Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивачка, [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з Відповідача 778 945,38 грн, з яких: 744 463,38 грн - матеріальна шкода; 9 482,00 грн. витрати на проведення транспортно-товарознавчої експертизи; 25 000,00 грн. моральна шкода, а також покласти на Відповідача судові витрати. Позов мотивовано тим, що 12.05.2025 о 08 год. 20 хв. Відповідач, керуючи автомобілем «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вул. Перспективній у с. Щасливе Бориспільського району Київської області, при повороті ліворуч не надав переваги в русі автомобілю «MAZDA» д.н.з. [NUMBER] під керуванням Позивачки, який рухався в зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів. За результатами ДТП складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 327812 від 12.05.2025. Постановою Бориспільського районного суду Київської області від 02.06.2025 у справі № 359/5525/25, яка набрала законної сили, [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Внаслідок ДТП автомобілю Позивачки MAZDA CX-5, реєстраційний номер [NUMBER] , було завдано майнової шкоди. Згідно з висновком судового експерта від 26.05.2025 року (транспортно-товарознавче дослідження), розмір матеріального збитку становить 994 463,38 грн. Цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент ДТП була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «УСГ», якою Позивачці виплачено страхове відшкодування у розмірі 250 000 грн, що відповідає ліміту відповідальності страховика. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди та сумою страхової виплати становить 744 463,38 грн, яка підлягає відшкодуванню безпосередньо винною особою. Крім того, Позивачкою понесено витрати на проведення експертного дослідження у сумі 9 482,00 грн, що підтверджується платіжними документами. 20.11.2025 ухвалою суду відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено в підготовче судове засідання з повідомленням сторін. 22.12.2025 ухвалою підготовчого судового засідання, занесену до протоколу судового засідання, розгляд справи призначено по суті на 19.01.2026. В судовому засіданні представник Позивача підтримав заявлений позов, з підстав викладених в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не прибула, про розгляд справи повідомлена в установленому законом порядку. Заяв про участь у розгляді справи не надійшло. Суд заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Як убачається з матеріалів справи, 12 травня 2025 року о 08 год. 20 хв. у с. Щасливе Бориспільського району Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням Відповідача [PERSON] та автомобіля «MAZDA CX-5» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням Позивачки [PERSON] . Постановою Бориспільського районного суду Київської області від 02.06.2025 у справі № 359/5525/25, яка набрала законної сили, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. У зазначеній постанові встановлено, що ДТП сталася з вини Відповідача, а в судовому засіданні він вину визнав повністю. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили, є обов`язковою для суду, який розглядає цивільну справу, у питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, факт протиправної поведінки та винуватість Відповідача у спричиненні ДТП не потребують повторного доказування. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю Позивачки MAZDA CX-5 було завдано істотних механічних пошкоджень. Розмір завданої майнової шкоди підтверджується висновком судового експерта від 26.05.2025 (транспортно-товарознавче дослідження), відповідно до якого загальний розмір матеріального збитку становить 994 463,38 грн. Суд підстав сумніватися у достовірності та належності зазначеного висновку не встановив, оскільки він складений уповноваженим експертом із дотриманням вимог чинного законодавства та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «УСГ», якою Позивачу виплачено страхове відшкодування у розмірі 250 000 грн., що відповідає ліміту відповідальності страховика. Даний факт сторонами не заперечується. Отже, різниця між фактичним розміром завданої шкоди та сумою страхової виплати становить 744 463,38 грн, яка не покрита страховим відшкодуванням. Відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Таких доказів Відповідач суду не надав. З урахуванням положень статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати зобов`язана відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою. Такий підхід узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними, зокрема, у постановах від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц, від 22.02.2022 у справі № 201/16373/16-ц, згідно з якими винуватець ДТП несе відповідальність у частині шкоди, яка не покрита страховиком. Суд також бере до уваги, що відповідно до пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик не відшкодовує втрату товарної вартості транспортного засобу, а тому така шкода підлягає відшкодуванню винною особою. Таким чином, з урахуванням установленого розміру матеріальної шкоди, завданої Позивачу та суми страхового відшкодування, фактично виплаченої страховиком, непокритою залишається частина шкоди у розмірі 744 463,38 грн, що визначається як різниця між загальним розміром матеріального збитку 994 463,38 грн та страховою виплатою 250 000 грн. Зазначена сума підлягає відшкодуванню Відповідачем як особою, відповідальною за шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з метою відновлення порушеного майнового стану Позивача та приведення транспортного засобу MAZDA CX-5, реєстраційний номер [NUMBER] , у стан, який існував до настання ДТП. Крім того, судом встановлено, що Позивачкою понесено витрати на проведення транспортно-товарознавчої експертизи у сумі 9 482,00 грн, що підтверджується платіжними документами. Зазначені витрати перебувають у прямому причинному зв`язку з розглядом справи та є необхідними для захисту порушеного права, відтак підлягають стягненню з Відповідача. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині матеріальної шкоди є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, а шкода, завдана Позивачці, підлягає відшкодуванню Відповідачем у заявленому обсязі. Оцінюючи вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що пошкодження транспортного засобу, який використовувався Позивачкою у повсякденному житті, спричинило їй душевні страждання, порушення звичного способу життя, вимушені побутові та психологічні труднощі. Відповідно до статті 23 ЦК України, моральна шкода підлягає відшкодуванню незалежно від розміру матеріальних збитків. Оцінюючи заявлені вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з того, що пошкодження транспортного засобу, який використовувався Позивачкою у повсякденному житті, об`єктивно спричинило їй душевні переживання, тимчасове порушення звичного способу життя, а також необхідність докладати додаткових зусиль для організації побуту. Разом із тим, визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує характер правопорушення, ступінь вини Відповідача, тривалість та інтенсивність моральних страждань, принципи розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода підлягає відшкодуванню незалежно від розміру матеріальних збитків, однак її грошова оцінка має бути співмірною характеру порушеного права та наслідкам, які настали для потерпілої особи. За таких обставин суд приходить висновку, що заявлений Позивачкою розмір моральної шкоди є частково завищеним, у зв`язку з чим вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню у сумі, яка відповідає засадам розумності та справедливості. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди та інших витрат є обґрунтованими і підтвердженими належними та допустимими доказами, тоді як вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково в розмірі 10000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 7789,45 грн.

Outcome: partial