Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

09 липня 2025 року позивач [PERSON] звернулась в Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивує свої вимоги тим, що вони з відповідачем 10 березня 2017 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 29. Фактично шлюбні стосунки припинено і одночасно припинено сумісне ведення господарства. Родина розпалася через відсутність взаєморозуміння. Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти: [PERSON] , народився [INFO] , [PERSON] , народився [INFO] , [PERSON] , народилась [INFO] . На підставі ухвали Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 вересня 2025 року провадження по справі було відкрито та справу призначено у спрощеному провадженні із викликом сторін на 30 жовтня 2025 (а.с. 13). У судове засідання, позивач не з`явилась про дату, час та місце розгляду справи її було повідомлено належним чином, проте надала заяву з клопотанням слухати позов за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час, місце розгляду справи його було повідомлено належним чином, приични неявки суду не повідомив, заяву про відкладення розгляду справи не надав. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, заочно у відповідності до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України, проти чого позивач не заперечує. У зв`язку з неявкою сторін, відповідно до вимог зазначених у частині 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, висновує, що позовні вимоги обґрунтовані та треба задовольнити з огляду на таке. Між сторонами виникли правовідносини, які визначені сімейним законодавством пов`язаним із розірванням шлюбу. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У вимогах ст. 24 СК України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із частиною 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, згідно із вимогами зазначеними у статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими у ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] 10 березня 2017 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 29 у Дружківському міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області (а.с. 4). Подружжя спільного господарства не веде, спільним побутом не пов`язано. Від шлюбу у сторін є неповнолітні діти: [PERSON] , народився [INFO] , [PERSON] , народився [INFO] , [PERSON] , народилась [INFO] . Зважаючи на те, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини. З огляду на вищеназвані обставини, суд висновує, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує формально, а тому підлягає розірванню. Суд вважає не можливим примусити позивача або відповідача зберігати шлюб. Відповідно до положень частини 1 статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено судом, при реєстрації шлюбу позивачка змінила дошлюбне прізвище, у позовній заяві вона просить залишити після розірвання шлюбу їй прізвище " [PERSON] ". При задоволенні позову про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Позивач скористалась зазначеним правом та звернулась до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем під час звернення до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved