Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Керівник Криворізької північної окружної прокуратури звернувся до суду з позовом в інтересах Криворізької міської ради до відповідача, у якому просив зобов`язати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , усунути перешкоди Криворізькій міській територіальній громаді в особі Криворізької міської ради в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду комунальної форми власності в прибережній захисній смузі річки Саксагань в Покровському районі міста Кривого рогу площею 0.0797 га, що знаходиться з північної сторони земельної ділянки з кадастровим номером 1211000000:04:221:0018, яка має адресу: [ADDRESS] шляхом знесення самочинно збудованого бетонного паркану. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Криворізької міської ради № 2728 від 28.05.2014 затверджено проект землеустрою зі встановлення водоохоронних зон та прибережних захисних смуг уздовж річок Інгулець та Саксагань у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області. Відповідно до викопіювання з Плану водоохоронних зон та прибережних захисних смуг уздовж річок Інгулець та Саксагань у місті Кривий Ріг, наданого відділом № 4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокдастру у Дніпропетровській області листом №2594/299-24 від 26.07.2024 встановлено, що межа прибережної захисної смуги річки Саксагань поряд з земельною ділянкою з кадастровим номером 1211000000:04:221:0018 складає 45.10 метра. В свою чергу, під час вимірювання відстані у вищевказаних безкоштовних сервісах від крайньої точки забудови (паркану) цієї земельної ділянки до урізу води самої річки Саксагань, така відстань склала приблизно 15 метрів. В ході встановлення власника вищевказаної земельної ділянки з`ясовано, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з господарчими прибудовами та земельними ділянками від 11.02.2012 зареєстрованого в реєстрі за № 365, [PERSON] продала, а [PERSON] купила житловий будинок та 2 земельні ділянки: 1 ділянка з кадастровим номером 1211000000:04:221:0017, площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); 2 ділянка з кадастровим номером 1211000000:04:221:0018, площею 0,0696 га для ведення особистого селянського господарства. В подальшому, на підставі договорів дарування житлового будинку з господарчою будівлею та земельних ділянок від 05.04.2014, зареєстрованих в реєстрі за номерами 668, 670, 671 [PERSON] подарувала [PERSON] вищезгадані об`єкти нерухомості. Згідно інформації, отриманої від Національного центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України (далі - Агенство) листом № 826-5-04.01.02-2025 від 28.02.2025 встановлено, що на узбережжі річки Саксагань спостерігається об`єкт дослідження, зокрема на знімках наданих Агенством, датованих починаючи з 09.08.2012 з північної сторони земельної ділянки з кадастровим номером 1211000000:04:221:0018 спостерігається об`єкт прямокутної форми суцільний паркан, яким огороджено домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та який виходить за межі вказаної земельної ділянки і займає частину прибережної захисної смуги річки. На підставі зібраних матеріалів встановлено самовільне зайняття земельної ділянки водного фонду в прибережній захисній смузі річки Саксагань в Покровському районі міста Кривого рогу площею 0.0797 га шляхом будівництва бетонного паркану з північної сторони домоволодінням за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з чим звертаються до суду із позовом. Ухвалою суду від 19 травня 2026 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Сторона відповідача скористалися правом подання письмових пояснень, в яких вказали, що Спірне майно є об`єктом нерухомості, та для визначення добросовісності його набувача крім приписів статті 388 Цивільного кодексу України слід застосовувати спеціальну норму пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якої державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже, добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12 127гс19, пункти 37, 38), від 1 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19, пункти 46.1, 46.2), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20, пункти 7.15, 7.16). На момент здійснення первинної реєстрації майна за [PERSON] відповідний об`єкт нерухомого майна був зареєстрований у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і фізично існував. І новий власник в особі [PERSON] жодним чином не мав змоги встановити самочинності будівництва відповідного об`єкта майна. Таким чином гр. [PERSON] є добросовісним набувачем майна, а в свою чергу втрата добросовісним набувачем свого статусу суперечить ст.388 ЦК України (щодо зобов`язання знести об`єкт нерухомості, який зареєстрований у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно) та призводить до позбавлення його майна, що змушує добросовісного набувача самостійно шукати способи відшкодування своїх втрат. До державної податкової служби України відповідачем [PERSON] задекларовано та сплачується в повному обсязі податок (кадастровий номер 1211000000:04:221:0018) на якій розташований спірний об`єкт - земельна ділянка водного фонду комунальної власності в прибережній захисній смузі річки Саксагань в Покровському районі міста Кривого Рогу площею 0,0797 га, та бетонний паркан, що знаходиться з північної сторони земельної ділянки з кадастровим номером 1211000000:04:221:0018, яка має адресу: [ADDRESS] . Податок сплачено відповідачем своєчасно та в повному обсязі. Копія платіжного доручення додається. Крім того спірний об`єкт - земельна ділянка водного фонду комунальної власності в прибережній захисній смузі річки Саксагань в Покровському районі міста Кривого Рогу площею 0,0797 га, та бетонний паркан, що знаходиться з північної сторони земельної ділянки з кадастровим номером 1211000000:04:221:0018, яка має адресу: [ADDRESS] , використовуються та збудовані відповідно до всіх вимог законодавства України у сфері містобудівної діяльності, у чіткій відповідності до будівельних норм, державних стандартів, пожежних і санітарних правил. Ухвалою суду від 24.07.2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду. Під час судового розгляду стороною відповідача подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору. Ухвалою суду від 19.01.2026 року в задоволенні клопотання про закриття провадження відмовлено. В судовому засіданні прокурор Гутнік Є.В. просив задовольнити позов з підстав викладених в ньому. Від представниці КРИВОРІЗЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ міститься в матеріалах справи клопотання про розгляд справи без їх участі. Представниця відповідача в судовому засіданні просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору. Звернула увагу, що відповідачем добровільно демонтовано паркані секції. Проте позов ними не визнається, оскільки [PERSON] є добросовісним власником, який отримав майно (в тому числі спірне огородження) у передбачений законом спосіб. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто, імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01 квітня 2008 року №4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі. Відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», земля як основне національне багатство, що перебуває під особливою охороною держави, є об`єктом права власності Українського народу, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування здійснюють права власника від імені народу. Згідно із ст. ст. 3, 4 Водного кодексу України усі води (водні об`єкти) на території України становлять її водний фонд. До водного фонду України належать: поверхневі води; природні водойми (озера); водотоки (річки, струмки); штучні водойми (водосховища, ставки) і канали; інші водні об`єкти; підземні води та джерела; внутрішні морські води та територіальне море. До земель водного фонду належать землі, зайняті: морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; береговими смугами водних шляхів. З вказаних норм закону слідує, що водні об`єкти та землі водного фонду є національним багатством держави і за своїм призначенням та місцем розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в водних ресурсах. Статями 19, 20 ЗК України передбачено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, зокрема землі водного фонду. Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, які викладено у постановах від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц, від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц та від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц заволодіння громадянами та юридичними особами землями водного фонду всупереч вимог Земельного кодексу України є неможливим. Зайняття земельної ділянки водного фонду з порушенням ЗК України та ВК України суд розглядає як не пов`язане з позбавленням права власності відповідача на земельну ділянку . Судом встановлено, що рішенням Криворізької міської ради № 2728 від 28.05.2014 затверджено проект землеустрою зі встановлення водоохоронних зон та прибережних захисних смуг уздовж річок Інгулець та Саксагань у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області. Відповідно до викопіювання з Плану водоохоронних зон та прибережних захисних смуг уздовж річок Інгулець та Саксагань у місті Кривий Ріг, наданого відділом №4 Управління забезпечення реалізації