Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

У березні 2025 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив: стягнути з [PERSON] на свою користь відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі компенсації за проведений ремонт автомобіля у розмірі 36327,24 грн; стягнути з ПАТ «Європейський страховий альянс» на свою користь відшкодування завданої майнової шкоди у розмірі компенсації за проведений ремонт автомобіля у розмірі 66856,63 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 21 листопада 2024 року у м. Києві на вул. О. Теліги, 33, на перехресті, відповідач [PERSON] , керуючи тз Skoda Octavia, д.н.з. [NUMBER] , не надав перевагу в русі тз Renault Duster, д.н.з. [NUMBER] під керуванням третьої особи [PERSON] , чим вчинив ДТП, внаслідок якого тз отримали механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 20 грудня 2024 року відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на час ДТП забезпечена в ПАТ «Європейський страховий альянс» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. 21.11.2024 позивач подав до ПАТ «Європейський страховий альянс» повідомлення про ДТП, страховим комісаром зафіксовано пошкодження тз на суму 93143,37 грн. Також позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності, оглядом встановлено вартість завданих збитків у розмірі 196327,24 грн. Крім цього, ринкова вартість тз Renault Duster до настання ДТП складала 394517,20 грн. Відтак, різниця між нарахованими та виплаченими відповідачем ПАТ «Європейський страховий альянс» страховим відшкодуванням та відновлювальним ремонтом складає 103183,87 грн. Оскільки для повного відшкодування позивачу шкоди страхового відкшодування недостатньо, з винуватця ДТП [PERSON] та ПАТ «Європейський страховий альянс» підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в сумі 103183,87 грн, з яких з відповідача ПАТ «Європейський страховий альянс» сума складає 66856,63 грн, а з відповідача [PERSON] складає 36327,24 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 02 квітня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. 05.05.2025 через систему «Електронний суд» надійшов відзив, у якому представник ПрАТ «Європейський страховий альянс» просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування зазначає, що 02 серпня 2024 року між ПрАТ «Європейський страховий альянс» та ТОВ «Охоронне агентство «Центуріон» укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних тз, забезпеченим тз є Renailt Duster, д.н.з. [NUMBER] . 21.11.2024 відбулась ДТП, цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП була застрахована у ПрАТ СК «Уніка». 24.12.2024 відповідач ПрАТ «Європейський страховий альянс» отримав від позивача заяву про виплату страхового відшкодування та повідомлення страхувальника про подію з тз. За відшкодуванням матеріальної шкоди позивач звернувся до своєї страхової компанії ПрАТ «Європейський страховий альянс» за системою прямого врегулювання збитків, до ПрАТ «СК «Уніка» не звертався. Отже, розмір страхового відшкодування, який сплатив відповідач ПрАТ «Європейський страховий альянс» з врахуванням розміру податку на додану вартість складає 93143,37 грн. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 08 травня 2025 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільної справи - в розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 16.05.2025 до суду надійшов відзив, у якому представник відповідача [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування зазначає, що станом на день ДТП цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] наземного тз Skoda Octavia, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СК «Уніка», ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, складає 160000,00 грн. На підставі укладеного полісу добровільного страхування цивільної відповідальності власника тз, ліміт відповідальності за полісом збільшено до 300000 грн. Відтак, ліміт відповідальності в даному випадку досягнуто не було. 26.05.2025 до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначив, що різниця між нарахованим та виплаченим страховим відшкодуванням та відновлювальним ремонтом складає 103183,87 грн. Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16 липня 2025 року залучено до участі у справі третю особу ПрАТ «СК «Уніка». Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 18 вересня 2025 року залучено до участі у справі співвідповідача ПрАТ «Страхова компанія «Уніка». 30.09.2025 через систему «Електронний суд» надійшов відзив, у якому представник відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Уніка» просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування зазначає, що ПрАТ «Європейський страховий альянс» виконало обов`язки ПрАТ «СК «Уніка» та сплатило в рамках прямого врегулювання збитків потерпілому узгоджену суму страхового відшкодування. Зазначені кошти ПрАТ «СК «Уніка» компенсувало ПрАТ «Європейський страховий альянс». Учасники у судове засідання не з`явились, повідомлялись належним чином. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.247 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власником тз Renault Duster, д.н.з. [NUMBER] , є ТОВ «Охоронне агентство «Центуріон» (Т.1 а.с.32). Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч.6 ст.82 ЦПК України). Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 20 грудня 2024 року визнано винним [PERSON] , [INFO] у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та звільнено його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням (Т.1 а.с.9-10). Відповідно до змісту постанови, 21 листопада 2024 року приблизно о 19:35 год у м. Києві на вул. О. Теліги, 33 водій [PERSON] керуючи транспортним засобом Skoda Octavia, д.н.з. [NUMBER] здійснив зіткнення з транспортним засобом Renault Duster, д.н.з. [NUMBER] , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та матеріальні збитки, тим самим порушив п.10.1, 10.4 ПДР України, та вчинив правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП. На момент ДТП транспортний засіб Skoda Octavia, д.н.з. [NUMBER] , був забезпечений у ПрАТ «СК «Уніка», відповідно до полісу №218028998. Ліміт за шкоду майну складає 160000,00 грн (Т.1 а.с.143, Т.2 а.с.15). Також транспортний засіб на момент ДТП забезпечено у ПрАТ «СК «Уніка» полісом добровільного страхування цивільної відповідальності власника наземного транспорту №370006/4450/0000193 від 07 листопада 2023 року, субліміт в межах загальної страхової суми за шкоду, заподіяну майну третьої особи, складає 250000,00 грн. Загальна страхова сума 300000,00 грн (Т.2 а.с.17-22). На момент ДТП транспортний засіб Renault Duster, д.н.з. [NUMBER] , був забезпечений у ПрАТ «Європейський страховий альянс», відповідно до полісу №АР / 6768871 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Ліміт за шкоду, заподіяну майну складає 160000,00 грн (Т.1 а.с.201). 25.11.2024 ТОВ «Охоронне агентство «Центуріон» звернулось до ПрАТ «Європейський страховий альянс» із повідомленням страхувальника про подію з транспортним засобом, що підлягає врегулюванню в порядку прямого врегулювання збитків (Т.1 а.с.156). Згідно з копією звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 10 грудня 2024 року, виконаного ТОВ «БВН ЕВ ГРУП», вартість відновлювального ремонту КТЗ Renault Duster д.р.н. [NUMBER] складає 196327,24 грн. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ після аварійного пошкодження КТЗ Renault Duster д.р.н. [NUMBER] , станом на 21 листопада 2024 року, дорівнює з урахуванням ПДВ на запасні частини та матеріали, та без врахування ВТВ, 104380,04 грн (Т.1 а.с.12-21). Відповідно до копії заключної виписки за період з 14.01.2025 по 14.01.2025 АТ КБ «Приватбанк», 14 січня 2025 року ПрАТ «Європейський страховий альянс» виплатило ТОВ «ОА «Центуріон» страхове відшкодування у розмірі 93143,37 грн (Т.1 а.с.52). Так, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті). У ч.ч.1, 2 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі ст.999 ЦК України до відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства. У ст.1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 (провадження № 14-95цс20) зазначено, що Велика Палата Верховного Суду послідовно наголошує, що основний тягар відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхової суми. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом № 1961-IV у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону №1961-IV) (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі №147/66/17). Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) (пункт 59), від 03 жовтня 2018 року у справі №760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) неодноразово звертала увагу на те, що у справах про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної страхувальником за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у межах ліміту страхового відшкодування належним відповідачем буде страховик. Принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно, якщо такої різниці немає та шкода покрита в повному обсязі страховою виплатою, в такому випадку в цій справі відсутні підстави для покладення відповідальності на страхувальника». Відшкодування шкоди, спричиненої за наслідками ДТП, повинен нести страховик та саме він є належним відповідачем у справах за позовами про відшкодування шкоди в межах страхового ліміту. У той же час, на момент ДТП транспортний засіб Skoda Octavia, д.н.з. [NUMBER] , також був забезпечений у ПрАТ «СК «Уніка» полісом добровільного страхування цивільної відповідальності власника наземного транспорту №370006/4450/0000193 від 07 листопада 2023 року, субліміт в межах загальної страхової суми за шкоду, заподіяну майну третьої особи, складає 250000,00 грн. Загальна страхова сума 300000,00 грн (Т.2 а.с.17-22). Враховуючи те, що позивач, як потерпіла від ДТП особа, за відшкодуванням страхової шкоди звернувся до своєї страхової компанії, а саме ПрАТ «Європейський страховий альянс» та здійснило страхову виплату, відтак саме ПрАТ «Європейський страховий альянс» є належним відповідачем у справі, а не винуватець ДТП. Згідно з копією звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 10 грудня 2024 року, виконаного ТОВ «БВН ЕВ ГРУП», вартість відновлювального ремонту КТЗ Renault Duster д.р.н. [NUMBER] складає 196327,24 грн (Т.1 а.с.12-21). Відповідно до копії заключної виписки за період з 14.01.2025 по 14.01.2025 АТ КБ «Приватбанк», 14 січня 2025 року ПрАТ «Європейський страховий альянс» виплатило ТОВ «ОА «Центуріон» страхове відшкодування у розмірі 93143,37 грн (Т.1 а.с.52). На підставі викладеного, вимоги позивача у частині стягнення з відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» різниці між вартістю відновлювального ремонту і сумою страхового відшкодування у розмірі 103183,87 грн є обґрунтованими. У той же час, ч.1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи те, що позивачем заявлена вимога до відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» на суму 66856,63 грн, а суд розглядає справи лише в межах заявлених вимог, відтак позов у частині стягнення з відповідача ПрАТ «Європейський страховий альянс» страхового відшкодування на суму 66856,63 грн підлягає задоволенню. У той же час, у задоволенні позовних вимог до винуватця ДТП необхідно відмовити, оскільки саме страховик є належним відповідачем у межах страхового ліміту. Відповідно до вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Крім того, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі викладеного, позов підлягає задоволенню до належного відповідача. На підставі ст.141 ЦПК України, з належного відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved