Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

ТОВ «Свеа Фінанс», через представника Паладич Аліну Олександрівну, звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором №4414143 від 30.06.2023 року у розмірі 6815 грн та договором № 1075543 від 24.06.2023 року у розмірі 16298 грн. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив про те, що 30.06.2023 року між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] був укладений договір позики № 4414143. 25.09.2023 року між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») укладено договір факторингу №01.02-92/23, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» відступило за плату належне йому право вимоги, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» (нині ТОВ «Свеа Фінанс») відповідно до Реєстру боржників набуло права грошової вимоги до Відповідача за договором № 4414143 від 30.06.2023 року. Крім того 24.06.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та відповідачем укладено договір про надання споживчого кредиту №1075543, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000 грн. 24.07.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу №2407-24, у відповідності до умов якого, ТОВ «Слон Кредит» відступило ТОВ «Свеа Фінанс» право вимоги до Відповідача за договором №1075543. Відповідач свої зобов`язання за договорами не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення сум кредитів та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка в загальному складає 23113 грн, за договором № 4414143 від 30.06.2023 року становить: 6815 грн (сума заборгованості за основним боргом 2000 грн, заборгованість по відсоткам - 4815 грн), за договором №1075543 від 24.06.2023 року становить: 16298 грн (сума заборгованості по тілу кредиту 2000 грн, сума заборгованості по відсоткам - 14298 грн), яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді від 17 листопада 2025 року позовну заяву ТОВ «Свеа Фінанс» прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином. У поданій до суду позовній заяві позивач вказав про розгляд справи без його участі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач викликався до суду шляхом направлення судової повістки на адресу його зареєстрованого місця проживання, однак така повернулась до суду з відміткою адресат відсутній за вказаною адресою. Судом здійснено оголошення про виклик [PERSON] у судове засідання шляхом розміщення його на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, відповідач є належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Вирішуючи даний спір, суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 30.06.2023 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір Позики № 4414143 (а.с. 10-12). Відповідно до Договору позики Цей Договір укладений у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно Закону України «Про електронну комерцію». Згідно п. 1 вказаного Договору, Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Невід`ємною частиною Договору є Публічна пропозиція (оферта) Товариства на укладення договору позики за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті https://clickcredit.ua/informaciya в мережі інтернет. Приймаючи умови договору позики, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. 27.12.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено Договір факторингу №01.02-92/23, у відповідності до умов якого ТОВ «Росвен Інвест Україна» стало новим Кредитором у зобов`язанні (а.с. 32-38). Відповідно Витягу з реєстру боржників №2804 до Договору факторингу №01.02-92/23 від 27.12.2023 року, ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача за Договором позики № 4414143 в сумі 6815 грн, з яких 2000 грн - сума заборгованості за тілом; 4815 грн сума заборгованості по процентам за користування (а.с. 44). Згідно з копією Рішення № 1 від 25.03.2024 року, змінено назву Товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» на «Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (а.с. 80). Крім того 24.06.2023 року між ТОВ «Слон Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту №1075543 (а.с. 45-48). З матеріалів справи вбачається, що договір укладено в електронній формі. 24.07.2024 року між ТОВ «Слон Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу №2407-24, у відповідності до умов якого, ТОВ «Слон Кредит» відступив ТОВ «Свеа Фінанс» право вимоги до [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №1075543 (а.с. 68-73). Відповідно до витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №2407-24 від 24.07.2024 року, ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором №1075543 в сумі 16298 грн, з яких 2000 грн заборгованість за основною сумою боргу; 14298 грн заборгованість за відсотками (а.с. 79). Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Свеа Фінанс» за договором №4414143 від 30.06.2023 року у розмірі 6815 грн та за договором № 1075543 від 24.06.2023 року у розмірі 16298 грн, що взагальному становить 23113,40 грн. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Частиною четвертою статті 263 ЦПК України, встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Статтею 512 ЦК України, передбачено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема внаслідок відступлення права вимоги. Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату ( у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої (боржника). Частиною першою статті 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У межах кредитного договору позичальник отримує позичені кошти у своє тимчасове користування на умовах повернення, платності і строковості. За частиною першою статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За частиною першою статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою статті 1050 ЦК України, передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За частиною ж другою цієї статті якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому на підставі статті 1048 цього Кодексу. За статтями 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Закон України «Про електронні довірчі послуги» (надалі - Закон) визначає правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації. Електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис. Закон України «Про електронну комерцію» - визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» встановлено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, а тому з відповідача [PERSON] слід стягнути на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість за договором №4414143 від 30.06.2023 року у розмірі 6815 грн та заборгованість за договором № 1075543 від 24.06.2023 року у розмірі 16298 грн, на загальну суму 23113,40 грн. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved