Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Віва Капітал» звернувся в суд із позовом до [PERSON] у якому просит просить стягнути із відповідачки в користь ТОВ «Фінансова Компанія «Віва Капітал» заборгованість за кредитним договором №1430616665839 від 01.11.2024 у розмірі 31410 гривень. Позовна заява мотивована тим, що відповідно до умов кредитного договору №1430616665839 від 01.11.2024, укладеного між відповідачкою та ТОВ «Фінансова Компанія «Віва Капітал» було надано кредит у розмірі 7500 грн. Відповідно до умов договору відповідачка зобов`язана здійснювати повернення суми кредиту та сплачувати нараховані проценти у строки, передбачені цим договором. Згідно п. 1.3 Договору кредит надано строком на 120 днів з 01.11.2024 по 11.08.2025. Відповідно до умов до п. 1.3.1. Договору відповідачка зобов`язалася здійснювати погашення кредиту відповідно до Графіку, що є додатком до кредитного договору. Згідно п. 3.3. Договору у разі несплати Позичальником платежу у рекомендовану дату оплати, згідно п. 1.3.1. даного Договору, за дисконтною процентною ставкою, Позичальник з дати видачі кредиту сплачує проценти за базовою процентною ставкою, встановленою п. 1.4.2. Договору. ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» свої зобов`язання за даним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачці кредит у розмір встановленому договором, переказ коштів здійснено 01.11.2024, що підтверджується довідкою про переказ коштів, а також довідкою про ідентифікацію. Станом на 30.10.2025 загальна сума заборгованості по кредиту за Договором №1430616665839 від 01.11.2024 становить 31410 грн, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 7500 грн.; заборгованість за відсотками 8910 грн.; штраф 15000 грн. На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання зобов`язання, що є порушенням законних прав ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал». На підставі наведених обставин, представник позивача просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором №1430616665839 від 01.11.2024 у розмірі 31410грн, а також судові витрати в розмірі 2422,40 грн., та витрати на правову допомогу у розмірі 10600 грн.. Ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 06.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся в суд із заявою, в якій просив розглядати справу в його відсутності, не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідачка належним чином повідомлялася про час та місце слухання справи, в судове засідання повторно не з`явилася, не повідомила про причини неявки, відзиву на позов не надала. Суд вважає, що відповідачка про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подавала, тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення, оскільки проти заочного розгляду справи не заперечує позивач. У зв`язку з неявкою учасників справи відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору №1430616665839 від 01.11.2024, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Фінансова Компанія «Віва Капітал», було надано кредит у розмірі 7500 грн. Згідно п.1.2. Договору сума кредитного ліміту складає 7500 грн. Тип кредиту - кредит. 1.3. Строк кредитування: 120 днів з 01.11.2024 по 01.03.2025. Позичальник зобов`язаний повернути Кредит Кредитодавцю 01.03.2025 або достроково. 1.3.1. Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати, зазначену у Графіку платежів (додаток 1), протягом дії кредиту. 1.4. Тип процентної ставки фіксована. 1.4.1. Дисконтна процентна ставка становить 0,99% від суми Кредиту за кожен день користування кредитом, застосовується в межах строку надання Кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, але не більше перших 20 днів користування кредитом, тобто з 1 по 20 день включно. 1.4.2. Базова процентна ставка складає 0,99% (Нуль цілих дев`яносто дев`ять сотих) від суми Кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку надання Кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, після 20 дня користування кредитом, починаючи з 20 дня користування кредитом, по день повернення Кредиту. 01.11.2024 відповідачкою був підписаний кредитний договір № 1430616665839 шляхом введення одноразового ідентифікатора «V7Z7F3». 01.11.2024 о 06:49 відповідачка отримала кошти на свій картковий рахунок в АТ КБ "ПриватБанк", на картку № [NUMBER] , що підтверджується довідкою про переказ коштів Вих. № 7/16039 від 01.10.2025 ТОВ «Фінансова Компанія «Контрактовий дім», а також довідкою позивача про ідентифікацію. Відповідачка не надавала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатила щомісячні мінімальні платежі), вказане підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком заборгованості за договором згідно якого станом на 03.11.2025 загальна сума заборгованості по кредиту за Договором №1430616665839 від 01.11.2024 становить 31410 грн, яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 7500 грн; заборгованість за відсотками 8910 грн; штраф 15000 грн. Судом встановлено, що відповідачкою [PERSON] порушено умови укладеного кредитного договору щодо погашення кредиту, процентів за його користування, оскільки кредит у повному обсязі нею не повернуто, проценти не сплачені. Суд погоджується з розрахунком позивача щодо заборгованості за тілом кредиту, процентами за користування кредитом, а тому вважає позовні вимоги в цій частині обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідачки штрафу, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Також, Законом України від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64» на території України введено військовий стан, який згодом на підставі Указів Президента продовжувався та триває на час розгляду даної справи в суді. Отже, з огляду на положення норми пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, яка поширюються на спірні правовідносини, відповідачка як позичальник звільнена від обов`язку сплати на користь позивача штрафу за прострочення нею виконання грошового зобов`язання за кредитним договором, оскільки на час укладення та дії договору, а також розгляду справи у суді та ухвалення у ній рішення в Україні діяв та продовжує діяти воєнний стан. За наведених обставин, аргументи сторони позивача про стягнення з [PERSON] на користь позивача штрафу в розмірі 15000 грн суд вважає необґрунтованими та безпідставними, а тому такі вимоги задоволенню не підлягають. Отже, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова Компанія «Віва Капітал» заборгованість за кредитним договором №1430616665839 від 01.11.2024 у розмірі 16410 грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 7500 грн.; заборгованість за відсотками 8910 грн. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. Оскільки, суд частково задовольняє вимоги на суму 16410 гривень, що становить 52.24% від ціни позову, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1265,46 гривень. Щодо витрат професійну правничу допомогу, то суд зазначає наступне. Відповідно до положень пунктів 1, 4 частини 1статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з положеннями частин 1-4 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно з правилами пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. За приписами ч.3 ст. 27 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача надано наступні документи: копію договору про надання правничої допомоги від 02.01.2025, укладеної між ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» та АБ «Грушевий Ю.В.»; акт виконаних робіт від 02.01.2025; рахунок на суму 10 600 грн.; платіжну інструкцію за оплату згідно договору суму 10 600 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд доходить висновку, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності, не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу у зазначеному розмірі з іншої сторони. Тому, оцінивши наявні у матеріалах справи докази, перевіривши відповідність заявленої до стягнення суми наданому обсягу адвокатських послуг, враховуючи, що судове засідання проводилося без участі сторін по справі, часткове задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача у користь позивача витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 5537,44 грн. (10600*52.24%), що є пропорційним до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial