Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

11.12.2025 представник АТ «А-БАНК» Шкапенко Олександр Віталійович, який діє на підставі довіреності від 22.10.2025, надіслав до суду через систему «Електронний суд» позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 05.03.2024 у розмірі 88129,93 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 49602,54 грн, заборгованості по відсотках 37477,39 грн та пені 1050,00 грн, мотивуючи тим, що відповідачем порушено договірні зобов`язання в частині своєчасного повернення кредиту, відсотків у строки та на умовах, передбачених договором. Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 12.12.2025 позовна заява була залишена без руху, з наданням строку для виправлення недоліків (а.с.57-58). На виконання ухвали представник позивача 15.12.2025 через систему «Електронний суд» надіслав до суду позовну заяву в новій редакції. (а.с. 62-115). Ухвалою Котелевського районного суду Полтавської області від 16.12.2025 прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 116). Відповідачка [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не подала. Представник позивача Шкапенко О.В. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 121-122). Представник позивача у позовній заяві заявив клопотання про розгляд справи без участі представника АТ «А-Банк», позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду (а.с.5). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, відповідно до вимог п. 2 ч. 8 ст. 128 ЦПК України (а.с. 120), про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не подала. На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Ухвалою суду від 14.01.2026 встановлено заочний розгляд справи №535/1199/25. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вирішив можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи, наявних у ній доказів, суд приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити частково, з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 05.03.2024 [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банку» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. [PERSON] надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом та видано платіжну картку. У підписаній анкеті-заяві [PERSON] підтвердила, що до укладання цієї угоди, ознайомилася з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ «А-Банк», що розміщені за посиланням: www.a-bank.com.ua/terms, з інформацією, яка розміщується на веб сайті за посиланням: www.a-bank.com.ua в повному об`ємі, відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії», з Довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб; дана анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, між нею й АТ «А-Банк» становлять договір про надання банківських послуг зі строком дії у 90 років, умови якого їй зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Визнає, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису (а.с. 10 на звороті - 11). На підтвердження заявлених позовних вимог позивачем надано копію анкети-заяви; копію заяви про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, відповідно до якого [PERSON] , діючи на підставі особистого волевиявлення просила відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у UAH та встановити кредитний ліміт, пільговий період користування кредитом становить до 62 днів за ставкою 0,000001%, у разі виходу з пільгового періоду процентна ставка - 3,4 % на місяць, денна процентна ставка 0,06%, строк кредитування 240 місяців (а.с. 11 на звороті -13); копію додатку до лімітів по картці(рахунку) (а.с. 13 на звороті-14); копію довідки про систему гарантування вкладів фізичних осіб (а.с. 14 на звороті); копію паспорта споживчого кредиту «Кредитна картка «Вигода» (а.с. 15-16); копію витягу Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 30-36); копію Тарифів по картці «Зелена» (а.с. 37-38); розрахунок заборгованості за договором №б/н від 05.03.2024 станом на 11.12.2025, відповідно до якого заборгованість відповідача, що визначена позивачем до стягнення, перед АТ «А-Банк» становить 88129,93 грн, яка складається з наступного: 49602,54 грн заборгованість за кредитом; 37477,39 грн заборгованість по відсотках, пеня 1050,00 грн (а.с. 8-10); довідку за картами про відкриття рахунку № [NUMBER] й надання картки № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року, № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року, № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року, 4323347384289903, строком дії до грудня місяця 2031 року, 5169155159367562, строком дії до грудня місяця 2031 року, 5225315001210186, строком дії до грудня місяця 2028 року (а.с. 28 на звороті); довідку за лімітами за період з 05.03.2024 по 11.12.2025 (а.с. 28); виписку по рахунку за період з 05.03.2024 по 01.12.2025 відносно [PERSON] (а.с. 16 на звороті - 27). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За правилом ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частина 2 статті 639 Цивільного кодексу України). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредиту, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору про надання банківських послуг. Щодо стягнення пені за кредитним договором суд вважає необхідним зазначити наступне. Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.. Частиною 1 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 року до теперішнього часу. Відповідно до положень пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи ту обставину, що пеня, яка передбачена кредитним договором, нарахована у період дії в Україні воєнного стану, вона підлягає списанню кредитодавцем та підстави для її стягнення за рішенням суду відсутні. З урахуванням викладеного, беручи до уваги, що відповідач [PERSON] не виконала належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором №б/н від 05.03.2024 в обумовлені договором строки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «А-Банк» підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 87079,93 грн, яка складається із: основного боргу 49602,54 грн; нарахованих процентів 37477,39 грн. У задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому виходячи із змісту вище зазначеної норми з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «А-Банк» необхідно стягти судові витрати по сплаті судового збору за подання до суду позовної заяви пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2393,53 грн.

Outcome: partial