Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В позовній заяві посилався на те, що він та відповідач є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Більше ніж рік і дев`ять місяців дитина проживає з ним. Весь цей час дитинна знаходиться майже на повному його матеріальному утриманні. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Однак всупереч вказаній нормі закону відповідач вже достатньо довгий період часу практично постійно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться її долею, життям, не відвідує її вдома, в школі, не звертається до дільничних педіатрів з метою отримання інформації про загальний стан здоров`я дитини, тощо. Жодної участі відповідач у вихованні дитини не бере та фактично не має бажання з нею бачитись, спілкуватись. Всі питання стосовно виховання, розвитку, здоров`я дитини вирішує позивач самостійно, без жодної участі та підтримки з боку відповідача. Тому, зазначаючи, що мати - відповідач по справі - ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини, позивач просив суд позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Київського районного суду м. Полтави від 14 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Відповідач [PERSON] надала відзив на позовну заяву, у якому проти позовних вимог заперечила. У відзиві зазначила, що твердження відповідача про те, що мати нібито не цікавиться життям та здоров`ям дитини, є безпідставними та не відповідають дійсності. Відповідач постійно підтримує зв`язок з сином, як особисто під час зустрічей, так і шляхом активного спілкування через телефонні дзвінки та інтернет-засоби комунікації. Зокрема, між відповідачем та дитиною. Відповідач є учасницею батьківської групи класу у Viber, де отримує інформацію про навчальний процес, шкільні заходи, збори та інші організаційні питання. Це свідчить про її постійну виключність у навчальне та соціальне життя дитини. Відповідач сумлінно виконує свій обов`язок зі сплати аліментів на утримання сина. Сплата аліментів здійснюється на регулярній та безперервній основі, без заборгованості чи прострочень, що прямо свідчить про належне виконання нею обов`язків щодо матеріального утримання дитини. Крім того, у період з 16 червня 2025 року по 23 вересня 2025 року вона неодноразово надсилала грошові кошти сину понад суму аліментів. Твердження позивача про повну відсутність інтересу відповідача до життя та здоров`я дитини не відповідають дійсності. Відповідач постійно приділяє увагу дитині: вона регулярно цікавиться станом його здоров`я, умовами проживання та навчання, бере участь у вирішенні важливих питань, що стосуються розвитку та виховання. Вона слідкує за шкільним життям сина так як, перебуває у батьківській групі класу у Viber, де отримує інформацію про успішність, шкільні заходи та інші питання, які безпосередньо стосуються дитини. Це доводить її безпосередню включеність у процес виховання та навчання сина. Син надсилає мамі табель, згідно якого можна відслідкувати успішність дитини в школі. Крім цього, відповідач регулярно бачиться з дитиною, приділяє йому увагу, обговорює з ним навчання, дозвілля та майбутні плани. Вона забезпечує моральну підтримку, заохочує його до навчання, цікавиться результатами у школі та додатковими заняттями. Її участь у вихованні не обмежується лише матеріальним забезпеченням вона докладає зусиль до формування у дитини цінностей, сприяє його розвитку, підтримує у складних ситуаціях. Дитина часто заходить до відповідачки на роботу, буває у неї в гостях вдома, та разом вони ходять на гостини до родичів що підтверджується фотографіями. Отже, наявність регулярного контакту, спільного часу, постійного інтересу до життя та здоров`я сина спростовує будь-які доводи позивача про самоусунення відповідачки. Навпаки, фактичні обставини свідчать, що мати піклується про дитину, виконує свої обов`язки та бере участь у його вихованні. Посилаючись на ці та інші обставини відповідач просила суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Ухвалою суду від 01 жовтня 2025 року задоволено клопотання позивача заслухати в судовому засіданні думку малолітнього [PERSON] стосовно обставин справи за участю педагога. Також задоволено клопотання сторін про виклик та допит в судовому засіданні свідків. За клопотаннями учасників справи до матеріалів справи долучено письмові докази. Інші заяви по суті справи або клопотання від учасників справи до суду не надходили. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. При цьому посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Просив позовні вимоги задовольнити. Вважає, що позбавлення матері батьківських прав в повній мірі відповідає найвищим інтересам дитини. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні проти позовних вимог заперечили. При цьому посилались на обставини, викладені у відзиві. В задоволенні позову просили відмовити. Відповідач крім того суду повідомила, що після звернення позивача з даним позовом до суду, він заборонив дитині з нею спілкуватись, у зв`язку з чим син перестав відповідати на її дзвінки, приходити до неї та спілкуватись. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні суду повідомила, що органом опіки та піклування зроблено висновок про недоцільність позбавлення матері батьківських прав. Висновок долучений до матеріалів справи. Суд, заслухавши осіб, які беруть участь у справі, заслухавши думку дитини та дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 12 вересня 2009 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Київського районного суду м.Полтави від 26 жовтня 2017 року у справі №552/5770/17. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . 09 жовтня 2017 року Київським районним судом м.Полтави у справі №552/6278/17 за заявою [PERSON] видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 05.10.2017 року. Проте, з листопада 2023 року місце проживання дитини змінилося. З цього часу малолітній [PERSON] проживає з батьком, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та перебуває на його утриманні. Але з [PERSON] продовжується стягнення аліментів на підставі судового наказу від 09 жовтня 2017 року №552/6278/17. Зазначені обставини встановлені рішенням Київського районного суду м. Полтави від 23 квітня 2024 року, яке набрало законної сили 24 травня 2024 року, у справі № 552/7359/23 за позовом [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання дитини (а.с. 10-12). Цим же рішенням припинено з 01 грудня 2023 року стягнення аліментів з [PERSON] , що стягувалися з нього на підставі судового наказу Київського районного суду м.Полтави від 09 жовтня 2017 року у справі №552/6278/17 на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Судовий наказ Київського районного суду м.Полтави у справі №552/6278/17 від 09 жовтня 2017 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] визнано таким, що не підлягає виконанню. Також стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку до повноліття дитини, починаючи з 05 грудня 2023 року. Судом також встановлено, що між батьками склалися складні відносини, у зв`язку з чим вони не можуть виважено та спокійно спілкуватися, в тому числі з питань виховання сина. Відповідач в судовому засіданні пояснювала, що на її телефонні дзвінки позивач не відповідає, з нею взагалі не спілкується. Позивач в судовому засіданні зазначені обставини не заперечував, фактично підтвердивши їх. Після зміни місця проживання [PERSON] та за час його проживання з батьком він не втратив зв`язок з матір`ю, з якою спілкувався, зустрічався, ділився проблемами та потребами. Вказані обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи скріншотами переписки дитини з матір`ю, фотознімками спільного проведення часу. В судовому засіданні малолітній [PERSON] підтримав позовні вимоги батька, зазначивши, що він вважає, що позбавлення матері батьківських прав відповідає його інтересам. Крім того заперечував факт підтримання стосунків та факт спілкування з матір`ю. Проте, вказані пояснення дитини суд до уваги не бере, оскільки вони суперечать наявним у справі доказам, що підтверджують факт його спілкування з матір`ю протягом тривалого часу. Вказані обставини суд розцінює як непрямий доказ, яким підтверджується доводи відповідача про те, що батько налаштовує дитину проти матері та забороняє синові спілкуватися з матір`ю. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт ухилення матері від виховання та утримання дитини не підтверджується. Так, допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідками позивача, суду повідомили, що дитина, [PERSON] , проживає з батьком. Батько відповідально ставиться до виконання батьківських обов`язків При цьому матір дитини за цей час вони не бачили жодного разу. Оскільки мати та батько дитини проживають окремо, між ними склалися складні відносини, що перешкоджають їм спокійно та продуктивно спілкуватися, та обставина, що мати не приходила за місцем проживання сина після того, як він почав проживати з батьком, не свідчить про ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. В той же час та обставина, що мати підтримує зв`язок з сином, цікавиться його життям, його успіхами та проблемами, підтверджується матеріалами переписки матері з сином, фотознімками дитини, в тому числі разом з матір`ю (а.с. 57-69). Та обставина, що [PERSON] належним чином виконує обов`язок зі сплати аліментів, підтверджується банківськими квитанціями та платіжними інструкціями, що підтверджують перерахування коштів, а також розрахунком заборгованості по аліментам, що складено державним виконавцем (а.с. 70-81, 126). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] Суду повідомив, що він проживає разом з позивачем [PERSON] . З дитиною у нього склалися нормальні стосунки. Після того, як хлопчик почав проживати з батьком, він все одно спілкувався з мамою, часто приходив до неї. Близько трьох місяців він перестав приходити до неї. Від свого племінника, який спілкується з дитиною, свідок знає, що батько заборонив [PERSON] спілкуватися з матір`ю. Свідок [PERSON] , яка є мамою відповідача [PERSON] та бабусею малолітнього [PERSON] , суду повідомила, що на даний час [PERSON] не підтримує стосунки з сином, оскільки йому батько заборонив спілкуватися з матір`ю. Влітку [PERSON] сказав свідкові, що не зможе до неї ходити, бо у нього будуть неприємності. До того як [PERSON] почав жити з батьком, він казав свідкові, що піде жити до батька бо мама і «дядя [PERSON] » його заставляють робити уроки. Свідок [PERSON] суду повідомила, що вона є подругою відповідача [PERSON] . Свідок підтвердила, що в її присутності мама казала [PERSON] , щоб він ішов робити уроки, а він її наче не чув. [PERSON] в присутності матер сказав, що піде жити до батька, бо він його не заставляє вчитися. Відповідно до ст.164 СК України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Проте, наявними у справі доказами не підтверджується факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання її батьківських обов`язків. Крім того, на підставі наявних у справі доказів суд дійшов висновку, що позбавлення батьківських прав [PERSON] не відповідає інтересам малолітнього [PERSON] . Тому позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав не підлягають до задоволення. В задоволені позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому у зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати позивача в частині сплати судового збору покладаються на нього та не підлягають відшкодуванню за рахунок позивача. Згідно ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати відповідача складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15000 грн. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, понесені відповідачем судові витрати на професійну правничу допомогу покладаються на позивача та підлягають стягненню з позивача на користь відповідача. При цьому суд відхиляє посилання позивача на завищений розмір судових витрат відповідача, оскільки такі витрати в повній мірі відповідають складності справи та обсягу проведеної адвокатом роботи. Тому суд не вбачає підстав для зменшення суми судових витрат, що підлягають стягненню з позивача на користь відповідача.

Outcome: approved