Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

16 грудня 2025 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 07 серпня 2021 року між АТ "ОТП Банк" та [PERSON] укладено кредитний договір №2037125520. В ході укладення договору факторингу позивач набув права вимоги за вищевказаним кредитним договором. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, у нього утворилась заборгованість в розмірі 24 990,94 грн, з яких 24 990,94 грн загальна сума боргу по тілу кредиту, 3,86 грн загальна сума боргу по відсотках. Враховуючи викладене, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь 24 990,94 грн заборгованості за кредитним договором та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 18 грудня 2025 року у даній справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомлення (виклику) сторін та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час, день та місце судового розгляду повідомлений належним чином, просив розгляд справи провести за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, день та місце судового розгляду повідомлений в порядку п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, заяв, клопотань, відзиву не надав, причини неявки не повідомив. За одночасного існування умов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом було ухвалено проводити заочний розгляд справи. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, на давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов ТОВ ФКЄАПБ про стягнення заборгованості підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Із дослідженого судом договору про надання споживчого кредиту № 2037125520 від 07 серпня 2021 року, укладеного між [PERSON] та АТ «ОТП БАНК», встановлено, що останній укладений в письмовій формі та зі сторони споживача підписано власноручним підписом (а.с. 5-8). Відповідачем також підписано графік платежів за кредитом, паспорт споживчого кредиту та згоду-дозвіл на обробку персональних даних (а.с. 9-10, 12). Крім того, сторонами було підписано Анкету-заяву на отримання вищевказаного кредиту (а.с. 11). Згідно умов підписаного договору, сума кредиту становить 29 990,00 грн, з яких 29 500,00 грн сума кредиту на придбання товару, 490,00 грн сплата додаткових послуг банку, строк кредитування до 07 серпня 2023 року. Сума першого внеску позичальника 7 336,00 (розмір власного платежу (фінансової участі) позичальника). Рахунком-фактурою № СФКІТ-0001249780 від 07 серпня 2021 року, чеку, специфікацією підтверджується придбання відповідачем товарів у ТОВ Комфі трейд на суму 36 836,00 грн (а.с. 14-зворот 15). Отже, банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором № 2037125520 від 07 серпня 2021 року, надавши відповідачеві кредитні кошти в сумі, строки та на умовах, передбачених Кредитним договором. 28 червня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ ФКЄАПБ укладено договір факторингу № 28/06/23, за яким останнє набуло право нового кредитора до відповідача за вказаним кредитним договором № 2037125520 від 07 серпня 2021 року на суму 24 990,94 грн, з яких 24 990,94 грн загальна сума боргу по тілу кредиту, 3,86 грн загальна сума боргу по відсотках (а.с. 18-22). Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями частини 1 статті 6ЦК України визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом норм ст.627 ЦК України, відповідно до статті 6цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.634 ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до статті 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається нарівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 статті 612 ЦК України зазначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 643/17966/14-ц зазначено: стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору (у справі, що переглядається, - у зв`язку зі скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Враховуючи, що між сторонами було досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим кредитний договір, згідно ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Згідно п.1 ч.1ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України). Відповідно до ч.1ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Матеріалами справи підтверджено, що АТ «ОТП БАНК» відступило позивачу право грошової вимоги до відповідача щодо грошових та інших зобов`язань за кредитним договором № 2037125520 від 07 серпня 2021 року. Судом встановлено, що первісний кредитор АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання виконав повністю та надав позичальнику можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Відповідач, отримавши кредитні кошти, зобов`язання належним чином за договором не виконав, повернення грошових коштів відповідно до умов кредитного договору та графіку погашення заборгованості не здійснював, в результаті чого виникла заборгованість. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій, розмір заборгованості не спростований відповідачем, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК на користь позивача з відповідача підлягають також стягненню витрати ТОВ «Цикл Фінанс» зі сплати судового збору в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved