Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

[PERSON] (далі позивачка) в особі представника, адвоката Богданчук О.В., звернулася до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про виділ в натурі частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності та визнання права власності на окремий об`єкт нерухомого майна, в якому вказала, що їй належить 7/20 частини у праві спільної часткової власності на домоволодіння з надвірними будівлями, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Макарівського районного суду Київської області від 30.04.2015 року у справі №370/36/15-ц. Вказаним рішенням суду також визнано за відповідачем право власності на 13/20 частин у вище зазначеному житловому будинку. Право спільної часткової власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за позивачкою, індексний номер: 43103436; номер запису про право власності: 10997618, дата державної реєстрації: 17.08.2015; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 714621332227. Відповідно до здійсненого поділу спільного майна на підставі зазначеного рішення на належну [PERSON] 7/20 частин домоволодіння присвоєно поштову адресу [ADDRESS] , а також оформлено право власності на присадибну земельну ділянку загальною площею 0,0434 га з кадастровим номером земельної ділянки: 3222755101:01:110:001; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1038797732227; цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №69145962 від 28.09.2016. При здійсненні поділу спільного майна сторони між собою узгодили, що після набрання законної сили рішення про здійснення поділу спільного майна, відповідач не буде перешкоджати позивачці після оформлення земельної ділянки у її власність, на реконструкцію житлового будинку для належних умов проживання позивачки, оскільки їй при здійсненні поділу спільного майна виділено тільки житлові кімнати. Позивачкою зроблено реконструкцію житлового будинку, який має два окремі входи та виходи з окремими присадибними ділянками. На даний час між співвласниками будинку спору щодо порядку користування самим будинком та спорудами не існує. У володінні та користуванні позивачки знаходяться: житловий будинок (літера «А») загальною площею 76,6 кв.м., житловою площею 47,0 кв.м.; приміщення: коридор 10,6 кв.м., кухня 11,3 кв.м., санвузол 7,7 кв.м., житлова 10,4 кв.м., житлова 11,8 кв.м., житлова 24,8 кв.м., господарські будівлі та споруди: прибудова (літера А1), веранда (літера а1), ганок (літера а2), літня кухня (літера Г), погріб (під літера Г), сарай (літера Ж), вбиральня (літера З), літній душ (літера Е); яма вигрібна №1, ворота з хвірткою №2, огорожа №3, про що свідчить експлікація з технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами та довідкою про показники об`єкта нерухомого майна. При зверненні позивачки до газової служби для проведення газопостачання до її будинку, надавши всі необхідні документи, було встановлено невідповідність, з огляду на те, що 7/20 частини житлового будинку належить позивачці, має окрему адресу №41-А та перебуває у спільній частковій власності із відповідачем за [ADDRESS] , до будинку якого проведене газопостачання. Зазначена невідповідність призводить до того, що вказане не дозволяє позивачці реалізувати передбачене законодавством України право розпорядження своєю власністю. Враховуючи викладене, позивачка просила суд: виділити в натурі належні [PERSON] 7/20 частини у праві спільної часткової власності домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , та припинити право спільної часткової власності [PERSON] на домоволодіння, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване 17.08.2015 року; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 714621332227, адреса: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на об`єкт нерухомого майна: житловий будинок (літера «А») загальною площею 76,6 кв.м., житловою площею 47,0 кв.м.; приміщення: коридор 10,6 кв.м., кухня 11,3 кв.м., санвузол 7,7 кв.м., житлова 10,4 кв.м., житлова 11,8 кв.м., житлова 24,8 кв.м., господарські будівлі та споруди: прибудова (літера А1), веранда (літера а1), ганок (літера а2), літня кухня (літера Г), погріб (під літера Г), сарай (літера Ж), вбиральня (літера З), літній душ (літера Е); яма вигрібна №1, ворота з хвірткою №2, огорожа №3, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 03.11.2025 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.12.2025 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України (а.с.43-44). Ухвалою суду від 17.12.2025 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 15.01.2026 року (а.с.52). У судове засідання 15.01.2026 року учасники справи не прибули. Представник позивачки, адвокат Богданчук О.В., подала до суду письмове клопотання про розгляд справи за її та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги позивачки визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення, а також просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши і проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно і всебічно з`ясованих обставин дійшов наступних висновків. [PERSON] належить 7/20 частини у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими спорудами під літерою А, 1992 року побудови, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Макарівського районного суду Київської області від 30.04.2015 року у справі №370/36/15-ц та ухвали Макарівського районного суду Київської області від 28.07.2015 року у справі №370/36/15-ц, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №43103436; номер запису про право власності: 10997618, дата державної реєстрації: 17.08.2015; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 714621332227 (а.с.15). Заочним рішенням Макарівського районного суду Київської області від 30.04.2015 року у справі №370/36/15-ц, із врахуванням виправлення описки згідно ухвали суду від 28.07.2015 року, зокрема, здійснено поділ спільного майна подружжя та поділено житловий будинок [ADDRESS] , що належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] як подружжю, визнавши за [PERSON] право власності на 7/20 частин у житловому будинку під літерою А загальною площею приміщень 102,2 кв.м., житлова площа 64,7 кв.м., що складається з житлової кімнати загальною площею 11,8 кв.м., житлової кімнати 24,8 кв.м., на погосподарські споруди: вбиральня Б, літня кухня Г, навіс Е, сарай Ж, вхід до підвалів Д, частину замощення І, частина огорожі №10,11. Визнано за [PERSON] право власності на 13/20 частин у житловому будинку під літеро А загальною площею приміщень 102,2 кв.м., житлова площа 64,7 кв.м., що складається з коридору 10,8 кв.м., котельні 1,7 кв.м., ванної 2,8 кв.м., житлової 15,7 кв.м., житлової 12,4 кв.м., кухні 12,2 кв.м., веранди 7,3 кв.м., туалету 2,7 кв.м., на погосподарські будівлі та споруди: прибудова а, прибудова а2, гараж В, оглядова яма гаражна під «В», ганок до «а2», ганок до «Г», частина замощення І, частина огорожі №10,11, вигрібна яма [ADDRESS] (а.с.11-14). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №69145962 від 28.09.2016 року, за [PERSON] зареєстровано земельну ділянку загальною площею 0,0434 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3222755101:01:110:0015 за адресою: [ADDRESS] (а.с.19). Як вбачається із Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 18.05.2016 року №НВ-3206524692016, земельна ділянка загальною площею 0,0434 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), з кадастровим номером 3222755101:01:110:0015, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.20-21). Як вказала позивачка та що визнав відповідач, відповідно до здійсненого поділу спільного майна на підставі зазначеного рішення суду, між співвласниками будинку спору щодо порядку користування самим будинком та спорудами не існує. З моменту оформлення позивачкою належним чином права власності на зазначену частину житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] здійснювала реконструкцію вказаного будинку з добудовою, що підтверджується будівельним паспортом від 28.09.2016 року (а.с.16-18, 22-25). У володінні та користуванні позивачки знаходяться: житловий будинок (літера «А») загальною площею 76,6 кв.м., житловою площею 47,0 кв.м.; приміщення: коридор 10,6 кв.м., кухня 11,3 кв.м., санвузол 7,7 кв.м., житлова 10,4 кв.м., житлова 11,8 кв.м., житлова 24,8 кв.м., господарські будівлі та споруди: прибудова (літера А1), веранда (літера а1), ганок (літера а2), літня кухня (літера Г), погріб (під літера Г), сарай (літера Ж), вбиральня (літера З), літній душ (літера Е); яма вигрібна №1, ворота з хвірткою №2, огорожа №3, про що свідчить експлікація з технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (а.с.26-29). Згідно довідки про показники об`єкта нерухомого майна від 07.10.2025 року за результатами виконаних робіт з технічної інвентаризації об`єкту нерухомого майна, а саме будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] та [ADDRESS] , що розташований на двох земельних ділянках належні на праві власності [PERSON] та [PERSON] житловий будинок має два окремі входи та виходи з окремим комунікаціями, водопостачанням, електропостачанням, газопостачанням. Частина житлового будинку [ADDRESS] відповідно до документів є у спільній частковій власності, з яких 7/20 частки належать [PERSON] , має окремий вхід, підведено водопостачання, каналізацію, електрику, газопостачання з присвоєнням номера місцевим самоврядуванням №41-А (а.с.30). При зверненні позивачки до газової служби для проведення газопостачання до її будинку, надавши всі необхідні документи, було встановлено невідповідність, з огляду на те, що 7/20 частини житлового будинку належить позивачці, має окрему адресу №41-А та перебуває у спільній частковій власності із відповідачем за №41, до будинку якого проведене газопостачання. Зазначена невідповідність призводить до того, що вказане не дозволяє позивачці реалізувати передбачене законодавством України право розпорядження своєю власністю. Вирішуючи заявлені позовні вимоги суд керується наступним. У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. У відповідності до ст.ст. 76-83 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконання обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Тобто набуття права власності це певний юридичний склад, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти. В свою чергу державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Згідно зі ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Тож, приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню. Судові витрати за клопотанням позивачки з відповідача не стягуються. Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved