Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просить припинити стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1779,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягуються на підставі Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 27.03.2020 у справі № 289/149/20. Позов обґрунтовано тим, що з 03.02.2017 по 08.02.2020 [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з гр. [PERSON] . У сторін в шлюбі народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Після припинення сімейних відносин відповідачка звернулася до суду про стягнення з позивача аліментів. Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 27.03.2020 у справі № 289/149/20, яке набрало законної сили 07.08.2020, позов [PERSON] до [PERSON] був задоволений. Суд стягнув з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1779,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду 24.01.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Виданий Радомишльським районним судом Житомирської області Виконавчий лист № 2/289/393/20 від 13.04.2020 стягувачкою [PERSON] був поданий до примусового виконання до Радомишльського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що свідчить Постанова про відкриття виконавчого провадження від 05.05.2020 у ВП № 61889676. На даний час виконавче провадження № 61889676 перебуває на примусовому виконанні в Коростишівському відділі державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). У лютому 2025 року позивач дізнався, що дитина [PERSON] не є його рідною донькою. Згодом був зроблений аналіз ДНК Медико-генетичним центром «Мапа Папа» (м. Київ). За результатом дослідження № 47303 від 21.03.2025 аналізу ДНК на спорідненість Бабуся Дитина, методом порівняння Х-хромосоми ймовірність родинного зв`язку «Бабуся Дитина» 0%. Рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 18.08.2025 у справі № 289/583/25, яке набрало законної сили 18.09.2025, позов [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька був задоволений. Суд виключив відомості про [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , як батька дитини з актового запису №1816 від 04.07.2017, складеного Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про народження [INFO] [PERSON] . Наслідком ухвалення судом такого рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька дитини є, зокрема, відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дитини, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки. Аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що позивач не є біологічним батьком дитини, підтверджує, що позивач не є (і, відповідно, ніколи не був) батьком дитини. Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення в розумінні 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення його від сплати аліментів. З огляду на викладене, ураховуючи те, що позивач не є біологічним батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , проте існує обов`язкове до виконання, не скасоване Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 27.03.2020 у справі № 289/149/20, яким з позивача по теперішній час стягуються аліменти на дитину, позовні вимоги про припинення стягнення з позивача аліментів підлягають задоволенню, як і вимога про відкликання (повернення) з виконання виконавчого листа у справі № 289/149/20. Указані обставини стали підставою звернення позивача до суду з цим позовом. Представник позивача в судове засідання з`явився, подав заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у передбачений законом спосіб, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов з відповідними доказами до нього не подала, заяв та клопотань не надіслала. Представник третьої особи, в судове засідання не з`явився, своїм правом на надання пояснень не скористались. Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно рішення Радомишльського районного суду Житомирської області у справі №289/1942/19 від 09 січня 2020 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу було задоволено повністю. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 03.02.2017 Радомишльським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Житомирській області, актовий запис № 8 - розірвано. Згідно рішення Радомишльського районного суду Житомирської області у справі №289/149/20 від 27 березня 2020 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів був задоволений. Суд стягнув із [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1 779,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду 24.01.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Постановою Державного виконавця від 05.05.2020 відкрито виконавче провадження № 61889676 з примусового стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1779,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду 24.01.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Постановою Державного виконавця від 29.05.2023 прийнято виконавче провадження № 61889676 з примусового стягнення з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1779,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду 24.01.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Згідно рішення Радомишльського районного суду Житомирської області у справі №289/583/25 від 18 серпня 2025 року позов [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Житомирі Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) про оспорювання батьківства та виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька було задоволено. Ухвалено виключити відомості про [PERSON] , [INFO] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ), як батька дитини з актового запису №1816 від 04.07.2017 року, складеного Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про народження [INFO] [PERSON] . Рішення суду набрало законної сили 18.09.2025 року. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно приписів ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аналіз частини другої статті 181 СК України свідчить про те, що право на отримання аліментів на дитину має той з батьків, з ким проживає дитина, а відповідний обов`язок сплачувати аліменти на дитину той з батьків, хто проживає окремо від неї. Таке тлумачення цієї норми міститься також в п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. 21.07.2021 року Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, розглянувши справу № 477/1165/20, визначив, що виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення у розумінні частини другої статті 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли позивач був записаний батьком дітей. Зокрема, факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділом ІІІ Сімейного кодексу України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акту про визнання особи батьком. Такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає. В даній справі позивач посилався як на обставину, яка має істотне значення для звільнення його від сплати аліментів на те, що судовим рішенням від 18.08.2025 року, яке набрало законної сили, виключено з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , відомості про нього як батька дитини. Аліментний обов`язок позивача щодо утримання як дитини, так і відповідача по справі, був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що позивач не є біологічним батьком дитини, підтверджує, що позивач не є (і, відповідно, ніколи не був) батьком дитини. Наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька дитини є, зокрема, відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дитини, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки. Отже, виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення у розумінні частини другої статті 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення його від сплати як аліментів, так і заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли він був записаний батьком дитини. Тобто, позивача слід звільнити від сплати аліментів на неповнолітню [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 1779,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягуються на підставі Рішення Радомишльського районного суду Житомирської області від 27.03.2020 у справі № 289/149/20. Представник позивача при зверненні до суду з даним позовом також просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу. Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (частина третя статті 137 ЦПК України) Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (частина 8 статті 141 ЦПК України). Також, представник позивача при зверненні до суду з даним позовом просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правову допомогу. Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано Договір про надання правової допомоги від 30.09.2025 року та Розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу від 30.09.2025 року, згідно якого розмір послуг за надання правничої допомоги становить 8 000 гривень 00 копійок, а також Довідку про отримання суми гонорару в розмірі 8000,00 грн., які згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України підлягають стягнення з відповідача. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. На це зокрема вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. Враховуючи вищевикладене, відсутність обґрунтованого клопотання відповідача щодо безпідставності вимог, заява в частині стягнення судових витрат на правову допомогу підлягає задоволенню. Також, у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 968,96 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved