Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

27.10.2025 року судом зареєстровано позовну заяву Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі 21 000 грн., яку мотивовано тим, що в Управлінні соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради перебував на обліку відповідач, як внутрішньо переміщена особа, та отримував допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам згідно постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» від 20.03.2022 року № 332. На підставі заяви відповідача було сформовано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщених особи від 04.08.2023 року за № 509-5002894819, в якій зазначено зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: [ADDRESS] . На підставі заяви [PERSON] рішенням управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 09.08.2023 року № 58501-45616881-2023-1 відповідачеві було призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.08.2023 року в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, відповідно до положень Порядку № 332. Допомога призначалась та виплачувалась централізовано в ЄІССС. 27.10.2023 року [PERSON] звернувся до управління повторно, для здійснення перерахунку розміру допомоги, оскільки йому встановлено ІБ групу інвалідності, згідно довідки серії 12 ААГ № 679180 від 24.10.2023 року. Тому рішенням від 30.10.2023 року № 58501-45616881-2023-2 відповідно до вимог Порядку № 332 відповідачеві призначено допомогу в розмірі 3 000 грн. щомісячно. Згідно довідки 13.06.2025 року № 2118 про отримання допомоги, [PERSON] отримував допомогу в період з 01.08.2023 року по 30.11.2024 року. Відповідно до вимог ЗУ «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» здійснено верифікацію (перевірку) даних відповідача. В ході здійснення перевірки особової справи відповідача було виявлено, що 12.03.2024 року [PERSON] перетнув кордон через пункт пропуску Рава-Руська та виїхав з України. Відповідно до абз. 3 п. 6 Порядку № 332, нарахування та виплата допомоги отримувачу припиняється, починаючи з місяця, що настає за місяцем, у якому строк перебування за кордоном, перевищує 30 календарних днів підряд. Відповідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 04.02.2025 року, після перетину кордону 12.03.2024 року в напрямку виїзду з України, відповідач в Україну не повернувся в період з 12.03.2024 по 12.04.2024 року. Тобто, станом на квітень 2024 року відповідач перебував за кордоном більш як 30 календарних днів підряд. Всупереч вимог п.6, п. 9 Порядку № 332 відповідач не повідомив про виникнення змін/обставин, які впливають на визначення права на отримання допомоги. Отже, кошти допомоги внутрішньо переміщеним особам за період з 01.05.2024 року по 30.11.2024 року отримані відповідачем неправомірно. Отже, надміру виплачена сума допомоги в розмірі 21 000 грн. за період з 01.05.2024 року по 30.11.2024 року підлягає поверненню. Відповідач зазначені кошти в добровільному порядку не повернув, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач просив стягнути з відповідача надміру виплачені кошти допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам в розмірі 21 000 грн, а також судові витрати 3 028 грн. судового збору. Представник позивача Філіппова А.І. в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги просила задоволити в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся завчасно, належним чином. Відзиву на позов, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи у його відсутності не надавав. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З урахуванням вимог статей 223, 280 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явились в судове засідання. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що в управлінні соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради перебував на обліку відповідач, як внутрішньо переміщена особа, та отримував допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам згідно постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» від 20.03.2022 року № 332. На підставі заяви відповідача було сформовано довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 04.08.2023 року за № 509-5002894819, в якій зазначено зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: [ADDRESS] . Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. № 332 визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога). Допомога призначається для забезпечення соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб із числа незахищених верств населення та стимулювання до працевлаштування внутрішньо переміщених осіб працездатного віку. Призначення і виплата допомоги здійснюються з дотриманням вимог Закону України Про адміністративну процедуру. Згідно абз. 1 п. 2 Порядку, з 1 серпня 2023 р. допомога призначається на шість місяців внутрішньо переміщеній особі, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця внутрішньо переміщеній особі або уповноваженій особі на внутрішньо переміщену особу у випадку недієздатності отримувача або дитину (далі - уповноважена особа) у такому розмірі: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень. Допомога призначається на кожну внутрішньо переміщену особу (далі - отримувач), відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. Допомога призначається за повний місяць, у якому уповноважена особа звернулася за її наданням, незалежно від дати такого звернення. На підставі заяви [PERSON] рішенням Управління соціального захисту населення (Лівобережне) Департаменту соціальної політики Вінницької міської ради від 09.08.2023 року № 58501-45616881-2023-1 відповідачеві було призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.08.2023 року в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, відповідно до положень Порядку № 332. Допомога призначалась та виплачувалась централізовано в ЄІССС. 27.10.2023 року [PERSON] звернувся до управління повторно, для здійснення перерахунку розміру допомоги, оскільки йому встановлено ІБ групу інвалідності, згідно довідки серії 12 ААГ № 679180 від 24.10.2023 року. Тому рішенням від 30.10.2023 року № 58501-45616881-2023-2 відповідно до вимог Порядку № 332 відповідачеві призначено допомогу в розмірі 3 000 грн. щомісячно. Згідно довідки 13.06.2025 року № 2118 про отримання допомоги, [PERSON] отримував допомогу в період з 01.08.2023 року по 30.11.2024 року. Відповідно до вимог ЗУ «Про верифікацію та моніторинг державних виплат» здійснено верифікацію (перевірку) даних відповідача. В ході здійснення перевірки особової справи відповідача було виявлено, що 12.03.2024 року [PERSON] перетнув кордон через пункт пропуску Рава-Руська та виїхав з України. Відповідно до абз. 3 п. 6 Порядку № 332, нарахування та виплата допомоги отримувачу припиняється, починаючи з місяця, що настає за місяцем, у якому строк перебування за кордоном, перевищує 30 календарних днів підряд. Відповідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 04.02.2025 року, після перетину кордону 12.03.2024 року в напрямку виїзду з України, відповідач в Україну не повернувся в період з 12.03.2024 по 12.04.2024 року. Тобто, станом на квітень 2024 року відповідач перебував за кордоном більш як 30 календарних днів підряд. Згідно п. 6 Порядку якщо отримувач або уповноважена особа повернувся до покинутого місця проживання, виїхав на тимчасове чи постійне місце проживання за кордон або перебуває за кордоном більш як 30 календарних днів підряд чи більш як 60 календарних днів сукупно протягом шестимісячного періоду отримання допомоги, він зобов`язаний повідомити про такі обставини органу Пенсійного фонду України/уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради/адміністратору центру надання адміністративних послуг за місцем перебування на обліку або надіслати заяву з використанням засобів поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням кваліфікованого електронного підпису або використанням засобів електронної ідентифікації з високим або середнім рівнем довіри відповідно до вимог Закону України Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги). За наявності технічної можливості отримувач допомоги за наявності реєстраційного номера облікової картки платника податків подає повідомлення про відмову від допомоги засобами Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія). Нарахування та виплата допомоги отримувачу припиняється починаючи з місяця, що настає за місяцем, в якому стало відомо про його повернення до покинутого місця проживання, або з місяця виїзду за кордон на постійне місце проживання. Згідно п. 9 Порядку Уповноважена особа зобов`язана протягом 14 календарних днів після виникнення змін, які впливають на визначення права на отримання допомоги, поінформувати про це засобами поштового/електронного зв`язку (за технічної можливості з накладенням електронного підпису або використанням засобів електронної ідентифікації з високим або середнім рівнем довіри відповідно до вимог Закону України Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги) орган Пенсійного фонду України, уповноважену особу виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або адміністратора центру надання адміністративних послуг. Якщо отримувачів, яким призначено допомогу, відбулися зміни, які впливають на право на отримання допомоги, розмір допомоги перераховується з місяця, що настає за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженої особи або згідно з інформацією, наданою компетентним органом, та/або за результатами проведеної додаткової перевірки рекомендацій, наданих Мінфіном, відповідно до Закону України Про верифікацію та моніторинг державних виплат. Таку заяву уповноважена особа має право надіслати з використанням поштового або електронного зв`язку органу Пенсійного фонду України, уповноваженій особі виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або адміністратору центру надання адміністративних послуг. Згідно п. 22 Порядку з метою встановлення права на призначення/продовження виплати допомоги уповноваженій особі/отримувачу Мінсоцполітики передає Мінфіну відповідну інформацію для здійснення верифікації відповідно до Закону України Про верифікацію та моніторинг державних виплат. Верифікація здійснюється шляхом перевірки інформації, наданої уповноваженою особою, з урахуванням даних, що обробляються стосовно них в інформаційно-аналітичній платформі електронної верифікації та моніторингу, на відповідність вимогам, визначеним у цьому Порядку. Всупереч вимог п.6, п. 9 Порядку № 332 відповідач не повідомив про виникнення змін/обставин, які впливають на визначення права на отримання допомоги. Отже, кошти допомоги внутрішньо переміщеним особам за період з 01.05.2024 року по 30.11.2024 року отримані відповідачем неправомірно. Тому надміру виплачена сума допомоги в розмірі 21 000 грн. за період з 01.05.2024 року по 30.11.2024 року підлягає поверненню. Відповідач зазначені кошти в добровільному порядку не повернув, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Орган соціального захисту населення з моменту виявлення факту надміру перерахованої (виплаченої) допомоги визначає обсяг неправомірно або повторно отриманих коштів та протягом 30 робочих днів повідомляє про це уповноваженій особі або отримувачу шляхом надсилання повідомлення з використанням засобів поштового/ електронного зв`язку (із застосуванням засобів електронного сповіщення Єдиної системи (за технічної можливості)/засобами мобільного зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику. Орган соціального захисту населення має право здійснити перерахунок надміру виплачених коштів допомоги отримувачу за рахунок наступних виплат. У разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку. Кошти надміру перерахованої (виплаченої) допомоги повертаються отримувачами на небюджетні рахунки органів соціального захисту населення, відкриті в Казначействі. Повернуті кошти, перерахування (виплату) яких проводило Мінсоцполітики, протягом 15 робочих днів місяця, що настає за місяцем, в якому були повернуті кошти, але не пізніше ніж 26 грудня поточного року, орган соціального захисту населення перераховує на рахунок Мінсоцполітики, відкритий в Казначействі, з розподілом коштів за місяцями та роками, в яких проводилася відповідна виплата. Відповідно до положень ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Таким чином, повернення надмірно виплаченої суми щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини набувача, а саме, через зловживання, зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Отже, відповідач знав про обставини, що можуть вплинути на отримання щомісячної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам та не повідомив позивача про них, що є зловживанням з його боку. Враховуючи наведені обставини і норми закону, кошти в сумі 21 000, 00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача як набуті без достатньої правової підстави. При подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. згідно платіжної інструкції № 2177 від 23.09.2025 року, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved