Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи У грудні 2025 року Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі АТ «Акцент-Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовна заява мотивована тим, що 27 вересня 2022 року відповідачем підписано Заяву щодо встановлення кредитного ліміту, на підставі якої відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. [PERSON] свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором не виконав у повному обсязі, внаслідок чого станом на 04 грудня 2025 року утворилася заборгованість у розмірі 33 218,17 грн, з яких: заборгованість за кредитом 24 374,62 грн; заборгованість за відсотками 8 843,55 грн. З урахуванням викладеного, АТ «Акцент-Банк» просило стягнути із [PERSON] вказану суму заборгованості за кредитним договором, а також судові витрати у виді сплаченого судового збору. Представник позивача АТ «Акцент-Банк» у судове засідання не з`явився, в позовній заяві, серед іншого, вказав про розгляд справи у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяви про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. До суду повернулись повістки із позначкою «Адресат відсутній за вказаною адресою». Судові повістки вважаються врученими відповідачу. Вказані обставини та норми статті 223 ЦПК України вказують на наявність підстав для розгляду справи без участі сторін, а також для ухвалення заочного рішення, про що 14 січня 2026 року суд постановив ухвалу. Процесуальні дії у справі 05 грудня 2025 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня вручення ухвали. 10 грудня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 23 грудня 2025 року розгляд справи відкладено на іншу дату у зв`язку із неявкою в судове засідання відповідача. Фактичні обставини справи, встановлені судом 27 вересня 2022 року [PERSON] звернувся до АТ «Акцент-Банк» із заявою щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком (далі- Заява), відповідно до умов якої останній просив встановити йому кредитний ліміт на поточний кредитний рахунок № [NUMBER] (п. 1 Заяви). Заява підписана електронним підписом (арк. спр.7 на звороті - 8). Пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,4% на місяць (п. 4 Заяви). Строк кредитування (строк дії кредитної лінії) 240 місяців. Порядок погашення - щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі не менше 4% від заборгованості та не менше нарахованих відсотків за користування кредитом, та не менше 100 грн й не більше повного розміру заборгованості за Договором про споживчий кредит п.5,6 Заяви). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним цифровим підписом (арк. спр. 8 на звороті-9). Згідно з даними довідок, виданих АТ «Акцент-Банк», [PERSON] видана картка № [NUMBER] . Кредитний ліміт встановлений 12 липня 2024 року у розмірі 2 000 гривень, 22 липня 2024 року кредитний ліміт збільшено до 24 400 грн за ініціативою клієнта (арк. спр. 15). Даними виписки по картці, розрахунком заборгованості підтверджується, що [PERSON] користувався коштами банку, періодично здійснював погашення заборгованості, а банк здійснював списання відсотків за використання кредитного ліміту (арк.спр.10-12, 13-14). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що між відповідачем [PERSON] та АТ «Акцент-Банк» було укладено кредитний договір у виді Заяви щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 27 вересня 2022 року. Договір укладено в електронній формі, який підписаний цифровим електронним підписом, що узгоджено сторонами в п. 13 Заяви. За умовами цього договору АТ «Акцент-Банк» надало [PERSON] кредит у вигляді кредитного ліміту, розмір якого згідно довідки Банку становить 24 400 грн, строком на 240 місяців, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3,4 % на місяць у разі виходу з пільгового періоду, який складає 62 дні. Таким чином у підписаному відповідачем кредитному договорі чітко визначені усі істотні умови кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Згідно статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним з найважливіших наслідків принципу змагальності у цивільному процесі. Дослідженні судом виписка по картці та розрахунок заборгованості за договором №б/н від 27 вересня 2022 року підтверджують трати відповідачем кредитного ліміту, а також неналежне виконання умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування ним. Відповідач, у порушення умов укладеного договору, своєчасно не повернув кредитні кошти, у зв`язку з чим виникла прострочена заборгованість в розмірі 33 218,17 грн, з яких: заборгованість за кредитом 24 374,62 грн; заборгованість за процентами 8 843,55 грн, що підтверджується даними виписки по рахунку та розрахунком заборгованості. Вказані обставини відповідач не спростував, доказів про належне виконання умов договору не надав. Відтак суд вважає, що позов є обґрунтованим, обставини викладені у позовній заяві підтверджені належними, допустимими та достатніми доказами, а тому із [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за договором у повному обсязі. Розподіл судових витрат Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, а позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням ціни позову (33 218,17 грн), відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі2 422,40 грн (3 028 х 0,8=2 422,40).

Outcome: approved