Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «ЕЙС», в особі представника позивача - Тараненко А.І., звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 15.04.2023 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії №501418120, відповідно до змісту якого відповідач отримав кредит у розмірі 5500,00 грн. Вказує, що вищезазначений Договір був підписаний відповідачем його одноразовим ідентифікатором «MNV24TX3». Стверджує, що первісний кредитор - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» виконав свої зобов`язання за вищевказаним Кредитним договором, зокрема шляхом перерахування 15.04.2023 року на вказану у Договорі банківську картку відповідача кредитних коштів у розмірі 5 500,00 грн. Зазначає, що всупереч вищезазначеному відповідач належним чином свої зобов`язання за вищевказаним Кредитним договором не виконав, у зв`язку із чим в нього виникла заборгованість за вказаним Договором кредитної лінії №501418120 від 15.04.2023 року в розмірі 24719,29 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5079,50 грн., а також із заборгованості за процентами за користування кредитними коштами в розмірі 19639,79 грн. Вказує, що права вимоги за вищевказаним Договором неодноразово відступалися за договорами факторингу, зокрема: від первісного кредитора - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», після чого від останніх до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», а 08.07.2025 року до позивача ТОВ «ФК «ЕЙС». На підставі викладеного, позивач ТОВ «ФК «ЕЙС», в особі представника позивача - Тараненко А.І., просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «ФК«ЕЙС`заборгованість за Договором кредитної лінії №501418120 від 15.04.2023 року в розмірі 24719,29 грн., у розмірі 24719,29 грн.; а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Ухвалою Путильського районного суду Чернівецької області від 02.09.2025 року відкрито провадження у справі та визначено, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу надсилались копія ухвали суду про відкриття провадження у порядку спрощеного провадження, проте заяв із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву до суду від нього не надходило. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 15 квітня 2023 року ТОВ«Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] уклали кредитний договір №501418120, згідно умов якого позичальникові надано кредитна суму 5 500грн., зі сплатою процентів та інших платежів, визначених умовами договору. Відповідно до умов договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року ( з додатковими угодами у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу) право вимоги за кредитним договором № 501418120 від 15.04.2023 року перейшло до ТзОВ «Таліон Плюс». 31.07.2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 31/0724-01, згідно якого перейшло право вимоги за кредитним договором № 501418120 від 15.04.2023 року до ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» . 08.07.2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЕЙС» укладено договір факторингу № 08/07/25-Е, згідно умов якого право вимоги за кредитним договором № 501418120 від 15.04.2023 року перейшло до позивача. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «Ейс» за кредитним договором № 501418120 від 15.04.2023 року в розмірі 24 719,29 грн., з яких: 5079,50 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 19639,79 грн. - сума заборгованості за відсотками. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно- телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Таким чином сторони узгодили розмір позик, грошову одиницю, в якій надано позики, строки та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ч.ч.1,3 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Заявлені позивачем вимоги є обґрунтовані, оскільки відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, який не повертає. Дослідивши матеріали справи в судовому засідання суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved