Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

23 жовтня 2025 року, ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідачки заборгованість за договором № 1217-4271 від 05.06.2023 року в розмірі 37 187, 50 грн., та судовий збір. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 05.06.2023 року між «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1217-4271 шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця, підписаний відповідачкою у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Позивач зазначає, що на виконання умов кредитного договору відповідачці було надано кредитні кошти у розмірі 10 500,00 грн шляхом перерахування на банківську картку, реквізити якої були вказані відповідачкою під час оформлення заявки на отримання кредиту. Представник позивача зазначає, що Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр Кредит Фінанс», а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 23 467,50гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 37 187,50 гривень. Разом з тим, відповідачка належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 19 вересня 2025 року утворилася заборгованість, з урахуванням застосованої позивачем програми лояльності, у розмірі 37 187,50 грн, яка складається: з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7 000 грн., та нарахованими відсотками в розмірі 30 187,50 грн. Ухвалою суду від 25.11.2025 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Не подала відзиву на позовну заяву. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 червня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1217-4271 шляхом обміну електронними повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця, підписаний відповідачкою в порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Факт укладення вказаного договору підтверджується наданим суду примірником електронного кредитного договору, правилами надання кредиту, інформацією про акцепт оферти, а також відомостями щодо використання відповідачкою одноразового ідентифікатора, який був направлений на номер телефону, зазначений нею під час реєстрації в інформаційній системі позивача. Суд вважає зазначені докази належними та допустимими, оскільки вони безпосередньо підтверджують волевиявлення відповідачки на укладення кредитного договору в електронній формі та відповідають вимогам чинного законодавства. Зі змісту договору вбачається, що відповідачці було відкрито кредитну лінію з визначеним лімітом та строком користування, а також встановлено обов`язок повернути отримані кредитні кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. На виконання умов договору позивач надав відповідачці кредитні кошти у розмірі 10 500,00 грн, що підтверджується довідкою про перерахування коштів на банківську картку, реквізити якої були вказані відповідачкою під час оформлення заявки на отримання кредиту. Доказів того, що зазначена банківська картка не належить відповідачці або що кредитні кошти нею не отримувалися, матеріали справи не містять. Таким чином, суд доходить висновку, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином. Разом з тим, відповідачка належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання за договором, допустила прострочення виконання грошового зобов`язання та не повернула кредитні кошти у визначені договором строки, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, станом на 19 вересня 2025 року заборгованість відповідачки за кредитним договором складає 37 187,50 грн, яка включає заборгованість за тілом кредиту та нараховані проценти за користування кредитом. Судом перевірено зазначений розрахунок, який є арифметично правильним, здійсненим відповідно до умов договору та правил надання кредиту. Суд бере до уваги, що позивачем застосовано програму лояльності, у зв`язку з чим розмір нарахованих процентів було зменшено, що свідчить про відсутність зловживання правом з боку кредитодавця та дотримання принципів розумності і справедливості. Відповідачка відзиву на позовну заяву не подала, доказів погашення заборгованості або заперечень щодо її розміру суду не надала, чим не скористалася своїм процесуальним правом на спростування доводів позивача. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства у встановлений строк. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що внаслідок невиконання умов договору відповідачкою [PERSON] були порушені права Банку, як кредитодавця. Відтак, оцінюючі представлені позивачем докази та наведені аргументи, враховуючи часткове списання боргу позивачем, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення в повному обсязі. Крім того, в силу дії 141 ЦПК України, з відповідачки слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved