Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

13.10.2025 за підсудністю до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області надійшла позовна заява, в якій представник позивача Гнип В.В. просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 35472,09 грн та судові витрати у сумі 2422,40 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.11.2023 між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було підписано заяву-договір № 002/22877143-CK_SB про надання кредиту готівкою на власні потреби. Підписавши анкету-заяву відповідачка прийняла пропозицію позивача та погодилася, що акцептована публічна пропозиція разом з анкетою складають договір про відкриття поточного рахунку та видача платіжної картки. Відповідно до умов договору позичальнику було надано послугу кредитування рахунку та встановлено ліміт кредитування рахунку в межах максимальної суми загального ліміту кредитування для вказаного продукту (що складає 100 000 гривень), а саме надані кредитні кошти в сумі 20 000.00 грн. Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб, зазначений в кредитному договорі, отже кредитодавець, свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. В подальшому відповідач перестала виконувати умови кредитного договору в повній мірі, а саме, перестала сплачувати заборгованість по кредиту та процентах та розмір заборгованості становить 35472,09 грн., у зв`язку з чим АТ «Таскомбанк» просить стягнути вказану суму заборгованості в судовому порядку. Ухвалою суду від 16.10.2025 відкрито провадження в справі, визначено, що розгляд справи проводитиметься за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, в поданому позові просив суд розгляд даної цивільної справи проводити без його участі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку, в судове засідання повторно не з`явилась, причин неявки не повідомила, відзиву на позовну заяву не подавала. За вище вказаних обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Водночас, судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 01.11.2023 між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] було підписано заяву-договір № 002/22877143-CK_SB про надання кредиту готівкою на власні потреби. Підписавши анкету-заяву відповідачка прийняла пропозицію позивача та погодилася, що акцептована публічна пропозиція разом з анкетою складають договір про відкриття поточного рахунку та видача платіжної картки. Факт надання відповідачці кредитних коштів підтверджується відповідною випискою по особовому рахунку. Відповідно до поданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № 002/22877143-CK_SB станом на 01.07.2025 загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] становить 35472,09 грн. з яких: 20000,00 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту, 15472,09 грн. - сума заборгованості по відсотках. Позивач звертаючись до суду з даним позовом зазначає, що відповідачем було грубо порушено умови Кредитного договору, що стало підставою звернення до суду з даним позовом. Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання, параграфом 2 Глави 71 "Кредит". Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно ст. 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Як встановлено судом з матеріалів справи, відповідачка звернулася до позивача за отриманням кредитних коштів, за результатами її звернення, між АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачем 01.11.2023 було підписано кредитний договір. З досліджених судом доказів встановлено, що між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору шляхом підписання сторонами заяви-договору та детального розпису складових загальної вартості кредиту та графіків платежів, що є невід`ємною її частиною, в сукупності такі документи становлять умови кредитного договору, а означені дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15 зроблено висновок про те, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Оцінюючи надані позивачем докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведено факт переказу кредитних коштів у розмірі 20000,00 грн. на рахунок відповідача, а відповідно позивачем виконано обов`язок за кредитним договором в частині видачі кредиту. За умовами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Норми статей 610, 611 ЦК України вказують на те, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частини 1, 2 ст. 612 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідач [PERSON] отримала кредитні кошти, проте свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим, станом на 01.07.2025 загальний розмір її заборгованості становить 35472,09 грн. з яких: 20000,00 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту, 15472,09 грн. - сума заборгованості по відсотках. У суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунку, який береться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем, адже відповідачем наведений розрахунок не заперечено та не спростовано. Саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача (позиція Верховного Суду у постанові від 25.01.2023 у справі № 209/3103/21). Відтак, враховуючи те, що судом встановлено факт укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору, встановлено факт отримання відповідачем коштів за договором кредиту та факт їх не повернення у відповідності до умов договору, то суд дійшов висновку позов Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно задовольнити. Окрім цього, з врахуванням вимог частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved