Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі позивач, ТОВ «Таліон Плюс»), через систему «Електронний суд», звернувся з позовом до відповідача [PERSON] (далі- відповідач, [PERSON] ), в якому просив стягнути з останньої заборгованість за кредитним договором у розмірі 83179,34 гривень, судові витрати в розмірі 2422,40 гривень, та витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 гривень. В обґрунтування позову зазначив, що 15 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №958560110, відповідно до умов якого відповідач, хз урахуванням усіх траншів отримала кредит у розмірі 27 500 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом. 20 травня 2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу МВ-ТП/36 відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача за Договором №958560110 від 15.02.2025. Вказав, що у зв`язку з невиконання умов договору відповідачем, заборгованість становить 83 179,34 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 27499,40 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 55679,94 гривень, у зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 23 грудня 2025 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, роз`яснено сторонам їх право, порядок та строки на подачу заяв по суті справи, за клопотанням позивача витребувано докази у справі. Відповідач правом подання відзиву на позов не скористалась, жодних клопотань, заяв по суті справи не подавала. Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 15 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №958560110. 21 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору №958560110 від 15.02.2025. 22 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору №958560110 від 15.02.2025. 26 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору №958560110 від 15.02.2025. 01 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору №958560110 від 15.02.2025. Договір кредитної лінії, додаткові угоди від 21.02.2025, 22.02.2025, 26.02.2025, 01.03.2025 укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію» та підписані шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а також підписано паспорт споживчого кредиту. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконав умови договору кредитної лінії та перерахував шляхом безготівкового переказу на рахунок платіжної картки відповідача, зазначеної останньою у договорі №958560110 від 15.02.2025 та додаткових угодах, кошти у загальному розмірі 27 500 гривень, а саме 15.02.2025 у розмірі 17 250 гривень, 21.02.2025 у розмірі 4300 гривень, 22.02.2025 у розмірі 2350, 26.02.2025 у розмірі 2250 гривень, 01.03.2025 у розмірі 1650 гривень, що підтверджується платіжним дорученням, підтвердженнями щодо здійснення переказу коштів на номер платіжної картки [NUMBER] , випискою АТ КБ «ПриватБанк» по рахунку [NUMBER] . 20 травня 2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу МВ-ТП/36 відповідно до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило позивачу належне йому право вимоги до Відповідача коштів, право на одержання яких належить ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача за Договором №958560110 від 15.02.2025. Сума заборгованості відповідача становить 83 179,34 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 27499,40 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 55679,94 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу МВ-ТП/36 від 20.05.2025 позивач набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] по договору №958560110 від 15.02.2025 в сумі 83 179,34 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 27499,40 гривень, заборгованості за відсотками у розмірі 55679,94 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до положень ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідачем [PERSON] умови договору, та додаткових угод до договору належним чином не виконано, порушено вимоги правил надання банківських послуг, якими передбачено зобов`язання позичальника погашення заборгованості за кредитом, проценти за його користування. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, з яким погоджується суд, відповідач внаслідок неналежного виконання взятих на себе зобов`язань має заборгованість за договором №958560110 від 15.02.2025 у розмірі 83 179,34 гривень. Отже, підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а саме про стягнення з Відповідача на користь Позивача заборгованість за договором №958560110 від 15.02.2025 у розмірі 83 179,34 гривень. Також, згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з наданих позивачем доказів, 02 грудня 2024 року між позивачем та АО «Ліга юридичних технологій та інновацій» укладено договір про надання правової допомоги №5, та додаткову угоду до договору №2006 від 06.11.2025, до якого додано акт приймання-передачі послуг від 06.11.2025 в розмірі 5000 гривень, з детальним описом виконаних робіт, платіжною інструкцією про оплату наданої правничої допомоги. З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 гривень. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved