Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Заявниця [PERSON] через свого представника адвоката Клокол В.І. звернулась до суду із заявою, в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності [PERSON] трудової книжки серії [NUMBER] від 01.07.1982, виданої на ім`я « [PERSON] ». Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.12.2024 [PERSON] звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про призначення їй пенсії за віком. Заяву було розглянуто відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області та прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії, яке мотивоване тим, що відповідно до наданих документів до страхового стажу не зараховані періоди: згідно трудової книжки [NUMBER] , оскільки на титульній сторінці зазначено ім`я на російській мові « [PERSON] », що не відповідає даним паспорта « [PERSON] ». Для врахування періодів роботи згідно даної трудової книжки в страховий стаж необхідно надати уточнюючи довідки та довідки про перейменування; догляду за дітьми 28.09.1985 р. н. та [INFO] , оскільки зазначені в документах ім`я матері на російській мові « [PERSON] », не відповідає даним паспорта « [PERSON] ». Крім того, в свідоцтві про народження - [INFO] відсутній штамп про видачу паспорта і не підтверджено іншими документами догляд до 3 річного віку. У трудовій книжці ім`я заявника зазначено як « [PERSON] », тоді як згідно паспорта громадянина України її ім`я пишеться « [PERSON] ». З 01.09.1981 по 17.07.1992 [PERSON] навчалася в Запорізькому кооперативному середньому професійно-технічному училищі, де їй було видано трудову книжку. При оформленні трудової книжки її ім`я було записано російською мовою, як « [PERSON] ». Встановлення факту належності [PERSON] трудової книжки, виданої на ім`я « [PERSON] », необхідно для призначення їй пенсії за віком. Ухвалою судді від 14.08.2025 відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження, призначено судове засідання. Заявниця [PERSON] та її представник адвокат Клокол В.І. в судове засідання не з`явились, вимоги, викладені в заяві підтримали, просили справу розглянути без їх участі, про що до суду подали письмові заяви. Представниця заінтересованої особи, Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області в судове засідання не з`явився, будь-яких пояснень та заперечень не подав. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , про що свідчить паспорт громадянина України серії [NUMBER] (а.с.7-11). Прізвище заявниці було змінено з [PERSON] на [PERSON] у зв`язку з укладенням шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.36), відміткою у трудовій книжці [NUMBER] (а.с.15-28). [INFO] [PERSON] народила дитину [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] , свідоцтво про народження, видане повторно серії [NUMBER] (а.с.37-39). Пенсійним фондом України видане свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с.12-13). 25.12.2024 [PERSON] звернулась до Головного управління Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням ГУ ПФУ в Сумській області від 30.12.2024 у призначенні пенсії за віком [PERSON] , [INFO] , відмовлено. Роз`яснено, що відповідно до наданих документів до страхового стажу не зараховані періоди згідно трудової книжки [NUMBER] , оскільки на титульній сторінці зазначено ім`я на російській мові « [PERSON] », що не відповідає даним паспорта « [PERSON] ». Для врахування періодів роботи згідно даної трудової книжки в страховий стаж необхідно надати уточнюючи довідки та довідки про перейменування; догляду за дітьми 28.09.1985 року народження, та [INFO] , оскільки зазначені в документах ім`я матері на російській мові « [PERSON] », не відповідає даним паспорта « [PERSON] ». Крім того, в свідоцтві про народження - [INFO] , відсутній штамп про видачу паспорта і не підтверджено іншими документами догляд до 3 річного віку (а.с.14). Трудова книжка серії [NUMBER] видана 01.07.1982 року на ім`я « [PERSON] , [INFO] » (мовою оригіналу російською). У вказаній трудовій книжці міститься інформація про навчання, періоди працевлаштування [PERSON] , перебування на обліку в Оріхівському районному центрі зайнятості (а.с.15-28). Згідно з довідкою форми ОК-5 в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування містяться відомості про працевлаштування [PERSON] у ВАТ «Оріхівська швейна фабрика», ТОВ «Огород ЛТД», ПАТ «Сафарі», ФОП [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , перебування на обліку у Оріхівському районному центрі зайнятості (а.с.29-33). Діяльність ФОП [PERSON] припинено 31.08.2023 (а.с.34-35). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пункту 1 Загальних положень Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Як зазначено в п.26 Правил підтвердження стажу роботи Порядку № 637, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до пункту 2.11, 2.12 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. З огляду на приписи пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року №301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність. У судовому порядку відповідно до пункту 26 зазначеного Порядку № 637 встановлюється факт приналежності документа, що підтверджує трудовий стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом або свідоцтвом про народження. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі Постанова Пленуму) певні юридичні факти можуть підтверджуватися рішенням суду. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до роз`яснення п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Також, відповідно до ч. 2ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Тож, встановлення даних фактів не пов`язане з вирішенням спору про право, а лише породжує для заявниці юридичні наслідки, оскільки трудова книжка є основним документом, що підтверджує трудовий стаж. Дослідженими судом доказами підтверджується, що трудова книжка від 01.07.1982 [NUMBER] належить заявниці [PERSON] , [INFO] . Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки від цього залежить реалізація її права на призначення пенсії за віком та встановити зазначений факт у позасудовому порядку неможливо. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved