Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Представник позивача, повноваження якої підтверджено ордером від 02.07.2025 року серії ВС № 1381377, через систему «Електронний суд» звернувся до суду з цивільним позовом за змістом якого просить стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» (далі ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ») заборгованість за кредитним договором від 01.05.2024 року № 102834797 в сумі 27 713 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.05.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі ТОВ «Мілоан») та [PERSON] в електронній формі укладено договір про споживчий кредит № 102834797 (далі Договір № 102834797), який відповідачем підписано з використання одноразового ідентифікатора. Відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» в якості кредиту надано відповідачу грошові кошти в розмірі 7 000 грн. на умовах строковості, поворотності та платності, а відповідач зобов`язався повернути грошові кошти, сплатити проценти, інші платежі та можливі штрафні санкції, але свої зобов`язання за Договором № 102834797 належним чином та в повному обсязі не виконав. ТОВ «Мілоан» на підставі договору відступлення прав вимоги від 24.09.2024 року № 112-МЛ/Т відступлено право вимоги заборгованості за Договором № 102834797 на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» на загальну суму 27 713 грн., з яких: 7 000 грн. сума кредиту, 13 539,68 грн. відсотки, 805 грн. комісія, 6 368,32 грн. неустойка, про стягнення якої й подано позов. Представник позивача в судове засідання не з`явився, за змістом позовної заяви та надісланих до суду клопотань просив розгляд справи провести за відсутності сторони позивача на підставі наявних доказів та не заперечував проти ухвалення заочного рішення в справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим, у розумінні п. 4) ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про місце, дату та час розгляду справи, що узгоджується з висновками, викладеними Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 25.04.2018 року в справі № 800/547/17, а також постановах Верховного Суду від 27.11.2019 року в справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року в справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року в справі № 24/260-23/52-б, від 21.01.2021 року в справі № 910/16249/19, від 18.03.2021 року в справі № 911/3142/19, від 19.05.2021 року в справі № 910/16033/20, від 07.02.2024 року в справі № 904/853/23, відзив на позовну заяву не надав, у судові засідання неодноразово не з`явився, поважність причин неявки не повідомив, заяв та клопотань від його імені про відкладення розгляду справи чи з інших процесуальних питань до суду не надходило. Судом вжито заходів для перевірки факту можливого перебування [PERSON] в складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, однак підстав для зупинення провадження в справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, не встановлено. Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, зокрема в Рішенні від 16.02.2017 року в справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що будь-яке порушення права доступу до суду відсутнє, якщо особа не виявила належної зацікавленості у розгляді його справи, тобто неналежна зацікавленість у розгляді справи може бути підставою для відповідних правових наслідків. З урахуванням вказаного та вимог ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, а також відсутності підстав, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами в заочному порядку, про що 13.01.2026 року постановлено відповідну ухвалу. У відповідності до ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін у засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Положеннями ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Суди розглядають справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення обов`язком суду, крім іншого, є вирішення питання про характер спірних правовідносин і про те, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що наявні підстави часткового задоволення позовних вимог. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 01.05.2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] дистанційно в електронній формі через веб-сайт http://tengo.ua укладено Договір № 102834797, який [PERSON] підписано з використання одноразового ідентифікатора, невід`ємними частинами якого є Графік платежів, Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі Правила), відповідно до умов якого відповідач отримав безготівковий кредит у розмірі 7 000 грн. шляхом переказу коштів на вказану ним в заявці платіжну карту, строком на 360 днів, та зобов`язався повернути кредит 26.04.2025 року, сплатити комісію за його надання в розмірі 805 грн. (11,5% від суми кредиту) та проценти за користування ним в сумі 28 488,60 грн., нараховані за ставкою 511% річних на фактичну заборгованість за кредитом, здійснивши відповідно до графіку 23 ануїтетні платежі перший через 30 днів після отримання кредиту, далі кожні 15 днів, таким чином орієнтована вартість кредиту становить 36 293,60 грн., з них загальні витрати за кредитом 29 293,60 грн. Відповідно до змісту п.п. 4.1, 4.2, 4.3 Договору № 102834797 у разі прострочення позичальником своїх грошових зобов`язань він зобов`язаний сплатити на користь кредитодавця штраф у розмірі 700 грн. за кожен випадок порушення зобов`язання зі сплати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 6 днів. У разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту кредитодавець починаючи з наступного дня за датою спливу строку сплати чергового платежу має право нараховувати проценти за ставкою 912,5% річних в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів за порушення позичальником своїх зобов`язань не може перевищувати 50% від загальної суми кредиту, а в разі якщо розмір кредиту не перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної позичальником. Згідно умов п. 5.1 Договору № 102834797 позичальник можливість кредитодавця розпоряджатися правом вимоги за цим договором без жодних додаткових умов та погоджень. Факт перерахування 01.05.2024 року о 07 год. 40 хв. ТОВ «Мілоан» грошових коштів в розмірі 7 000 грн. на платіжну картку № [NUMBER] з призначенням платежу «кошти згідно договору 102834797» підтверджується копією платіжного доручення від 01.05.2024 року № 88071009. Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Мілоан» за Договором № 102834797 відображено факти одноразового нарахування 01.05.2024 року комісії за надання кредиту в розмірі 805 грн. та надання кредиту в розмірі 7 000 грн., щоденного нарахування процентів у період часу з 02.05.2024 року по 15.06.2024 року в розмірі 98 грн. (що відповідає 1,40% від суми кредиту), з 16.06.2024 року по 30.06.2024 року 96,04 грн. (1,37% від суми кредиту), з 01.07.2024 року по 15.07.2024 року 94,08 грн. (1,34% від суми кредиту), з 16.07.2024 року по 30.07.2024 року 92,12 грн. (1,32% від суми кредиту), з 31.07.2024 року по 14.08.2024 року 90,16 грн. (1,29% від суми кредиту), з 15.08.2024 року по 29.08.2024 року 88,20 грн. (1,26% від суми кредиту), з 30.08.2024 року по 13.09.2024 року 86,24 грн. (1,23% від суми кредиту), з 14.09.2024 року по 24.09.2024 року 84,28 грн. (1,2% від суми кредиту), нарахування штрафу 07.06.2024 року, 22.06.2024 року, 07.07.2024 року, 22.07.2024 року, 06.08.2024 року, 21.08.2024 року, 05.09.2024 року, 20.09.2024 року в розмірі 700 грн., а також щоденне нарахування процентів на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України у період часу 16.06.2024 року по 30.06.2024 року в розмірі 1,96 грн., з 01.07.2024 року по 15.07.2024 року 3,92 грн., з 16.07.2024 року по 30.07.2024 року 5,88 грн., з 31.07.2024 року по 14.08.2024 року 7,84 грн., з 15.08.2024 року по 29.08.2024 року 9,80 грн., з 30.08.2024 року по 13.09.2024 року 11,76 грн., з 14.09.2024 року по 24.09.2024 року 13,72 грн., що відповідає 511% річних від суми неповернутого кредиту згідно графіку платежів. Таким чином, загальна сума нарахованих процентів за користування кредитом становить 13 539,68 грн., штрафів 5 600 грн., процентів на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України 768,32 грн. Між ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» та ТОВ «Мілоан» 24.09.2024 року укладено договір відступлення прав вимоги № 112-МЛ/Т (далі Договір № 112-МЛ/Т), за умовами п.п. 1.1, 1.2 якого до останнє відступило позивачу належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, який є невід`ємною частиною договору, а позивач набув права вимоги до цих боржників за такими договорами. Відповідно до змісту п.п. 6.2.3, 7.1 Договору № 112-МЛ/Т права вимоги переходять до ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» в дату здійснення фінансування (оплати) на користь ТОВ «Мілоан» в повному обсязі суми 1 739 982,75 грн. після чого ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» стає кредитором відносно боржників щодо їх заборгованості. Згідно акту приймання-передачі реєстру боржників від 24.09.2024 року до Договору № 112-МЛ/Т ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» право вимоги до 2 115 боржників на загальну суму заборгованості 41 133 914,65 грн. Відповідно до копії платіжної інструкції АТ «Райффайзен Банк» від 24.09.2024 року № 5899 ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» сплатило на користь ТОВ «Мілоан» грошові кошти в розмірі 1 738 982,75 грн. з призначенням платежу «оплата згідно договору відступлення права вимоги № 112-МЛ/Т від 24 вересня 2024 року». Згідно витягу з реєстру боржників до Договору № 112-МЛ/Т ТОВ «Мілоан», крім іншого, відступлено ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» право вимоги до [PERSON] (№ 1653) за Договором № 102834797 на загальну суму заборгованості 27 713 грн., з яких: 6 020 грн. залишок заборгованості за тілом кредиту, 980 грн. залишок простроченої заборгованості за тілом кредиту, 927,08 грн. залишок за нарахованими процентами за користування кредитом, 12 616,60 грн. залишок за простроченими нарахованими процентами за користування кредитом, 525 грн. залишок за комісією за надання кредиту, 280 грн. залишок простроченої комісії за надання кредиту, 6 368,32 грн. залишок за неустойкою та/або процентами за порушення грошового зобов`язання. Позивачем поінформовано [PERSON] про перехід до нього від ТОВ «Мілоан» права вимоги за Договором № 102834797 та вжито заходів досудового врегулювання спору шляхом надсилання відповідної претензії. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини щодо надання банківських послуг у сфері кредитування, які врегульовано Цивільним кодексом України та законами України «Про електронну комерцію», «Про електронний цифровий підпис», «Про споживче кредитування». Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо: його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку; він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронною комерцією є відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано законами України «Про електронну комерцію» та «Про електронний цифровий підпис». Положеннями ст.ст. 1, 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Згідно п.п. 6, 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Положеннями ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання, крім іншого, є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч. 1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 515 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За вказаних обставин, суд вважає доведеним, що 01.05.2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в електронній формі укладено Договір № 102834797, в зв`язку з чим відповідачем отримано в кредит грошові кошти в розмірі 7 000 грн. строком на 360 днів зі сплатою комісії за надання кредиту, а також процентів за кожен день користування ним, однак [PERSON] свої зобов`язання не виконав, жодних платежів на користь ТОВ «Мілоан» не здійснив. У зв`язку з невиконанням належним чином та в повному обсязі [PERSON] своїх зобов`язань за Договором № 102834797 його заборгованість перед ТОВ «Мілоан» станом на 14.09.2023 року становила 27 713 грн., з яких: 7 000 грн. сума кредиту, 13 539,68 грн. відсотки, 805 грн. комісія, 6 368,32 грн. неустойка, та ТОВ «Мілоан» 24.09.2024 року відступило ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» право даної грошової вимоги на підставі Договору № 112-МЛ/Т. Докази виконання [PERSON] своїх зобов`язань за Договором № 102834797 перед ТОВ «Мілоан» станом як на 24.09.2024 року, так і на дату розгляду справи, чи перед ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ», відсутні, як наслідок, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заявленої заборгованості за тілом кредиту та комісією. Водночас перевіркою правильності розрахунку заборгованості, наданого представником позивача, в частині нарахування процентів за користування кредитом в період часу з 02.05.2024 року по 24.09.2024 року, встановлено невідповідність його вимогам діючого законодавства. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 року № 3498-IX (далі Закон № 3498-IX), який набрав чинності 24.12.2023 року, Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» доповнено п. 17 за змістом якого тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом № 3498-IX максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів (з 24.12.2023 року до 21.04.2024) 2,5%; протягом наступних 120 днів (з 22.04.2024 року до 19.08.2024 року) 1,5%. Починаючи з 241 дня з дня набрання чинності Законом № 3498-IX, тобто з 20.08.2024 року, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» не може перевищувати 1%. З огляду на вказане, фактична денна процентна ставка за користування кредитом за Договором № 102834797 з 20.08.2024 року не могла перевищувати 1%, та ТОВ «Мілоан» на час укладення Договору № 102834797 був обізнаний з цим. Таким чином, нарахування процентів за користування кредитом у період часу з 20.08.2024 року по 24.09.2024 року (36 днів) мало здійснюватись за денної процентною ставкою 1%, та загальна сума процентів нарахованих за вказаний період часу не могла перевищувати 2 520 грн. (7 000 * 1% * 36) Враховуючи вказане, суд вважає, що наявні достатні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 12 957 грн. Крім того, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на вказане, вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за неустойкою (штраф + ч. 2 ст. 625 ЦК України) в сумі 6 368,32 грн. суперечить вимогам діючого законодавства, як наслідок, не підлягає до задоволення. Задовольняючи частково позовні вимоги суд стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 102834797 в сумі 20 762 (двадцять тисяч сімсот шістдесят дві) грн. з яких: 7 000 грн. сума кредиту, 12 957 грн. відсотки, 805 грн. комісія. Враховуючи те, що згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, наявні підстави для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» судових витрат на сплату судового збору в розмірі 1 814 (одна тисяча вісімсот чотирнадцять) грн. 86 коп., що відповідає частині задоволених позовних вимог (74,92%), оскільки підстав для його звільнення від сплати судового збору судом не встановлено. Відповідно до змісту ч. 1, п. 1) ч. 3 ст. 133, ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що до складу судових витрат, крім судового збору, належать витрати, пов`язаних з розглядом справи, до складу яких, крім іншого, відносяться витрати на професійну правничу допомогу, як сплачені, так і ті, що підлягають сплаті, що підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. За змістом позовної заяви та додатків до неї ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» у зв`язку з необхідністю стягнення з [PERSON] в судовому порядку заборгованості за Договором № 3158783 понесено витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в даній справі представником позивача долучено копії: договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2025 року № 0107, укладений між ТОВ «ФК «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» та адвокатським об`єднанням «Апологет»; акту від 20.08.2025 року № Д/2409 наданих послуг на суму 8 000 грн.; детального опису наданих послуг до акту № Д/2409. За вказаних обставин, з урахуванням відсутності клопотання відповідача із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 993 (п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто три) грн. 86 коп., що відповідає частині задоволених позовних вимог (74,92%). На підставі викладеного,

Outcome: partial