державної політики у сфері земельних відносин ГУ Держгеокдастру у Дніпропетровській області листом №2594/299-24 від 26.07.2024 встановлено, що межа прибережної захисної смуги річки Саксагань поряд з земельною ділянкою з кадастровим номером 1211000000:04:221:0018 складає 45.10 метра. На підставі договору купівлі-продажу житлового будинку з господарчими прибудовами та земельними ділянками від 11.02.2012 зареєстрованого в реєстрі за № 365, [PERSON] продала, а [PERSON] купила житловий будинок та 2 земельні ділянки: 1 ділянка з кадастровим номером 1211000000:04:221:0017, площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); 2 ділянка з кадастровим номером 1211000000:04:221:0018, площею 0,0696 га для ведення особистого селянського господарства. У відповідності додоговорів дарування житлового будинку з господарчою будівлею та земельних ділянок від 05.04.2014, зареєстрованих в реєстрі за номерами 668, 670, 671 [PERSON] подарувала [PERSON] вищезгадані об`єкти нерухомості. Згідно із інформацією, отриманою від Національного центру управління та випробувань космічних засобів Державного космічного агентства України (далі - Агенство) листом № 826-5-04.01.02-2025 від 28.02.2025 встановлено, що на узбережжі річки Саксагань спостерігається об`єкт дослідження, зокрема на знімках наданих Агенством, датованих починаючи з 09.08.2012 з північної сторони земельної ділянки з кадастровим номером 1211000000:04:221:0018 спостерігається об`єкт прямокутної форми суцільний паркан, яким огороджено домоволодіння за адресою: [ADDRESS] та який виходить за межі вказаної земельної ділянки і займає частину прибережної захисної смуги річки. В рамках кримінального провадження № 42023042070000052 від 08.05.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України, 11.12.2024, за участю сертифікованого інженера геодезиста, прокурором у кримінальному провадженні проведено огляд в межах території, яка перебуває у безпосередній близькості до річки Саксагань в Покровському районі м. Кривого Рогу паралельно вул. Привільна, з північної сторони домоволодіння [ADDRESS] встановлено бетонний паркан, приблизно 2.5 метри заввишки, по верхній частині якого по периметру закріплений колючий дріт. Вказаний паркан знаходиться в безпосередній близькості до урізу води річки Саксагань. Під час огляду інженером-геодезистом проведено визначення координат паркану в безпосередній близькості від урізу річки (з точністю 0,1м) з метою встановлення, чи дійсно земельна ділянка, яка огороджена вищезазначеним парканом, знаходиться у прибережній захисній смузі, а також з метою вимірювання площі земельної ділянки в цій смузі. За результатами проведених вимірювань, від сертифікованого інженера-геодезиста отримано висновок від 25.02.2025, відповідно до якого площа земельної ділянки, яка огороджена парканом паралельно [ADDRESS] , з північної сторони домоволодіння [ADDRESS] та яка знаходиться біля земельної ділянки з кадастровим номером 1211000000:04:221:0018, в межах прибережної захисної смуги складає 0.0797 га. Інформацією з протоколу огляду від 04.04.2025 року домоволодіння за адресою: [ADDRESS] з правого берегу річки Саксагань (точка на мапі картографічного інтернет сервісу Google Maps - 48.005226, 33.476246). Оглядом встановлено, що домоволодіння має суцільну огорожу, висотою приблизно 2,5 м. Вказаний паркан знаходиться в безпосередній близькості до узрізу води річки Саксагань. Огорожа виглядає як суцільна конструкція без прозорих елементів, з боку прилеглої земельної ділянки. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 14.12.2022 у справі № 477/2330/18, чинне процесуальне законодавство не встановлює заборону щодо використання під час розгляду цивільної справи доказів, отриманих у межах інших проваджень. Тобто докази, зібрані у межах кримінального провадження, можуть бути використані як докази у цивільній справі, якщо відповідні дані стосуються предмета доказування. Достовірність і достатність таких доказів суд оцінює з урахуванням обставин конкретної справи. Регіональним офісом водних ресурсів у Дніпропетровській області надано інформацію - лист від 15.05.2024 № 1001/03-24 у якому зазначено, що річка Саксагань відповідно до ст. 5 Водного кодексу України відноситься до водних об`єктів загальнодержавного значення і є середньою річкою з площею водозбору 2025 кв. км, довжиною 144 км. Прибережні захисні смуги встановлюються по берегах річок та навколо водойм уздовж урізу води (у меженний період) зокрема для середніх річок, водосховищ на них та ставків площею більше 3 га шириною 50 м (частина друга статті 88 ВК України, пункт 2 додатку 13 до Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 19.06.1996 за № 173). На підставі статті 61 Земельного кодексу України та статті 89 Водного кодексу України - прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво; будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів тощо. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Стаття 81 ч.1 ЦПК України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Прокурором надано акт обстеження земельної ділянка від 16 січня 2026 року земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] з фототаблицею складений за участі представниці відповідача [PERSON] , прокурора Гутніка Є.В., в якому зафіксовано, що на момент обстеження паркан із металевої сітки типу "Рабиця" дійсно демонтовано, залізобетонний фундамент та залізобетонні стовпчики, які отримували паркан з металевої сітки залишилися не демонтованими. Право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричинених цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц, від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23)). При цьому суд вважає, що повернення спірних земельних ділянок у стані, який існував до їх забудови переслідує легітимну мету контролю за використанням відповідних земельних ділянок згідно із загальними інтересами, щоби таке використання відбувалося за цільовим призначенням. Важливість цих інтересів зумовлюється, зокрема, особливим статусом спірних земельних ділянок, що належать до земель водного фонду, а саме до прибережної захисної смуги та розташовані на відстані близько двохсот метрів від урізу води. Дотримання всіма особами встановлених заборон є необхідною умовою використання земельної ділянки, на яку поширюється режим прибережної захисної смуги, з тією метою, щоби попередити завдання шкоди загалом навколишньому природному середовищу і зокрема частині світової системи природних територій та об`єктів, що перебувають під особливою охороною, і конкретному водному об`єкту. У постановах Великої Палати Верховного Суду неодноразово зазначалось, що у спорах стосовно прибережних захисних смуг, земель лісогосподарського призначення, інших земель, які перебувають під посиленою правовою охороною держави остання, втручаючись у право мирного володіння відповідними земельними ділянками з боку приватних осіб, може захищати загальні інтереси у безпечному довкіллі, не погіршені екологічної ситуації, у використанні власності не на шкоду людині та суспільству (частина 3 статті 13, частина 7 статті 41, частина 1 статті 50 Конституції України, частина 3 статті 1 ЗК України). Ці інтереси реалізуються, зокрема, через цільовий характер використання земельних ділянок (статті18,19, пункти «а» і «б» частини 1 статті 91, пункти «а» і «б» частини 1 статті 96 ЗК України), які набуваються лише згідно із законом (стаття 14 Конституції України) (постанови від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (пункт 127), від 7 листопада 2018 року у справі № 488/6211/14-ц (пункт 90), від 14 листопада 2018 року № 183/1617/16 (пункт 148), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (пункт 53), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 117)). З огляду на зазначене суд вважає, що втручання держави у право мирного володіння, як власником зведених споруд на спірних земельних ділянках водного фонду у межах прибережної захисної смуги є легітимна мета контролю за використанням цих ділянок за цільовим призначенням згідно із загальними інтересами народу України. У даному випадку загальний інтерес знаходить свій вираз у контролі за використанням спірних земельних ділянок водного фонду за цільовим призначенням для гарантування безпечності довкілля та не погіршення екологічної ситуації, безумовно, переважає приватний інтерес однієї особи. Відповідач беззаперечно в силу явних зовні та видимих природних ознак спірних земельних ділянок розумів, що земельні ділянки розташовані у прибережній захисній смузі на незначній відстані від урізу води, а тому водночас міг розуміти, що забудова таких земельних ділянок порушує вимоги законодавства. За таких обставин суд вважає, що є підстави для задоволення позовних вимог, а саме усунення перешкоди Криворізькій міській територіальній громаді в особі Криворізької міської ради в користуванні та розпорядженні земельною ділянкою водного фонду комунальної форми власності в прибережній захисній смузі річки Саксагань в Покровському районі міста Кривого рогу площею 0.0797 га, що знаходиться з північно сторони земельної ділянки з кадастровим номером 1211000000:04:221:0018, яка має адресу: [ADDRESS] шляхом знесення самочинно збудованого бетонного паркану. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 2422,40 гривень судового збору.

Outcome: approved