Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений кредитний договір №918601511 від 19.07.2021, за яким надав позичальнику кредит на суму 10000 грн. На підставі договору факторингу №28/1118/-01 укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та з урахуванням додаткових угод до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №918601511 від 19.07.2021. Відповідно до договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», та з урахуванням додаткових угод, до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №918601511 від 19.07.2021. Крім того, 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до якого позивач набув права грошової вимоги до відповідача в розмірі 18126,28 грн. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості в загальному розмірі 18126,28грн за кредитним договором №918601511, з яких: 8432,51 грн заборгованість за основною сумою боргу, 9693,77 грн заборгованість за відсотками, та судові витрати, що складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. Відповідач відзив на позов не подав. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що свої вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до п. 4 ч. 7 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що належним чином повідомлений. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Встановлено, що 19.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений кредитний договір №918601511 за яким позикодавець надав позичальнику кредит на суму 10000 грн на строк 126 днів з подальшою пролонгацією (зворот а.с.20- зворот а.с. 23). Відповідачем 19.07.2021 було підписано договір одноразовим ідентифікатором МNV888DK, що підтверджується довідкою щодо дій позичальника в ІТС ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (зворот а.с.23). Згідно з платіжним дорученням від 19.07.2021ЛадаткуВладиславуОлександровичу від платника ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснено переказ грошових коштів згідно з договором №918601511 від 19.07.2021 в розмірі 10000 грн (а.с. 31). Переказ грошових коштів, також підтверджується випискою за договором б/ за період 19.07.2021-24.07.2021, наданою АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів. (а.с. 119). На підставі договору факторингу №28/1118/-01 від 28.11.2018 та додаткових угод №19, №26, №27, №31, №32, укладених між ТОВ «Манівео швидка від фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №918601511 (а.с.49-52). Разом з тим, згідно з договором факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №918601511 (а.с.43-45). Встановлено, що відповідно до договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК «Онлайн Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №918601511 (а.с.65-68). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №918601511 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 18126,28 грн, з яких: 8432,51 грн заборгованість за основною сумою боргу, 9693,77 грн заборгованість за відсотками (а.с.80). Згідно з кредитним договором позичальник зобов`язується повернути суму кредиту та сплату нарахованих процентів на поточний рахунок кредитодавця, що вказаний в реквізитах Договору, у строки передбачені Договором. Відповідно до п.14.2 договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем з приводу укладення цього договору в якості підписів Сторін використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Таким чином, вищезазначений договір про надання фінансових послуг, укладений за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно із п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно , які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а згідно з п. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення. Встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит. Також встановлено, що в порушення умов договору позичальник свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка складає 18126,28 грн, з яких: 8432,51 грн заборгованість за основною сумою боргу, 9693,77 грн заборгованість за відсотками. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 18126,28грн. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Судом встановлено, що 05.06.2025 між ТОВ «Юніт Капітал» та адвокатським об`єднанням «Тараненко та партнери» укладено договір №05/06/25-01 про надання правової допомоги (а.с.81-82). 05.06.2025 укладено додаткову угоду №25770503700 до договору про надання правничої допомоги (а.с. 83). Відповідно до договору, акту прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 адвокатським бюро виконано ряд послуг за даним договором, на суму в розмірі 7000 грн. Судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно доч.ч.1,2ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Іншісудові витрати,пов`язані зрозглядом справи,покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч.ч. 1,2 ст.37 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката,несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що включає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13.03.2025 по справі №275/150/22. Разом з тим, суд враховує критерії, які застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Велика Палата Верховного Суду від 07 липня 2021 року в справі №910/12876/19. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.10.2021 № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 17.01.2024 у справі №910/2158/23. Враховуючи особливості предмета спору, ціну позову 18126,28гривень, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, складність справи, яка є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, час, який був необхідний для вчинення дій та надання послуг, зазначених у витягу з акту про надання юридичної допомоги, виходячи з критеріїв їх виправданості, розумності їх розміру та співмірності з позовом та складністю справи, суд приходить до висновку про те, що заява представника позивача підлягає до часткового задоволення, у зв`язку з чим з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн., що відповідатиме критеріям виправданості, розумності та справедливості. Також на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved