Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

ТОВ «Фінпром маркет» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 23.05.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений Договір позики №75725455, останній отримав кредит у розмірі 2240,00 грн., строком на 13 днів, фіксованою процентною ставкою у розмірі 1,99%. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору позичальник надав [PERSON] у власність грошові кошти в розмірі 2240,00 грн., шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача, а відповідач отримав грошові кошти на умовах платності користування та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. Однак в подальшому відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення наданих йому коштів. 26 жовтня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» укладено договір факторингу №2610, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало своє право вимоги за вказаним договором ТОВ «Фінансова компанія управління активами». 03 квітня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром маркет» уклали договір факторингу №030423-ФК. Таким чином, ТОВ «Фінпром маркет» наділено правом вимоги до відповідача за договором №75725455. Заборгованість відповідача за договором №75725455 становить 6671,98 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу 2240,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 4431,98 грн., яку представник позивача просить стягнути з відповідачки, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн. Ухвалою судді від 11.12.2025 прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. 24.12.2025 до суду надійшов відзив [PERSON] на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на неправомірність нарахування процентів поза межами строку дії кредитного договору, неможливість стягнення штрафу, пені, комісії. Крім того зауважив, щодо недоведеності правильності нарахування суми заборгованості, зазначивши, що згідно договору строк дії кредиту-30 календарних днів, також зауважив, що проценти за користування кредитними коштами нараховано непрвомірно, їх розмір у декілька разів перевищує тіло кредиту. Щодо витрат на правничу допомогу зазначив, що заявлена сума витрат не відповідає критеріям реальності, оскільки даний спір є спором незначної складності, просить зменшити витрати на правову допомогу. 31.12.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій просить позовні вимоги задовольнити. Крім того, в поданій відповіді зазначено, що видача кредитних коштів відповідачу підтверджується документами, наявними в матеріалах справи, які підтверджують перерахування коштів на картковий рахунок відповідача. Крім того, зазначив, що відповідачем в рахунок погашення заборгованості за договором позики, здійснено часткове погашення в розмірі 115,18 грн., що підтверджує отримання коштів та його укладання. В судове засідання представник позивача не з"явився, в позові сформовано вимогу про слухання справи за відсутності представника позивача, підтриманя позовних вимог. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду в судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги не визнає, заперечує проти їх задоволення. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у відповіді на відзив зазначив про розгляд справи у відсутності представника позивача, підтримання позовних вимог. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неприбуття не повідомив. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 23.05.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №75725455 шляхом підписання документів електронними підписами, відповідно якого ТОВ ''1 Безпечне агентство необхідних кредитів'' надали [PERSON] позику у сумі 2240,00 грн., зі сплатою відсотків у розмірі 1,99 % від суми позики за кожен день користування позикою, строк позики 13 днів, а [PERSON] зобов`язався повернути позику, сплатити проценти визначені договором. Довідка про ідентифікацію свідчить, що [PERSON] із яким укладено договір №75725455 від 23.05.2021 ідентифікований ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" з одноразовим ідентифікатором [NUMBER], електронна пошта:[INFO]. Згідно платіжної інструкції №3е5180ea98f0-49d5-95f3-d98a50b025db від 23.05.2021 свідчить, що ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" перераховано грошові кошти в сумі 2240,00 грн. на платіжну карту № [NUMBER] , що також підтверджується листом ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" Вих. 24/10/25-9989 від 24.10.2025 та довідкою ТОВ "Фінансова компанія ''Фінекспрес" №КД-000067096/ТНПП від 24.10.2025. 26.10.2021 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінансова компанія управління активами" укладено договір факторингу №2610, згідно якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" передали ТОВ "Фінансова компанія управління активами" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема до боржника [PERSON] за договором №75725455 від 23.05.2021. 03.04.2023 між ТОВ "Фінансова компанія управління активами" та ТОВ "Фінпром Маркет" укладено договір факторингу №03.04.23-ФК, згідно якого ТОВ "Фінансова компанія управління активами" передали ТОВ "Фінпром Маркет" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема до боржника [PERSON] за договором №75725455 від 23.05.2021. Розрахунок заборгованості, проведений ТОВ "Фінпром Маркет" свідчить, що загальна сума заборгованості становить 6671,98 грн., яка складається із заборгованості за основною сумою боргу - 2240,00 грн., за відсотками - 4431,98 грн.. За клопотанням представника позивача судом витребувано у АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо встановлення особи, яка отримала спірні 2240,00 гривень за кредитним договором №75725455 від 23.05.2021, власника банківської картки з номером [NUMBER] .Згідно запитуваної інформації встановлено, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) емітовано платіжну картку №[NUMBER] . Згідно виписки по рахунку № [NUMBER] за період з 23.05.2021-26.05.2021 вбачається, що 23.05.2021 на рахунок здійснено переказ коштів у сумі 2240,00 грн.. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Як зазначено в правій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.11.2021 року у справі №243/6552/20 (провадження №61-1347св21) будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як видно з матеріалів справи, відповідач користувався кредитними коштами, разом з тим, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку із чим має заборгованість перед позивачем, який відповідно до договору про відступлення права вимоги набув право вимоги за договором кредиту. Відповідно до ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором позики №75725455 від 23.05.2021 заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором не погашена, залишок заборгованості складає 6671,98 грн., яка складається із заборгованості за основною сумою боргу - 2240,00 грн., за відсотками - 4431,98 грн.. Проте позовні вимоги ТОВ «Фінпром маркет» про стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №75725455 від 23.05.2021 підлягають частковому задоволенню в сумі, встановленій в договорі на період його дії -2819,54 грн., оскільки відповідно до п.2.2 договору позика надається строком на 13 днів (2240,00грн. тіла кредиту+579,54 грн.(2240х1,99%х13днів) відсотків=2819,54). Матеріали справи не містять відповідних доказів щодо внесення змін та доповнень до договору відносно продовження строку дії договору, тому нарахування відсотків поза межами встановленого строку є необґрунтованим. В цій частині суд приймає до уваги заперечення відповідача. Що стосується заперечень відповідача відносно стягнення штрафу, пені, комісії, суд не приймає їх до уваги, так як такі вимоги не заявлялися позивачем. Позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу в розмірі 4500,00 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Звертаючись до суду, представник позивача згідно вимог ст. 134 ЦПК України, в позовній заяві зазначив що витрати, понесені на правову допомогу становлять 4500 грн, на підтвердження понесення яких долучив до позовної заяви договір про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги до договору №25-08/25/ФП про надання правничої допомоги від 25.08.2025 та витяг з Акту №2-ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги договору №25-08/25/ФП від 25.08.2025. Отже, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано всі необхідні докази, а тому з відповідача слід стягнути витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, виходячи з принципу пропорційності відшкодування судових витрат до задоволених вимог - позов підлягає задоволенню у процентному відношенні на 42,26 %, а тому в силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1023,71 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1901,70 грн..

Outcome: partial