Набережно Корчуватська, 27 приміщення 2, м. Київ, код ЄДРПОУ 40966896, зареєстровано як фінансова установа, відповідно до розпорядження Нацкомфінпослуг № 150 від 26.01.2017, за реєстраційним номером 13103581, серія та номер свідоцтва ФК № В0000362 від 15.09.2021, код фінансової установи 13 (а.с. 103). Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань від 05.12.2025 товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» зареєстровано як юридичну особу, ідентифікаційний код юридичної особи: 40966896, місцезнаходження: вул. Набережно Корчуватська, 27 приміщення 2, м. Київ (а.с. 56- 61). Згідно з витягом з Державного реєстру фінансових установ про видачу ліцензій для здійснення діяльності з надання фінансових послуг № 27 0026/20216 від 14.03.2024 ТОВ «Українські фінансові операції» (код ЄДРПОУ 40966896), із 14.03.2024 має право надавати фінансову послугу факторинг, надання коштів та банківських металів у кредит (а.с. 100). Згідно з п. 1.2., 3.1 статуту товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (ТОВ «Українські фінансові операції») є юридичною особою, має круглу печатку, кутовий штамп з власним найменуванням, бланки, іншу атрибутику юридичної особи. Товариство набуває статусу юридичної особи з моменту його державної реєстрації відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 51 - 55). 28.01.2024 між ТзОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4337658 (далі договір № 4337658 від 28.01.2024) у формі електронного документу з використанням електронного підпису 13790 (а.с. 21 - 31). Відповідно до п. 1.1. 1.3, 1.5 - 1.6., 1.8 договору № 4337658 від 28.01.2024 укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ITC Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб - сайт або мобільний додаток «Credit7». Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому клієнт самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до вебсайту /ІКС товариства. На умовах, встановлених договором, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає 2 000,00 грн. Строк кредитування 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується графік платежів), що є додатком №1 до цього договору. Строк кредитування, а також термін (дата) повернення (виплати) кредиту, встановлені договором, можуть бути змінені (продовжені) за письмовою згодою сторін, шляхом підписання сторонами додаткового договору до цього договору. Ініціювання клієнтом продовження строку кредитування/строку договору відбувається без змін умов цього договору в бік погіршення для клієнта. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: 1.5.1. за стандартною ставкою за весь строк кредитування 99 923,40 % річних; 1.5.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 14 297,67% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: 1.6.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 20 000,00 грн; 1.6.2. за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 18 506,00 грн. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Згідно з п. 2.1. 2.2. договору № 4337658 від 28.01.2024 товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Суму кредиту (його частину) товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 28.01.2024 або 29.01.2024. Відповідно до п. 3.1. договору № 4337658 від 28.01.2024 проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод "факт/факт". Згідно з п. 4.1. договору № 4337658 від 28.01.2024 сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів, крім випадку, визначеного в п. 4.3. договору. Згідно з п. 9.3. договору № 4337658 від 28.01.2024 договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами з урахуванням особливості його підписання відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та нормативних актів Національного банку України. Договір укладений строком на 365 днів, але у будь якому випадку договір припиняється не раніше дати повного повернення/сплати клієнтом суми кредиту, процентів за користування кредитом та неустойки, у разі наявності штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання, або в дату дострокового повного повернення/сплати клієнтом суми кредиту, процентів за користування кредитом. Пункт 9.7. договору № 4337658 від 28.01.2024 передбачає порядок укладення договору та створення і накладання електронних підписів сторін. Відповідно до п. 9.7.1. договору № 4337658 від 28.01.2024 цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного з боку товариства електронним підписом, що створений шляхом накладення на договір аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиском печатки товариства, що відтворені засобами електронного копіювання (за зразком, попередньо узгодженим сторонами в договорі про встановлення ділових відносин та використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів), в особистий кабінет/мобільний за стосунок «Credit7» для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта, що відтворений шляхом використання клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється клієнту на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству в ІТС товариства/зазначений в цьому договорі. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис клієнта на договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. На підписаний сторонами договір уповноваженим працівником товариства накладається кваліфікований електронний підпис уповноваженого працівника товариства з кваліфікованою електронною позначкою часу. Згідно з п. 9.9 договору № 4337658 від 28.01.2024 підписуючи цей договір, клієнт, зокрема, підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна», актуальна на дату укладання договору редакція яких розміщена на веб-сайті, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до п. 9.12 договору № 4337658 від 28.01.2024 всі додатки до цього договору підписані сторонами є невід`ємною частиною договору. Згідно з п. 10 реквізити ті підписи сторін договору № 4337658 від 28.01.2024, відповідачем зазначену реквізити платіжного засобу: [NUMBER] . Відповідно до додатку № 1 від 28.01.2024 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4337658 від 28.01.2024 таблиці обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який підписаний, зокрема, відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 13790: дата видачі кредиту/дата платежу: 28.01.2024 21.01.2025 (кінцева дата), кількість днів у розрахунковому періоді 360; чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період 2 000,00 грн/18 506,00 грн; сума кредиту 2 000,00 грн; проценти за користування кредитом 16 506,00 (всього); реальна річна процента ставка 14 297,67 %; загальна вартість кредиту 18 506,00 грн (а.с. 31 зворотна сторона). Згідно з додатком № 2 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4337658 від 28.01.2024 інформаційним повідомленням, яке підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором 13790, [PERSON] надав згоду товариству на передачу особам, зазначеним в цьому інформаційному повідомленні, інформації про укладення ним договору про споживчий кредит, його умови, стан виконання, наявність та розмір простроченої заборгованості (розмір кредиту, процентів за користування кредитом, розмір комісії та інших платежів, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту), розмір неустойки та інших платежів, що стягуються в разі невиконання зобов`язання за договором про споживчий кредит або відповідно до законодавства України (а.с. 20, 32). Паспорт споживчого кредиту, який підписаний, зокрема, відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 43076, містить аналогічні істотні умови надання коштів у кредит, що й кредитний договір (а.с. 17 - 19). Разом з тим, згідно змісту паспорту споживчого кредиту умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятись від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної позикодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Відповідно до заяви про прийняття пропозиції на укладення договору про встановлення ділових відносин та використання аналогу власноручного підпису для вчинення правочинів від 28.01.2024 (далі заява від 28.01.2024), яка підписана відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором 67460, [PERSON] надав повну та безумовну згоду, на укладення договору відповідно до умов публічної пропозиції ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (далі Публічна пропозиція) на укладення Договору, що розміщені на офіційному вебсайті ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» за адресою: https://credit7.ua/pro-nas (а.с. 16). Згідно з п. 1, 2 заяви від 28.01.2024 клієнт засвідчує, що він ознайомився з умовами публічної пропозиції, з інформацією про ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» (далі товариство), інформацією про види фінансових послуг, що надаються товариством клієнту, істотними характеристиками послуги з надання споживчого кредиту інформацією про порядок і процедуру захисту персональних даних; попередженням ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» про можливі наслідки для клієнта, в разі користування ним кредитом, невиконання ним обов`язків згідно з договором про споживчий кредит; порядок розгляду товариством звернень споживачів та іншою інформацією, що оприлюднення на вебсайті; погоджується з ними та зобов`язується їх виконувати. Підписанням цієї заяви клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення договору клієнт ознайомився з його повним текстом, повністю зрозумів його зміст та погоджується з усіма умовами договору, а також безумовно стверджує, що не позбавляється будь-яких прав, які має звичайно, а договір не містить умов, які є для нього обтяжливими в будь-якому сенсі. Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Лінеура Україна» (надалі - «Правила») встановлюють порядок надання фінансових послуг Товариством, визначених в п.1.1 Правил. Правила розроблені у відповідності до вимог Цивільного Кодексу України, Законів України «Про фінансові послуга та державне регулювання ринку фінансових послуг», «Про захист прав споживачів», «Про електронну комерцію», «Про захист персональних даних», «Про споживче кредитування». Положення про ліцензування та реєстрацію надавачів фінансових послуг та умови провадження ними діяльності з надання фінансових послуг, затвердженого Національним банком України, та інших нормативно-правових актів України, що регулюють порядок надання Товариством грошових коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту (а.с. 33 - 40). Відповідно до п. 3.4. правил товариство надає кредити під торгівельною маркою «Credit7». Згідно з п. 4 Правил товариство укладає кредитні договори на умовах стандартної процентної ставки згідно з істотними характеристиками кредитних продуктів. Процентна ставка за користування кредитом в кожному окремому кредитному договорі визначається умовами кредитного продукту, який бажає отримати позичальник з урахуванням умов чинної на момент укладення договору програми лояльності та/або окремих акцій (а разі їх наявності). Відповідно до п. 4.1. Правил товариство здійснює надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту з дотриманням вимог чинного законодавства, у тому числі вимог Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про електронну комерцію». Згідно з п. 6.1. правил кредитний договір з клієнтом (споживачем) укладається в електронній формі за допомогою ІКС товариства, доступ до якої забезпечується через вебсайт або мобільний за стосунок «Credit7». Відповідно до договору про організацію переказу грошових коштів № 210222-1 від 21.02.2022 (з додатками), укладеного між ТОВ «Пейтек Україна» та ТОВ «Лінеура Україна», за цим договором фінансова компанія за дорученням клієнта (платника) на підставі окремо укладеного кредитного договору між клієнтом та споживачем (отримувачем), за допомогою сервісу фінансової компанії здійснює переказ коштів в національній валюті України з метою видачі кредитів, від клієнта на картки [PERSON] та/або Mastercard та/або НПС простір отримувачів (а.с. 66 - 71). Згідно з договором про переказ коштів № РК-П-19/03 -01 від 12.03.2019, укладеного між ТОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТОВ «Лінеура Україна», предметом цього договору є надання замовником послуг партнеру з переказу коштів та співробітництво сторін з метою надання клієнтам послуг виплати (а.с. 72 - 74). Відповідно до договору про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № [NUMBER] 1 від 03.01.2024 (з додатками), укладеного між ТОВ «Пейтек Україна» та ТОВ «Лінеура Україна», за цим договором фінансова компанія за дорученням клієнта (платника) на підставі окремо укладеного договору між клієнтом та споживачем (отримувачем), за допомогою сервісу фінансової компанії здійснює переказ коштів в національній валюті України на платіжні картки отримувачів (а.с. 86 - 94). Згідно з листом ТОВ «Пейтек Україна», адресованого 03.10.2024 № 923 0310, ТОВ «Лінеура Україна», між ТОВ «Пейтек Україна» та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено договір про переказ коштів ФК П-19/03-01 від 12.03.2019. Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «Лінеура Україна»: 28.01.2024 13:55:18 на суму 2 000,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua 336514471, призначення платежу: зарахування 2 000,00 грн на картку, маска картки [NUMBER] (а.с. 105). Відповідно до відповіді АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0/7-251219/79175-БТ від 22.12.2025, на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ). По рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] ) було зарахування коштів на суму 2 000,00 грн від 28.01.2024, платник: iPay_Credit_MC1, Banderu 9. Таким чином, судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Лінеура Україна» 28.01.2024 укладено договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту в електронній формі, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» через ТОВ «Пейтек» на платіжну картку, що належить [PERSON] , перераховано кредитні кошти в сумі 2 000 грн. Як встановлено зі змісту договору, кредит був наданий позичальнику (позивачу) виключно за допомогою веб - сайту кредитодавця (відповідача), за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором на реквізити платіжної картки вказаної клієнтом. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом положень ч. 1, 2 ст. 207, п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо, крім іншого, воля сторін виражена за допомогою електронного засобу зв`язку, та якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-IV від 22.05.2003 (який діяв на момент виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 851-IV) електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Закон України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03.09.2015 (який діяв на момент виникнення правовідносин) (далі - Закон № 675-VIII) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У ст. 11 № 675-VIII передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 11 Закону № 675-VIII відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом, зокрема, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 12 Закону № 675-VIII якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно з ч. 1, 2 ст. 6 Закону № 851-IV електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 3 № 675-VIII електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідач шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора отриманого від ТзОВ "Лінеура Україна" прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав договір (здійснив акцепт пропозиції товариства), тобто договір вважається укладеним у відповідності до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачем не спростовано презумпцію правомірності правочину та не надано будь-яких доказів того, що ТОВ "Лінеура Україна" отримало персональні дані відповідача [PERSON] та використало їх у власних цілях. Таким чином, сторони договору досягли згоди з усіх істотних його умов, уклали його у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» шляхом обміну електронними повідомленнями та підписали у порядку, визначеному статтею 12 Закону, а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону). Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування відсотків, комісії, неустойка та інші платежі відповідно до договору, у разі наявності. [PERSON] , підписавши вказаний договір, надав згоду на отримання та повернення кредиту і сплати відсотків за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановленому кредитним договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. 23.09.2024 між товариством з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» (фактор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» (клієнт), укладено договір факторингу № 23/09/2024 (із додатками), відповідно до якого за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту (а.с. 75 - 83). Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до п. 1.2. договору факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024 перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому - передачі реєстру боржників згідно додатку № 2 та надходження ціни продажу у повному обсязі, відповідно до п.3.3. цього договору на рахунок клієнта, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників та повна сума ціни продажу, що надійшли на рахунок клієнта підтверджують факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості. Згідно з п. 1.3. договору факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024 клієнт зобов`язується протягом 10 (десяти) робочих днів з дати відступлення права вимоги за договором про споживчий кредит фактору, повідомити боржників про відступлення права вимоги та про передачу їх персональних даних фактору, надати інформацію передбачену чинним законодавством про фактора, шляхом повідомлення в особистому кабінеті боржника, та/або відправлення текстового повідомлення (sms-повідомлення) на зазначену в анкеті боржника електронну адресу та/або телефонний номер. Відповідно додатку № 2 до договору факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024 - акту прийому - передачі реєстру боржників від 23.09.2024 за договором факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024, укладеного між фактором ТОВ «Українські фінансові операції» та клієнтом ТОВ «Лінеура Україна», клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників кількістю 4 493. Після виконання фактором вимог п.1.2. договору факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024 від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованостей від боржників і фактор стає по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 50, 82). Згідно з платіжною інструкцією № 42 від 25.09.2024 ТОВ «Українські фінансові операції» сплатило на користь ТОВ «Лінеура Україна» грошові кошти, призначення платежу: сплата за договором факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024 (а.с. 85). Відповідно до додатку № 1 до договору факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024, на підставі договору факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024 ТОВ «Українські фінансові операції» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 4337658 від 28.01.2024, в загальній сумі 15 000,00 грн, яка складається з: сума заборгованості за тілом кредиту 2 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 12 000,00 грн, сума заборгованості за пенею/штрафами 1 000,00 грн (а.с. 41 - 42). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 4337658 від 28.01.2024, проведеним ТОВ «Лінеура Україна», заборгованість [PERSON] станом на 23.09.2024 складає 15 000,00 грн, яка складається з: сума заборгованості за тілом кредиту 2 000,00 грн, сума заборгованості за відсотками 12 000,00 грн, сума заборгованості за штрафними санкціями 1 000,00 грн (а.с. 45 - 49). Згідно з повідомленням щодо повідомлення боржників про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 24.09.2024, ТОВ «Українські фінансові операції» повідомило в електронному виді в особистий кабінет боржників про відступлення ТОВ «Лінеура Україна» прав вимоги, зокрема, [PERSON] за кредитним договором 4337658. Зазначено реквізити, на які потрібно сплачувати грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитними договорами (а.с. 121). Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 2-2035/11 (провадження № 61-2449св18) викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено і Верховним Судом у справі № 761/1543/20, провадження № 61 - 10389св21 від 23.02.2022, справа № 639/86/17, провадження № 61-5039 св21 від 19.01.2022, справа № 554/8549/15-ц, провадження № 61-18460св20 від 14.07.2021. Оскільки, у позивача ТОВ «Українські фінансові операції» на підставі договору факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024, укладеного між первісним кредитодавцем ТОВ «Лінеура Україна», як нового кредитора, виникло право вимоги повернення кредиту та інших передбачених договором платежів у зв`язку з неналежним виконанням позичальником [PERSON] , взятих на себе зобов`язань шляхом стягнення заборгованості за кредитним договором, суд вважає, що він має право звертатись до суду з позовом. Доказів про визнання договору факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024, недійсним чи погашення боргу первісному кредитору матеріали справи не містять. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки та на умовах передбачених у договорі. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «Лінеура Україна», ні на рахунки позивача. Між сторонами виникли правовідносини з кредитного договору. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Положеннями ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що ТзОВ «Лінеура Україна» через ТОВ «Пейтек» повністю виконало свої зобов`язання перед позичальником [PERSON] та перерахувало на картковий рахунок відповідача кошти в сумі 2 000,00 грн (а.с. 105). Факт підписання сторонами договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4337658 від 28.01.2024 та отримання коштів відповідачем не спростовано, а тому суд вважає укладеним кредитний договір між сторонами. Відповідно до умов укладеного між сторонами договору строк на який надається кредит становить 360 днів, до 21.01.2025. Згідно з ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Відповідач кредит отримав, в подальшому розпорядився даними коштами на власний розсуд, але свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів не виконав, кредитні кошти не повернув. Доказів на спростування отримання кредиту в сумі 2 000,00 грн відповідачем не надано. Згідно з розрахунком заборгованості за договором тіло кредиту, сума яку боржник фактично отримав у борг не погашено, сума боргу становить 2 000,00 грн (а.с. 45 - 49). Відповідач не надав доказів на спростування розміру заборгованості, контррозрахунку не подав. Враховуючи, що кошти фактично отримані відповідачем та в добровільному порядку кредитору частково не повернуті, позивач має право вимагати виконання договору в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а відтак, позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати відповідачем обов`язку з повернення коштів. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення в судовому порядку суми заборгованості за основним зобов`язанням в розмірі 2 000,00 грн. ТОВ «Українські фінансові операції», пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просило у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема, суму заборгованості за відсотками за користування кредитом в розмірі 18 000,00 грн. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Як встановлено вище, суд вважає узгодженими між сторонами умови договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4337658 від 28.01.2024. Згідно з умовами договору строк дії договору становить 360 днів, тобто з 28.01.2024 до 21.01.2025. Відповідно до п. 1.4. договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4337658 від 28.01.2024 тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процента ставка становить 2,50% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього договору. Денна процентна ставка за цим договором при застосуванні стандартної процентної ставки дорівнює 2.5% та розрахована за певною формулою; знижена процентна ставка становить 0,01% за кожен день користування кредитом та застосовується на таких умовах: якщо клієнт до 26.02.2024 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу, визначеного в графіку платежів, або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. У випадку невиконання клієнтом умов для отримання індивідуальної знижки від товариства, користування кредитом для клієнта здійснюється за стандартною процентною ставкою на звичайних (стандартних) умовах, що передбачені цим договором та доступні для інших клієнтів, які не мають окремих індивідуальних знижок стандартної процентної ставки. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України). Визначаючи зміст правовідносин, які виникли між сторонами кредитного договору, суди повинні встановити: на які потреби було надано кредит, чи здійснювалось кредитування з метою задоволення боржником особистих економічних та побутових потреб. Установивши, що кредитування здійснювалось на споживчі потреби, суд повинен застосувати до встановлених правовідносин законодавство щодо захисту прав споживачів (висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 14.09.2016 у справі № 6-223цс16). Суд звертає увагу, що в п. 1.8. договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4337658 від 28.01.2024 вказано, що мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Таким чином, судом встановлено, що кредитні правовідносини, які виникли між сторонами мають споживчий характер, а тому на них поширюються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до змісту позовної заяви представник позивача просить стягнути заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом в розмірі 12 000,00 грн, які нараховані за період з 28.01.2024 до 23.09.2024 (дата укладення договору факторингу) та 6 000,00 грн, які нараховані за період з 24.09.2024 до 21.01.2025, який розрахований наступним чином: 2 000,00 грн*2,5%*120 днів. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, проведеним ТОВ «Лінеура Україна» станом на 23.09.2024 заборгованість [PERSON] за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4337658 від 28.01.2024, зокрема, за відсотками складає 12 000,00 грн, відсотки нараховані: за період часу із 28.01.2024 до 26.02.2024 перераховані на 2,49 % та за період часу з 26.02.2024 до 23.09.2024 у розмірі 2,5 % (а.с. 45 - 49). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, проведеного позивачем за період з 24.09.2024 до 21.01.2025 заборгованість [PERSON] за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4337658 від 28.01.2024, зокрема, за відсотками складає 6 000,00 грн, відсотки нараховані у розмірі 2,5 % (а.с. 43 - 44). А всього, представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами в розмірі 18 000,00 грн. Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX внесені зміни, зокрема, до Закону України Про споживче кредитування. Так, п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону України Про споживче кредитування визначено, що денна процентна ставка це загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Стаття 8 Закону України Про споживче кредитування визначила, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів -1,5%. При цьому, відповідно до п. 2 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023. Таким чином, максимальний розмір денної процентної ставки з 24.12.2023 не повинен перевищувати 1%, а щодо договорів, які укладені до набрання Законом України № 3498-IX: протягом перших 120 днів - 2,5% (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів 1,5% (до 20.08.2024 включно); починаючи з 241 дня 1% (з 21.08.2024). Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4337658 від 28.01.2024, укладений між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] 28.01.2024, тобто після набрання чинності відповідних положень Закону України «Про споживче кредитування», а тому положення закону про обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються до даних правовідносин у порядку передбаченому законом. Відповідно до ч. 4 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» ДПС = (ЗВСК/ЗРК)/t ? 100%, де ДПС - денна процентна ставка; ЗВСК - загальні витрати за споживчим кредитом; ЗРК - загальний розмір кредиту; t - строк кредитування у днях. Відповідно до додатку № 1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4337658 від 28.01.2024: чиста сума кредиту/сума платежу за розрахунковий період: 18 506 грн, сума кредиту за договором/погашення суми кредиту: 2 000 грн; проценти за користування кредитом 16 506 грн; інші витрати за кредитом відсутні (а.с. 31). Отже, відповідно до умов договору ДПС = (16 506/2 000)/360*100% = 2,29 % , що перевищує законодавчі обмеження. З урахуванням наведеного, суд відхиляє наданий розрахунок заборгованості та наводить свій розрахунок, з урахуванням обмеження максимального розміру денної процентної ставки. Таким чином, заборгованість відповідача за нарахованими відсотками становитиме 7 200,00 грн, що розраховуються на строк кредитування (360 днів) в розмірі 1 % від суми позики: (2 000*1/100) * 360. Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за процентами підлягають до задоволення у розмірі 7 200,00 грн. Таким чином, суд вважає обґрунтованими вимогами про стягнення заборгованості за договором за тілом кредиту в розмірі 2 000,00 грн, заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 7 200,00 грн, а всього 9 200,00 грн. Щодо вимоги позивача в порядку ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання судового рішення, нараховувати на суму боргу інфляційні втрати і 3% річних згідно ст. 625ЦК України за відповідними формулами, суд зазначає таке. Відповідно до ч.10 ст. 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Згідно з ч.11 ст. 265 ЦПК України остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. Тобто, при ухваленні рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, суд може вирішити питання нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення. Зазначені норми кореспондують із ч.11 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», за приписами якої якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі. Однак, вищевказані дії є правом суду, а не його обов`язком, і мають вирішуватись у конкретній справі з урахуванням обставин, що мають істотне значення, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності, на що звернуто увагу й Великою Палатою Верховного Суду у п.129-130 постанови від 05.06.2025 в справі №910/14524/22. Крім того, у п.132-135 даної постанови ВП ВС зазначила, що можливість нарахування пені або відсотків до моменту виконання рішення суду нерозривно пов`язана із безпосереднім їх застосуванням у рішенні суду (розглядом та задоволенням таких вимог). Тобто якщо суд в рішенні по суті спору не стягував пеню або ж відсотки, то не може бути зазначено й про нарахування відсотків або пені до моменту виконання цього рішення суду. Нарахування пені або відсотків у порядку ч.10 ст.238 ГПК України, ч.10, 11 ст.265ЦПК України ґрунтується на підставі тих самих норм матеріального права, які є й підставою для задоволення позову про стягнення відсотків або пені за порушення виконання грошового зобов`язання. Тобто це ті самі відсотки чи пеня, але продовжені на наступний період часу, протягом якого зобов`язання не виконується. Зазначені правові норми не визначають якоїсь іншої особливої правової природи відсотків чи пені, які нараховуються до моменту виконання судового рішення. Тож правила наведених норм процесуального права можна застосовувати для продовження на майбутнє нарахування будь-яких відсотків (як за правомірне користування чужими грошовими коштами, так і за неправомірне користування ними) або пені, які розраховуються за методикою, що враховує фактор часу, що передбачені законодавством або договором і які суд вирішив стягнути з боржника на користь кредитора за невиконання певного зобов`язання. Відтак передбачені ч.2 ст.625ЦК України 3% річних охоплюються приписами ч.10 ст.238ГПК України (ч.10, 11 ст.265 ЦПК України), якщо позивач заявив позовну вимогу про стягнення 3% річних за порушення виконання грошового зобов`язання, а суд задовольнив цю вимогу. Однак, ТОВ «Українські фінансові операції» у своїй позовній заяві не ставило вимоги про стягнення з відповідача сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, зокрема й 3% річних за порушення виконання грошового зобов`язання, а лише клопотало про їх нарахування уповноваженим органом (особою) в порядку примусового виконання судового рішення. Водночас стягнення заборгованості за передбаченими кредитним договором процентами у межах строку кредитування за своєю правовою природою не є тотожними поняттю 3% річних у порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України. Крім того, згідно п.18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу. Кредитні правовідносини між сторонами у даній справі виникли 31.03.2024, тобто у період запровадженого в Україні воєнного стану, який діє і на даний час. Тому, з огляду на викладене, вимога позивача в порядку ч.10, 11 ст.265 ЦПК України органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання судового рішення, нараховувати на суму боргу інфляційні втрати і 3% річних згідно ст.625ЦК України за відповідними формулами, є безпідставною і не може бути задоволена. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так, позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір за подачу позову в сумі 2 422,40 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача кредитної заборгованості у сумі 9 200,00 грн (тобто 46 % від заявленої вимоги), то розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 1 114,30 грн, а судовий збір у сумі 1 308, 19грн суд покладає на позивача. Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу . Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн надано: договір про надання правової допомоги № 01/08/2024-А від 01.08.2024, відповідно до якого вартість послуг виконавця визначається в актах наданих послуг по домовленості; акт № 4337658 від 25.11.2025 прийому передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно договору № 01/08/2024-А від 01.082.2024, відповідно до якого згідно з умовами договору про надання правничої допомоги № 01/08/2024-А від 01.082.2024 (надалі - договір), адвокат надав, а клієнт прийняв послуги професійної правничої допомоги у рамках цивільного судочинства в суді першої інстанції у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4337658 від 28.01.2024, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] . Відповідно до п. 4.4 договору факт наданих послуг підтверджується актом про надання правничої допомоги. Загальна сума гонорару за надання правової допомоги згідно цього акту складає 10 000,00 грн, зазначена сума підлягає оплаті клієнтом протягом 30 календарних днів з моменту набуття рішення суду першої інстанції у справі законної сили; детальний опис робіт (наданих послуг) № 4337658 від 25.11.2025, відповідно до якого було зазначено види робіт/послуг, які були надані [PERSON] ; заявку № 4337658 від 21.04.2025 на виконання доручення до договору № 01/08/2024-А від 01.08.2024, відповідно до якої ТОВ «Українські фінансові операції» доручає, а адвокат Дідух Є.О. зобов`язується надати послуги професійної правничої допомоги у рамках цивільного судочинства в суді першої інстанції у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором № 4337658 від 28.01.2024, укладеним між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] . Заявка містить перелік послуг та їх вартість у розмірі 10 000,00 грн; рахунок на оплату № 4337658 2025 від 25.11.2025, відповідно до якого вартість послуг становить 10 000,00 грн (а.с. 112 113, 117 120, 122). Суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується надання адвокатом Дідух Є.О. правничої допомоги відповідно до акту про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг). Разом, з тим, за наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених ТОВ «Українські фінансові операції» на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді, через призму критеріїв, встановлених частиною четвертою статті 137 та частиною третьої статті 141 ЦПК України, та враховуючи обсяг виконаних робіт адвокатом Дідухом Є.О. (складання позовної заяви, вивчення матеріалів справи, підготовка клопотань), складність справи, то розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 3 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial