Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання за нею права власності на земельні ділянки в порядку спадкування. В обґрунтування позову вказує, що [INFO] померла її баба [PERSON] , внаслідок чого відкрилась спадщина на належні їй на праві власності земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер 742285000:05:00:0514 площею 1,3554 га та кадастровий номер 742285000:05:00:2231 площею 0,5884 га. Позивачка прийняла спадщину. У зв`язку з тим, що було встановлено, що у правовстановлюючому документі на земельні ділянки, які належали [PERSON] її ім`я було зазначено як « [PERSON] », а в свідоцтві про смерть баби її ім`я зазначено « [PERSON] », тому у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачці було відмовлено та видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. У підготовче судове засідання позивачка не з`явилась, проте у позові просить розглянути справу без її участі. Позов підтримує та просить задовольнити. У підготовче судове засідання представник відповідача Коропської селищної ради не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Позов визнають повністю. Відзив на позов не надіслали. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, зокрема у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Як вбачається з копії державного акту на земельну ділянку серії ЯБ № 924923 у ньому прізвище, ім`я по батькові особи якій видано державний акт вказано [PERSON] . Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-0002577832025 від 24.12.2025, земельна ділянка кадастровий номер 7422285000:05:000:0514, розташована: Чернігівська область, Коропський район, Нехаївська сільська рада, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа 1,3554, нормативна грошова оцінка 38240,80 грн., інформація про власника вказано: [PERSON] . Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-0002577822025 від 24.12.2025, земельна ділянка кадастровий номер 7422285000:05:000:2231, розташована: Чернігівська область, Коропський район, Нехаївська сільська рада, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа 0,5884, нормативна грошова оцінка 6435,05 грн., інформація про власника вказано: [PERSON] . Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 208/2025 [PERSON] прийняла спадщину, яка відкрилася після смерті баби [PERSON] проживанням та реєстрацією в одному будинку із спадкодавцем на день її смерті. Проте, позивачці відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки, оскільки у державному акті серії ЯБ № 924923, виданого Коропською районною державною адміністрацією Чернігівської області 17 квітня 2006 року було встановлено, що ім`я померлої зазначено « [PERSON] », тоді як згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Нехаївської сільської ради Коропського району Чернігівської області 13 липня 2007 року ім`я спадкодавця « [PERSON] ». Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У роз`ясненнях, наданих у п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Частиною першою статті 316 ЦК України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). Згідно п «г» ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави для задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved