Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

21 жовтня 2025 року представник [PERSON] адвокат Олійник В.П. звернувся в суд з позовом до фермерського господарства «Залісся» і просить розірвати договір оренди землі від 06.02.2008 року, укладений між [PERSON] та фермерським господарством «Залісся» щодо земельної ділянки площею 4,0132 га, кадастровий номер 6824286700:07:025:0022, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Старокостянтинівської ТГ (колишня Пеньківська сільська рада Старокостянтинівського району) Хмельницького району Хмельницької області, який зареєстрований в Старокостянтинівському районному відділі регіональної філії ДП «Центр ДЗК» Старокостянтинівського району Хмельницької області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 26.02.2008 року №040874700249 (номер запису про інше речове право: 54044307 від 06.03.2024, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 71976802 від 08.03.2024 13:35:00, Роїк І.Д., Хмельницька міська рада, Хмельницька область. В обґрунтування заявленого позову вказує, що йому належить на праві власності земельна ділянка площею 4,0132 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6824286700:07:025:0022, що знаходиться на території Старокостянтинівської ТГ (колишня Пеньківська сільська рада Старокостянтинівського району) Хмельницького району Хмельницької області. 06 лютого 2008 року між [PERSON] та ФГ «Залісся» було укладено договір оренди землі, згідно з умовами якого [PERSON] передав, а ФГ «Залісся» прийняло у строкове платне користування належну йому вищезазначену земельну ділянку строком на 49 років. 26 лютого 2008 року вказаний договір оренди землі зареєстрований в Старокостянтинівському районному відділі регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за №040874700249. Зазначає, що з часу використання ФГ «Залісся» земельної ділянки, останнє жодного разу не здійснювало виплату йому, як орендодавцю, орендної плати за користування належною йому на праві власності земельною ділянкою, чим порушило істотні умови договору оренди та позбавляє його отримувати прибуток від земельної ділянки сільськогосподарського призначення. Вказує, що договором оренди землі від 06.02.2008 року встановлено, що передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. Проте, [PERSON] будь-якої продукції чи послуг в рахунок орендної плати, а також орендної плати у готівковій формі від орендаря не отримував з 2008 року по 2024 рік, та до дня подачі позову. Посилаючись на викладене, [PERSON] просить суд розірвати договір оренди землі, укладений 06.02.2008 року між ним та фермерським господарством «Залісся» у зв`язку із невиконанням відповідачем істотних умов договору. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27.10.2025 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Відповідач своїм правом на подачу відзиву у встановлені судом строки, згідно ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 27.10.2025 року, не скористався. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №123455 від 31.07.2006 року є власником земельної ділянки площею 4,0132 га, кадастровий номер 6824286700:07:025:0022, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Старокостянтинівської ТГ (колишня Пеньківська сільська рада Старокостянтинівського району) Хмельницького району Хмельницької області. Право власності [PERSON] на вищезазначену земельну ділянку 06.03.2024 року зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер відомостей про речове право 54044307. 06 лютого 2008 року між [PERSON] та фермерським господарством «Залісся» було укладено договір оренди землі, згідно з умовами якого позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування належну йому земельну ділянку площею 4,0132 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6824286700:07:025:0022, строком на 49 років. 26 лютого 2008 року договір оренди землі від 06.02.2008 року був зареєстрований в Старокостянтинівському районному відділі регіональної філії ДП «Центр ДЗК», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис за №040874700249. Відповідно до пункту 9 договору оренди землі орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі готівкою. Факт отримання орендної плати орендодавець підтверджує відповідними розписками, які містять інформацію про отриману суму, дату та період, за який сплачується орендна плата, та форма яких затверджена у додатку 1 до цього договору. Розмір орендної плати встановлюється у 260,56 грн на рік. За погодженням сторін розрахунки за цим договором можуть здійснюватися у натуральній формі шляхом поставки продукції, надання послуг та ін., що оформлюється відповідним додатком до цього договору. У такому випадку конкретні обсяги продукції належні до поставки чи обсяг послуг визначається за угодою сторін. Передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. Пунктом 11 договору оренди встановлено строк виплати орендної плати, а саме з 01 січня по 30 грудня відповідного року. Незалежно від зазначеного у пункті 11 цього договору, перший орендний платіж за договором здійснюється протягом 365 днів після набрання чинності цим договором. Вищезазначеним договором оренди землі перегляд розміру орендної плати не передбачений (п.13 договору). Згідно з відомостями Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого податку та військового збору за період з 1 кварталу 2008 по 4 квартал 2024 року, позивачу нараховувався відповідачем дохід за ознакою доходу «Дохід від надання майна в оренду або суборенду» (код 8) або «Надання майна в лізинг» (код 106), а саме: у 2009 році в розмір 900,62 грн, у 2010 році 900,62 грн, у 2011 році 900,62 грн, у 2012 році 900,62 грн, у 2013 році 900,62 грн, у 2014 році 900,62 грн, у 2015 році 900,62 грн, у 2016 році 900 грн, у 2017 році 900 грн, у 2018 році - 900 грн, у 2019 році 2 150,16 грн, у 2020 році 3 583,60 грн, у 2021 році 3 583,60 грн, у 2022 році 3 583,60 грн, у 2024 році 9 638,87 грн, а загалом за цей період 31 544,17 грн. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] посилається на те, що відповідач не виплачував йому орендну плату за користування земельною ділянкою за період з 2008 по 2024 роки. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі. Відповідно до статті 409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Пунктом «в» частини першої статті 96 ЗК України визначено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату. Згідно з частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону України «Про оренду землі»). У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, систематична несплата земельного податку або орендної плати. До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, а саме при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію - значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, - відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 (провадження № 12-201гс18). Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18). Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 293/1011/16-ц (провадження № 61-29970сво18) дійшла висновку, що тлумачення пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651 ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначено договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, суд зауважує, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву та не спростував позовні вимоги позивача. Протягом 2009-2022, 2024 років фермерське господарство «Залісся» нараховувало [PERSON] відповідно до умов договору оренди землі від 06.02.2008 року орендну плату, однак не виплачувало її, в зв`язку із чим суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання договору оренди землі у зв`язку із порушенням орендарем свого обов`язку щодо систематичної виплати орендної плати протягом 2008-2024 років, оскільки неналежне виконання умов договору зі сплати орендної плати є порушенням умов договору оренди землі, яке дає право орендодавцю вимагати розірвання такого договору. Оскільки позивач мотивував позовні вимоги тим, що фермерське господарство «Залісся» не сплачувало орендну плату за 2008-2024 роки, тому саме відповідач повинен був спростувати належними та допустимими доказами твердження позивача про несплату орендної плати, чого ним зроблено не було. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 532 ЦК України місце виконання зобов`язання встановлюється у договорі. Якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання. Матеріали справи не містять жодних доказів того, що фермерське господарство «Залісся» здійснювало дії щодо належного виконання умов договору оренди землі, а саме щодо сплати орендної плати у розумінні пункту 4 частини першої статті 532 ЦК України. Відповідно до пункту 12 договору оренди землі, укладеного між сторонами, передача продукції та надання послуг у рахунок орендної плати оформляється відповідними актами. Проте будь-які акти на підтвердження передачі фермерським господарством «Залісся» у рахунок орендної плати продукції чи надання послуг в рахунок орендної плати в матеріалах справи також відсутні. Отже, суд дійшов висновку про те, що між сторонами існують договірні відносини на підставі договору оренди землі, який був укладений між ними 06.02.2008 року, та що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження виконання ним умов цього договору, а саме, сплати позивачу орендної плати за договором оренди землі від 06.02.2008 року за період з 2008 по 2024 роки. Вказана обставина є безумовною підставою для розірвання договору оренди землі від 06.02.2008 року, в зв`язку із чим позов [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 1 211,20 грн, позов задоволено у повному обсязі, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 1211,20 грн судового збору.

Outcome: approved