Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

07.10.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначало наступне. 30.11.2021 року між АТ «Мегабанк» та [PERSON] , шляхом підписання Заяви-договору № TDB.2021.0014.34033 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, укладено кредитний договір, згідно якому сума максимального ліміту кредитної лінії становить 200 000, 00 грн.; процентна ставка 56,00 % річних; строк кредиту 12 місяців. 03.09.2024 року між Акціонерним товариством «Мегабанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» укладено Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» набуло право грошової вимоги за договором № TDB.2021.0014.34033 від 30.11.2021 року. 27.12.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» укладено Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Єврокредит» набуло право грошової вимоги за договором № TDB.2021.0014.34033 від 30.11.2021 року. Відповідач користувався кредитними коштами, але своєчасно та в повному обсязі не вносив щомісячні платежі на погашення кредиту, внаслідок чого станом на 03.09.2024 року утворилася заборгованість за вказаним договором на загальну суму 21 686, 51 грн., яка склалася з простроченого тіла кредиту - 7 537, 79 грн., відсотків за користування кредитом 14 148, 72 грн. З огляду на вказане, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» просило стягнути з відповідача заборгованість за вказаним кредитним договором на загальну суму 21 686, 51 грн., а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2 422, 40 грн., та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 11 200, 00 грн. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2025 року у вказаній справі було відкрито провадження і її призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 08 год. 00 хв. 12.12.2025 року. В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався, останній раз на 10 год. 30 хв. 16.01.2026 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, додатково зазначивши, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи, за наявності для цього правових підстав. Відповідач [PERSON] , будучи повідомленим про день, час та місце проведення судового засідання, повторно в засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив. Відзив не подав. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211, ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів, та за письмової згоди представника позивача, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи та надавши оцінку доказам наявним у ній, суд приходить до наступного висновку. Статтею 12 та частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (Закон України «Про споживче кредитування»). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. 30.11.2021 року між АТ «Мегабанк» та [PERSON] , шляхом підписання Заяви-договору № TDB.2021.0014.34033 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, укладено кредитний договір, згідно якому сума максимального ліміту кредитної лінії становить 200 000, 00 грн.; процентна ставка 56,00 % річних; строк кредиту 12 місяців. 03.09.2024 року між Акціонерним товариством «Мегабанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» укладено Договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» набуло право грошової вимоги за договором № TDB.2021.0014.34033 від 30.11.2021 року. 27.12.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» укладено Договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ФК «Єврокредит» набуло право грошової вимоги за договором № TDB.2021.0014.34033 від 30.11.2021 року. Відповідач користувався кредитними коштами, але своєчасно та в повному обсязі не вносив щомісячні платежі на погашення кредиту, внаслідок чого станом на 03.09.2024 року утворилася заборгованість за вказаним договором на загальну суму 21 686, 51 грн., яка склалася з простроченого тіла кредиту - 7 537, 79 грн., відсотків за користування кредитом 14 148, 72 грн. Вказана заборгованість відповідачем добровільно на час розгляду справи в суді не погашена. За таких обставин, суд доходить висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Єврокредит» слід задовольнити та стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦК). Судом встановлено, що позивачем заявлено стягнення з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 11 200, 00 грн. Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Судом встановлено, що в матеріалах справи міститься копія договору про надання правничої допомоги № 1/07, укладеного 01.07.2025 між ТОВ «ФК «Єврокредит» та адвокатським об`єднанням «Альянс ДЛС», акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 12115273 від 14.08.2023 року на суму 11 200, 00 грн., копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копія ордеру на надання правничої допомоги. За таких обставин, заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України суд присуджує позивачу з відповідача понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 422, 40 грн.

Outcome: approved