Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Представник товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Артеміда-Ф" (далі-ТОВ ''ФК "Артеміда-Ф"або позивач) Бачинський О.М. через систему "Електронний суд" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Позов мотивовано тим, що 23 грудня 2019 року між ТОВ "Лінеура Україна" та відповідачем укладено договір про надання коштів на умовах фінансового кредиту № 362611, за яким відповідачу було перераховано кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 2 500 гривень. ТОВ "Лінеура Україна" свої зобов`язання за Договором виконало та надало відповідачу обумовлені Договором кредитні кошти. 22 лютого 2021 року ТОВ "Лінеура Україна", та ТОВ "Сіроко фінанс", уклали Договір факторингу №015-220221, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ "Сіроко фінанс" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ "Лінеура Україна", включно і до відповідача [PERSON] за Договором № 362611 про надання коштів від 23.12.2019, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 866. В подальшому, 21 жовтня 2024 року, ТОВ "Сіроко фінанс" та ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" уклали Договір факторингу № 20241021/2, згідно якого та у відповідності до ст. 512 ЦК України, ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ "Сіроко фінанс", включно і до відповідача [PERSON] , за Договором кредиту № 362611 про надання коштів на умовах фінансового договору від 23.12.2019, порядковий номер згідно реєстру прав вимоги 33. Станом 31 жовтня 2025 року заборгованість за вказаним Договором становить 9 728 гривень 82 копійки, з яких 2 500 гривень - заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту), 5 700 гривень - залишок заборгованості по процентам за користування та 1 528 гривень 82 копійки - інфляціне збільшення. Тому позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" заборгованість в розмірі 9 728 гривень 82 копійки, сплачений судовий збір в розмірі 2 422 гривні 40 копійок та витрати на правничу допомогу в сумі 7 000 гривень. Ухвалою судді від 06 листопада 2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Представник позивача ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" Бачинський О.М. в судове засідання не з`явився, вказавши у заяві про розгляд справи без їх участі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] у судові засідання 08 грудня 2025 року та 13 січня 2026 року не з`явився. На 08 грудня 2025 року, конверт з рекомендованим повідомленням повернувся без вручення адресату, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", хоча повістка направлялася за адресою місця проживання відповідача зазначеною позивачем у позовній заяві та адресою зареєстрованого місця проживання, згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1980897 від 06.11.2025. На13 січня 2026 року повідомлений належним чином, про що свідчить розписка, про вручення поштового відправлення R 06705 237603 0, яка знаходяться в матеріалах справи. Крім того, 08 грудня 2025 року про час, дату та місце розгляду справи на 13 січня 2026року повідомлявся, також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.Будь-яких заяв та клопотань, в тому числі відзиву на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходило. За таких підстав відповідач вважається належно повідомленим про дату, час і місце судового засідання. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 ст.223 ЦПК України передбачено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ст.280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився у судове засідання, а позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Норми статтей 509, 623, 625 ЦК України зазначають, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки, і він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Також статтями 526, 530, 629 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Судом встановлено, що 23 грудня 2019 року між ТОВ "Лінеура Україна" та відповідачем було укладено Договір № 362611 про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 2 500 гривень, строком на 30 днів (п.п. 1.1, 1.2.). У договорі сторони погодили наступну процентну ставку за користування позикою: акційна процентна ставка становить 1,90% від суми позики за кожен день користування позикою (693,50% річних) у межах строку надання позики, зазначеного в п. 1.2. договору. Стандартна процентна ставка складає 1,90% від суми позики за кожний день користування позикою (693,50% річних). У випадку прострочення клієнтом виконання зобов`язань за договором чи неможливості виконання зобов`язань у повному обсязі, застосовується стандартна процентна ставка, відповідно до п. 3.4, 3.5. цього договору. (п. 1.3.1, п.1.3.2 та п. 1.3.3) Пунктом 1.6. договору передбачено, що позика надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на банківських картковий рахунок, вказаний клієнтом. Відповідно до п. 1.7. сторони домовились, що у випадку неможливості виконання зобов`язань за договором у повному обсязі у встановлений термін, клієнт має право ініціювати продовження строку користування позикою та зміну дати повернення позики, шляхом укладення додаткової угоди до договору позики, у порядку, передбаченому в Правилах. Товариство залишає за собою право відмовити клієнту у продовженні строку користування позикою. Пунктом 3.4. даного Договору передбачено, що у разі прострочення виконання зобов`язання за договором з 1 (першого) по 3 (третій) день прострочення виконання зобов`язання клієнта, нарахування процентів не здійснюється. У разі прострочення виконання зобов`язання за договором більше ніж на 3 (три) календарних дні, клієнт зобов`язаний сплатити товариству проценти за користування позикою в розмірі стандартної процентної ставки від суми позики за кожен день користування позикою, починаючи з першого дня користування позикою у межах строку надання позики, зазначеного в пункті 1.2. цього договору. З 4 (четвертого) дня прострочення заборгованості товариство визнає заборгованість за позикою проблемною, розпочинає роботу зі стягнення заборгованості та відновлює щоденне нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, таке нарахування здійснюється до дня повернення позики, але не більше ніж до 90-го дня прострочення. (а.с. 8-10) Листом ТОВ "Універсальні платіжні рішення" вих. №1-1609 від 16.09.2025 підтверджується перерахування коштів на платіжну картку клієнта 23.12.2024 на суму 2 500 гривень, номер транзакції в системі iPay.ua 45212361, призначення платежу : зарахування 2 500 гривень на картку [NUMBER] . (а. с. 30) 22 лютого 2021 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Сіроко Фінанс" укладено договір факторингу №015-220221, відповідно до умов якого ТОВ "Лінеура Україна" зобов`язується відступити ТОВ "Сіроко Фінанс" права грошових вимог до боржників, які виникли на підставі кредитних договорів з боржниками в розмірі дійсної заборгованості, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а ТОВ "Сіроко Фінанс" зобов`язується передати грошові кошти в погодженій відповідно до умов цього договору. (а. с. 12-14). До договору долучено копію платіжної інструкції про перерахування ТОВ "Сіроко фінанс" на користь ТОВ "Лінеура Україна" коштів на виконання договору факторингу № 015-220221 від 22.02.2021 в сумі 1760928.99. (а.с. 18 зворотна сторона) 21 жовтня 2024 року між ТОВ "Сіроко Фінанс" та ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" укладено договір факторингу №20241021/2, за яким ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" передає грошові кошти (розмір фінансування) в розпорядження ТОВ "Сіроко Фінанс" за плату у передбачений договором спосіб, а ТОВ "Сіроко Фінанс" відступає ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" належні йому права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги (а. с. 29). На підтвердження виконання фактором зобов`язань за договором факторингу надано платіжну інструкцію №840 від 29.10.2024. (а. с. 24) Згідно з Витягом з реєстру прав вимог №20241021/2, сформованим 31 жовтня 2025 року до ТОВ "ФК "Артеміда-Ф", перейшло право вимоги за договором №362611 від 23.12.2019, позичальником за яким є [PERSON] : залишок заборгованості за тілом 2 500 гривень, залишок заборгованості за процентами за користування - 5 700 гривень. Загальна сума заборгованості 8 200 гривень. (а. с. 29) Листом від 13.03.2025 ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" повідомило відповідача про зміну кредитора з ТОВ "Сіроко Фінанс" на ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" та необхідність сплатити борг в сумі 8 200 гривень та зазначило банківські реквізити нового кредитора. (а. с. 36) Крім того, ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" на адресу [PERSON] надіслало досудову вимогу про необхідність сплатити борг за договором №362611 від 23.12.2019 в сумі 8 200 гривень. Крім того, зазначили, що у випадку, якщо ця досудова вимога залишиться без задоволення, ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" буде змушено вдатися до передбачених законодавством України заходів, спрямованих на стягнення заборгованості в судовому порядку, а загальна сума боргу може збільшитися за рахунок судового збору - 3 028 гривень та витрат на професійну правничу допомогу (орієнтовно - 8 000 гривень). (а. с. 35) З розрахунку заборгованості (виписки з особового рахунку) [PERSON] вбачається, що станом на 31.10.2025 заборгованість відповідача перед позивачем за Договором № 362611 про надання коштів на умовах фінансового кредиту від 23.12.2019 становить 9 728 гривень 82 копійки, а саме: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) 2 500 гривень; залишок заборгованості за процентами за користування 5 700 гривень; інфляційні збільшення 1 528 гривень 82 копійки. (а. с. 31) Договори факторингу не визнані недійсними (доказів протилежного суду не надано), згідно ст. 204 ЦК України договори є дійсними і враховуються судом. Відповідач [PERSON] зобов`язання за договором №362611 від 23 грудня 2019 року належно не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 9 728 гривень 82 копійки, а саме: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) 2 500 гривень; залишок заборгованості за процентами за користування 5 700 гривень; інфляційні збільшення 1 528 гривень 82 копійки. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1055 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (що відповідає належному виконанню відповідно до ст.516 ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного судуу своїй постанові від 06 лютого 2019 року у справі №361/2105/16-ц. Отже, ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" має право вимоги до [PERSON] .. Оскільки відповідачем не виконано умов за Договором № 362611 про надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту від 23.12.2019, тобто не погашено заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 9 728 гривень 82 копійки, а саме: заборгованість за основним зобов`язанням (тіло кредиту) 2 500 гривень; залишок заборгованості за процентами за користування 5 700 гривень; інфляційні збільшення 1 528 гривень 82 копійки, тому суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] порушив умови укладеного договору, а тому позовні вимоги ТОВ "ФК "Артеміда-Ф" є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу суд приходить до наступного. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Вимоги до форми та змісту договору про надання правової допомоги, закріплено статтею 27 зазначеного Закону. Згідно положень п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 7 000 гривень, які підтверджуються: договором про надання правової допомоги № 211100033 від 29 жовтня 2025 року (а.с. 38); актом приймання-передачі наданих послуг згідно Договору про надання правової допомоги № 211100033 від 29.10.2025 (а.с. 40), розрахунком суми судових витрат за Договором про надання позики на умовах фінансового кредиту №362611 від 23.12.2019 (а.с. 39), свідоцтвом про право на заняття авдокатською діяльністю (а.с. 41) та ордером про надання правничої (правової) допомоги (а.с. 7). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що витрати на правову допомогу в сумі 7 000 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Клопотання про зменшення витрат на правову допомогу не надходило. При зверненні з позовом до суду, позивачем сплачено судовий збір згідно платіжної інструкції № 2135 від 31 жовтня 2025 року (а.с. 6) в сумі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, який відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved