Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

08.09.2025 за підсудністю до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області надійшла позовна заява, в якій представник позивача Тараненко А.І. просить стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 39693,70 грн та судові витрати у сумі 2422,40 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 27.08.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачка уклали кредитний договір № 661779224 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого кредитор надав відповідачці грошові кошти у розмірі 8500,00 грн, а відповідачка зобов`язалась повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити відсотки за його користування. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. В подальшому Сторони погодили продовжити строк дії Договору рядом Додаткових угод до 31.12.2024.Таким чином, договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, що діє протягом визначеного проміжку часу, а саме 28.11.2018 31.12.2024. Таким чином, 06.12.2022 відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №253 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до Відповідача за договором кредиту від 27.08.2023 № 661779224. 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №31/0724-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 31.07.2024 до Договору факторингу № №31/0724-01 від 31.07.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 39693,70 грн. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу №04/06/25-Ю відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 39693,70 грн. Вказує, що оскільки відповідачка належним чином не виконала свого зобов`язання щодо повернення коштів у неї виникла заборгованість, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № 661779224 від 27.08.2023 в розмірі 39693,70 грн., яка складається з наступного: 8500,00 грн. - заборгованість по кредиту; 31193,70 грн. - заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом. Ухвалою суду від 09.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено судове засідання. 08.01.2026 відповідачка надіслала відзив на позовну заяву в якому проти задоволення позовних вимог заперечила повністю, вказуючи що нею не укладались жодних кредитних договорів з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», а зазначений у позові кредитний договір було укладено шляхом протиправних дій, з використанням її персональних даних, внаслідок чого вона зверталась у поліцію. Разом з тим вказує, що позивачем не доведено факту відступлення права грошової вимоги до неї за кредитним договором, у зв`язку з чим у позивача відсутнє право на стягнення заборгованості за таким договором. Вважає, що позивачем також не доведено факту переходу права вимоги до неї за кредитним договором від первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», тому ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» є неналежним позивачем, оскільки не має права вимоги щодо сплати заборгованості за вказаним кредитним договором. Також заперечила щодо стягнення з неї витрат на професійну правничу допомогу в розмірі, зазначеному у позовній заяві та просила зменшити такий розмір, про що подала відповідну заяву. Представник позивача - Хлопкова М.С. надіслала відповідь на відзив в якому вказала, що вважає заперечення відповідачки необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи. В судове засідання представник позивача не прибула, однак в поданій заяві просила суд розглядати справу без її участі, на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засіданні не прибула, однак у поданих нею документах просила розгляд справи проводити без її участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 27.08.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачка [PERSON] уклали кредитний договір № 661779224 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого кредитор надав відповідачці грошові кошти у розмірі 8500,00 грн, а відповідачка зобов`язалась повернути наданий кредит у повному обсязі та сплатити відсотки за його користування (а.с.11-21). Як видно з кредитного договору № 661779224, [PERSON] за допомогою мережі інтернет перейшла на офіційний сайт ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», після чого добровільно заявила про бажання отримання коштів у позику, подавши відповідну Заявку, в якій вказала свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання. Встановлено, що відповідач підписала кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора RTZH-3976 (а.с.21 зворотня сторона) Відповідно до п. 14.1. невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua. Згідно п.2.1. кредитного договору № 661779224, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 8500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». (а.с.14) Відповідно до п.2.3 договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 8500,00 грн. (а.с.14) Як видно з умов договору, а саме частини 3 Сторони узгодили між собою, що кількість днів на які продовжується дисконтний період, дорівнює 30 днів. Відповідно до п. 12.4. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього Договору (після 90 дня від дати закінчення Дисконтного періоду) чи його дострокового розірвання, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. Як видно із платіжного доручення від 27.08.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на рахунок [PERSON] 8500,00 грн. (а.с.42 зворотня сторона). Встановлено, що відповідачка належним чином свої зобов`язання не виконує, в термін вказаний в договорі коштів не повернула, відтак відбулася пролонгація кредитного договору, у зв`язку з чим у відповідача утворилася заборгованість за Кредитним договором №661779224 та становить 39693,70 грн., яка складається з наступного: 8500,00 грн. - заборгованість по кредиту; 31193,70 грн. - заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28 листопада 2019 року. В подальшому Сторони погодили продовжити строк дії Договору рядом Додаткових угод. Таким чином, з урахуванням визначених строків дії цього договору та додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії. 10.10.2023 відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги №253 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (з урахуванням додаткових угод до нього), до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 39693,70 грн. Пунктом 2.1. Розділу 2 (предмет договору) Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, передбачено, що згідно умов Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Тобто, предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, є відступлення прав вимоги до боржників, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 1.2. Договору визначено, що Перелік Кредитних договорів наводиться у відповідних Додатках до Договору, а саме Реєстрах прав вимоги. В той же час, відповідно до п. 1.5. Договору факторингу, Реєстр прав вимоги означає перелік Прав вимоги до Боржників, що відступається за Договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку №1 до Договору. Тобто, Реєстр не є разовим документом, оскільки Договір факторингу передбачає (не забороняє) можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання та необхідності Сторін. Згідно п. 4.1. договору факторингу, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Права вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. З урахуванням викладених обставин, можна зробити висновок, що Сторони виконали умови договору факторингу №28/1118-01 належним чином, зокрема: підписали договір факторингу №28/1118-01; уклали відповідний реєстр прав вимоги та здійснили фінансування за відступлення прав вимоги відповідно до умов договору факторингу. Таким чином, право вимоги перейшло від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами Реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку, а отже Право вимоги до Відповідача перейшло до ТОВ Таліон Плюс 10.10.2023, тобто після укладання Кредитного договору. 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу №31/0724-01. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 31.07.2024 до Договору факторингу № №31/0724-01 від 31.07.2024 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 39693,70 грн. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу №04/06/25-Ю відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 39693,70 грн. Відтак, оскільки відповідачка належним чином не виконала свого зобов`язання щодо повернення коштів у неї виникла заборгованість, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № 661779224 від 27.08.2023 в розмірі 39693,70 грн., яка складається з наступного: 8500,00 грн. - заборгованість по кредиту; 31193,70 грн. - заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом. Аналіз фактичних обставин справи свідчить, що між сторонами виник спір щодо неналежного виконання зобов`язання за кредитним договором, а тому до спірних відносин застосуванню підлягають норми матеріального права, зокрема Розділу І Книги п`ятої та Глави 71 Підрозділу 1 Розділу ІІІ ЦК України. Як зазначено у ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. А згідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, подані сторонами, а також відзив на позовну заяву та відповідь на нього, суд приходить до наступних висновків. З наданих доказів встановлено, що між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 27.08.2023 було укладено кредитний договір №661779224 у формі електронного документа, підписаного електронним підписом відповідача. Згідно з умовами договору кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у сумі 8 500,00 грн, які остання зобов`язалась повернути у встановлений строк та сплатити відсотки за користування кредитом. Судом встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконала, у встановлені договором строки кредитні кошти не повернула, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість. Матеріалами справи підтверджується послідовність переходу права вимоги від первісного кредитора до позивача, а саме: 28.11.2018 укладено Договір факторингу №28/1118-01 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», відповідно до якого права вимоги відступалися за реєстрами, що є невід`ємними частинами договору; 31.07.2024 укладено договір факторингу №31/0724-01, за яким право вимоги перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»; 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, на підставі якого позивач набув право вимоги до відповідача. Відповідно до наданих реєстрів боржників та витягів з реєстрів прав вимоги, факт переходу права вимоги підтверджено належними доказами. Відповідач доказів, що спростовують дійсність або правомірність таких правочинів, суду не надала. Заперечення сторони відповідача щодо неукладеності договору, суд також відхиляє, оскільки такі нічим не обгрунтовані та не доводені. Зокрема доводи відповідачки про те, що зазначений кредитний договір було укладено проиправним шляхом, з використанням її персональних даних іншою людиною, внаслідок чого вона зверталась у поліцію суд відхиляє, як безпідставні, оскільки будь-яких доказів прийняття правоохоронними органами її заяви про вчинення кримінального правопорушення відносно неї та внесення відомостей до ЄРДР щодо такої заяви немає, як і немає обвинувального вироку, у якому суд встановив, що зобов`язання відповідачки переносяться на іншу особу, яка протиправним шляхом уклала від імені відповідачки кредитний договір. Таким чином, суд дійшов висновку, що сума заборгованості за кредитним договором №661779224 від 27.08.2023 у розмірі 39693,70 грн., яка складається з наступного: 8500,00 грн. - заборгованість по кредиту; 31193,70 грн. - заборгованість по несплаченим відсотках за користування кредитом є підтвердженою, обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо витрат на професійну правничу допомогу. Судом встановлено, що позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено: договір про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025, укладений між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери»; додаткову угоду №25770738634 від 05.06.2025; протокол погодження вартості послуг; акт приймання-передачі наданих послуг. Відповідачка у долученій до відзиву заяві, просила суд зменшити розмір зазначених витрат, посилаючись на завищений розмір гонорару та ідентичність аналогічних справ позивача щодо стягнення заборгованості. Однак, відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір таких витрат встановлюється судом на підставі наданих доказів (договорів, рахунків, актів тощо). З аналізу наданих позивачем документів вбачається, що адвокатське бюро надало юридичні послуги, пов`язані з підготовкою, оформленням та поданням позовної заяви, аналізом матеріалів справи, а також представництвом інтересів позивача у суді. Факт виконання робіт підтверджується актом приймання-передачі послуг, підписаним сторонами договору. Посилання відповідача на відсутність ордера суд оцінює критично, оскільки предметом розгляду є не питання повноважень адвоката у судовому засіданні, а факт понесення витрат позивачем на професійну правничу допомогу. Докази укладення договору з адвокатським бюро та акта виконаних робіт є достатніми для встановлення факту надання послуг і розміру витрат, понесених позивачем. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.09.2021 у справі №178/1522/18 та від 21.01.2021 у справі №757/15946/17-ц, відповідно до яких витрати на правничу допомогу підлягають розподілу незалежно від того, чи вони вже фактично сплачені, чи лише мають бути сплачені відповідно до умов договору. Доводи відповідача про нібито завищений розмір витрат суд не приймає, оскільки вважає, що справа хоч і є типовою, але вимагає підготовки окремої доказової бази, перевірки послідовності відступлення прав вимоги за договорами факторингу, формування пакету первинних документів та правової позиції, що свідчить про реальний обсяг наданих послуг. Відтак, розмір заявлених витрат у 7 000,00 грн є розумним, співмірним зі складністю справи та значенням спору, і відповідає критеріям реальності, необхідності та обґрунтованості, визначеним у практиці Верховного Суду (постанови від 15.03.2018 у справі №308/1733/16-ц, від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). З огляду на викладене, суд прийшов висновку, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн є обґрунтованою, підтвердженою та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до положення п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений та документально підтверджений судовий збір у розмірі 2422, 40 грн.

Outcome: approved