Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1.1. У листопаді 2025 року адвокат Скіць Є.К., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з указаним позовом, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 28 листопада 2025 року просить визнати дії Акціонерного товариства «Черкасиобленерго» щодо припинення постачання електричної енергії у квартиру незаконними; стягнути з ТОВ «Черкасиенергозбут» на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 821,29 грн; стягнути з АТ «Черкасиобленерго», ТОВ «Черкасиенергозбут» солідарно на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн. 1.2. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування квартири від 05 квітня 2025 року, попередні власник [PERSON] . 1.3. Письмовий договір про користування електричною енергією за вказаною адресою укладено з попереднім власником квартири [PERSON] . 1.4. Послуга з розподілу електричної енергії у квартирі надається на підставі публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, укладеного шляхом приєднання до публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах договору про користування електричною енергією для населення від 18 серпня 2004 року №18- 63-126. 1.5. Позивач приєдналася до умов публічного договору приєднання про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, розміщеного на офіційному сайті ТОВ «Черкасиенергозбут» за посиланням https://energozbut.ck.ua/pob.html шляхом споживання електричної енергії та оплати за таку спожиту електричну енергію. 1.6. Таким чином, навіть за відсутності укладення у письмовій формі договору на постачання електричної енергії, позивачка є новим власником квартири [ADDRESS] і споживачем послуг електроенергії, а між сторонами склалися фактичні договірні відносини з приводу надання та користування електроенергією. 1.8. У зв`язку із перебуванням позивачки за межами України у період оплати комунальних послуг, у кінці вересня 2025 року - на початку жовтня 2025 року оплата за спожиту електроенергію не вносилась, оскільки оплату житлово-комунальних послуг позивачкою було заплановано здійснити до кінця жовтня 2025 року за два місяці. 1.9. 28 жовтня 2025 року приблизно о 09.30 год електропостачання у квартирі припинено. 1.10. Електрик, який працює у РЕУ-8, яким здійснюється обслуговування будинку за адресою [ADDRESS] , у ході встановлення причин відключення живлення, повідомив про дистанційне відключення електропостачання ТОВ «Черкасиенергозбут». 1.11. У телефонній розмові із спеціалістом ТОВ «Черкасиенергозбут» на запит щодо відключення електропостачання позивачу стало відомо, що електропостачання у квартиру дійсно було припинено у зв`язку із наявною заборгованістю. Заборгованість була сплачена позивачем відразу після вказаної телефонної розмови, після чого позивачка невідкладно звернулася до сервісного центру ТОВ «Черкасиенергозбут», де їй повідомили, що сплату заборгованості підтверджують, але ще не мають інформації від інспекторів РЕМ щодо відключення квартири від електропостачання, однак оновлена база по споживачах надійде тільки на наступний день, після чого споживач зможе написати заяву на підключення та сплатити послуги з підключення, а також штрафні санкції. 1.7. Того ж дня позивачем була подана заява до АТ «Черкасиобленерго» на укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії у зв`язку із зміною власника. 1.13. Позивачка просить врахувати, що, що рахунок за спожиту електричну енергію за вересень 2025 року позивачу було вручено у приміщенні Сервісного центру ТОВ «Черкасиенергозбут» з приміткою «За вашим об`єктом розпочато процедуру відключення (Попередження від 03 жовтня 2025 року. Реєстр на відключення 28 жовтня 2025)». При цьому, попередження про відключення про припинення постачання електричної енергії із необхідними реквізитами, а також належними доказами щодо його вручення споживачу на запит позивача надано не було. 1.14. З інформації у особистому кабінеті споживача о/р [NUMBER] , реєстрацію у якому провела споживач після відключення електропостачання, вбачається регулярна сплата послуг за спожиту електроенергію з моменту набуття позивачем права власності на квартиру. Жодних повідомлень щодо включення споживача до реєстру на відключення чи попереджень про відключення особистий кабінет споживача не містить. 1.15. Позивач також зазначає, що жодних попереджень про відключення квартири від електропостачання ні позивач, ні попередній власник квартири не отримували. 1.16. Із метою досудового врегулювання спору у день відключення квартири від електропостачання 28 жовтня 2025 року позивач звернулася до відповідача ТОВ «Черкасиенергозбут» із письмовою скаргою та вимогою про невідкладне відновлення електропостачання, проте електропостачання у квартиру у той день відновлено не було. 1.17. 29 жовтня 2025 року позивачем була написана заява на підключення електроенергії, сплачені рахунки на підключення, 3 % річних, після чого під кінець робочого дня електропостачання у квартирі було відновлено. 1.21. На думку позивачки, навіть за наявності заборгованості за послуги із електропостачання у товариства не було достатніх правових підстав для припинення постачання електричної енергії у квартиру позивача, особливо враховуючи період та незначний розмір заборгованості, а також непропорційність такого заходу, як відключення квартири від енергопостачання. 1.24. Враховуючи зазначене, на думку позивача, неправомірними діями ПАТ «Черкасиенергозбут» позивачу було завдано матеріальної шкоди, яка полягає у оплачені позивачем витрати як компенсація за відключення та підключення електроустановки №71010124604 у розмірі 809,39 грн, а також 3% річних у розмірі 11,90 грн. 1.25. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, то відсутність електропостачання у квартирі, яка знаходиться у будинку без газопостачання та інших альтернативних джерел електроенергії, призвело до неможливості приготувати їжу, обігріти квартиру та користуватись водопостачанням, а також до того, що діти у квартирі знаходилися при температурі нижче 16 градусів. За таких обставин позивачка зазнала сильного стресу і була змушена організовувати свій побут та побут своєї сім`ї в умовах відсутності електропостачання в квартирі. Крім того, у зв`язку із діями відповідача, позивач була вимушена витрачати додатковий час, працюючи в умовах повного робочого дня, і вживати заходів для відновлення своїх порушених прав шляхом відвідувань АТ «Черкасиобленерго» та ТОВ «Енергозбут». Із урахуванням наведених норм права та фактичних обставин, позивачка оцінює розмір завданої їй моральної шкоди у 5 000 грн. 1.26. 27 листопада 2025 року представником ТОВ «Черкасиенергозбут» надано відзив на позовну заяву, в якому він просить у задоволенні позовних вимог відмовити. 1.27. Відзив обґрунтовано тим, що 03 жовтня 2025 року, у зв`язку з непогашенням [PERSON] наявної заборгованості, ТОВ «Черкасиенергозбут» надіслало на поштову адресу позивача ( [ADDRESS] ) попередження про припинення постачання електричної енергії поштовим відправленням № 0505379800828. Позивачку було попереджено, що внаслідок наявної заборгованості за спожиту електричну енергію, що утворилась за серпень 2025 року у загальній сумі 2 134,08 грн, буде припинено повністю постачання електричної енергії 28 жовтня 2025 року. 1.28. ТОВ «Черкасиенергозбут» правомірно, відповідно до положень п. 4.12, п. 7.5 ПРРЕЕ було направлено попередження про припинення постачання електричної енергії, що у свою чергу підтверджує добросовісність та правомірність дій відповідача 2. 1.29. Згідно інформації з офіційного сайту АТ «Укрпошта» https://track.ukrposhta.ua щодо поштового відправлення № 0505379800828 зазначається, що 06 жовтня 2025 поштове відправлення прибуло до поштового відділення споживача, а тому на підставі п. 7.5 ПРРЕЕ вже 08 жовтня 2025 року вона вважається такою, що отримала попередження про припинення постачання електричної енергії (за двадцять календарних днів до відключення і за 14 робочих днів до відключення). 1.31. ТОВ «Черкасиенергозбут» просить врахувати, що на момент відключення позивач не лише не сплатила заборгованість за серпень 2025 року, але і мала непогашену заборгованість за вересень 2025 року, що свідчить про недобросовісність її дій як споживача послуг. 1.33. Після отримання відомостей про погашення заборгованості та оплати вартості робіт з відключення/підключення ТОВ «Черкасиенергозбут» невідкладно (на наступний день після оплати) оформило та направило Оператору системи розподілу реєстр споживачів, яким необхідно відновити електроживлення, зокрема й споживачу за адресою квартира [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . 1.36. ТОВ «Черкасиенергозбут» також просить врахувати, що воно не є оператором системи розподілу, у зв`язку з чим на них не поширюються обов`язки, визначені пунктом 11.5.8 КСР, а до оператора системи розподілу (яким на території Черкаської області є АТ «Черкасиобленерго») навіть не сформовано позовних вимог. 1.37. Позивач просить визнати дії ТОВ «Черкасиенергозбут» щодо припинення постачання електричної енергії незаконними, проте воно не припиняло постачання, що підтверджується положеннями пункту 7.10 ПРРЕЕ, відповідно до якого припинення електроживлення електроустановок споживача здійснюється оператором системи у порядку, визначеному Кодексом системи передачі та Кодексом систем розподілу. Тобто, у даному випадку мало місце припинення постачання електричної енергії оператором системи розподілу за ініціативою електропостачальника, у зв`язку з чим позивачем неправильно обрано спосіб захисту. 1.40. Враховуючи, що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди у сумі 821,29 грн та моральної шкоди 5 000 грн є похідними від позовної вимоги про визнання дій ТОВ «Черкасиенергозбут» щодо припинення постачання електричної енергії у квартиру, належну [PERSON] незаконними, то у їх задоволенні теж належить відмовити. 1.41. 02 грудня 2025 року [PERSON] надано відповідь на відзив, в якому зазначає, що заперечення відповідача 2 не спростовують доводів позовної заяви [PERSON] та посилань позивача на сталу та актуальну практику Верховного Суду щодо неправомірного припинення електропостачання у кв. [ADDRESS] АТ «Черкасиобленерго», необхідності відшкодування ТОВ «Енергозбут» витрат, які вимушена була вчинити споживач для відновлення електропостачання у квартиру, а також відшкодування моральної шкоди, яку завдано позивачці внаслідок припинення електропостачання до її житла, яке призвело до негативних наслідків, було суттєво порушено звичний побут, змусило її докладати зусиль для організації свого життя в умовах відсутності електричної енергії для забезпечення необхідного рівня побутових умов, що призвело до моральних страждань. Доказів на спростування відсутності вини у завданні збитків відповідачами не надано. 1.42. 04 грудня 2025 року ТОВ «Черкасиенергозбут» надано заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначено, що у даній справі не встановлено конкретної особи, яка завдала шкоди, оскільки позивачем не доведено, а матеріалами справи не встановлено наявності протиправних дій ТОВ «Черкасиенергозбут», які б могли завдати шкоди. Окрім того, позивачем не підтверджено належними та допустимими доказами наявність шкоди та причинний зв`язок між протиправними діями ТОВ «Черкасиенергозбут» та шкодою. Вважають, що у відповіді на відзив не спростовано аргументів ТОВ «Черкасиенергозбут», наведених у відзиві, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими, аргументи на їх підтвердження неспроможними, а позов таким, у задоволенні якого належить відмовити. 1.43. Представником відповідача АТ «Черкасиобленерго» надано відзив на позовну заяву, в якому вона просить у позові відмовити. 1.44. Відзив обґрунтовано тим, що ОСР (ВСП Черкаські міські енергетичні мережі АТ «ЧЕРКАСИОБЛЕНЕРГО») не зобов`язане окремо попереджати споживача, якщо відключення здійснюється за реєстром постачальника. Обов`язок попередження покладено на постачальника електричної енергії ТОВ «ЧЕРКАСИЕНЕРГОЗБУТ», який виконав його в повному обсязі, попередивши споживача. 1.45. Оскільки припинення електропостачання здійснюється ОСР та підставі реєстру постачальника електричної енергії, обов`язок щодо належного повідомлення споживача покладається на постачальника як ініціатора припинення постачання. Відповідна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного суду від 10.07.2024 у справі № 914/1574/23. 1.46. Зауважують, що тільки з 28 жовтня 2025 року гр. [PERSON] приєдналась до Публічного договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, за адресою [ADDRESS] (квартира ЕІС-код 62Z6046000832253), тобто договірні відносини між ОСР та споживачем за даною адресою виникли саме з 28 жовтня 2025 року, а до цього про зміну власника квартири повідомлено не було. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 2.1. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкас від 12 листопада 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами загального позовного провадження. 2.2. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкас від 09 грудня 2025 року прийнято заяву представника позивача адвоката Скіць Емми Кароївни від 29 листопада 2025 року про зміну предмету позову та продовжено розгляд справи з урахуванням змісту цієї заяви. 2.3. У судове засідання представник позивача Скиць Е.К. не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача. 2.4. Представник АТ «Черкасиобленерго» Махаринець В.І. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. 2.5. Представник ТОВ «Черкасиобленерго» Левчук А.С. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог. 2.6. [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила; про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 3. Положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини 3.1. За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 3.2. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 3.3. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 3.4. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 3.5. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. 3.6. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. 3.7. У частині першій статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. 3.8. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). 3.9. Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). 3.10. У статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 3.11. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 3.12. Відповідно до статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 3.13. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) зробила висновок про те, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину потрібно доказувати так, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тож певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. 3.14. Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. 3.15. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії», споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. 3.16. Згідно п. п. 2 п. 5.5.5 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 № 312 (далі Постанова № 312, Правила № 312, ПРРЕЕ) споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. 3.17. Відповідно до п. 4.12 ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. 3.18. Згідно п. 5.11 Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, якщо споживач не здійснив оплату за цим Договором в строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ (з урахуванням особливостей, встановлених для вразливих споживачів). 3.19. За змістом п. 7.5 ПРРЕ припинення повністю або частково постачання електричної енергії споживачу здійснюється електропостачальником за умови попередження споживача не пізніше ніж за 10 робочих днів до дня відключення у разі заборгованості з оплати за спожиту електричну енергію відповідно до умов договору з електропостачальником. Попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження. Якщо підставою для припинення постачання електричної енергії є заборгованість споживача перед відповідним учасником роздрібного ринку, у попередженні про припинення постачання електричної енергії додатково зазначається сума заборгованості за відповідним договором та період, за який ця заборгованість виникла. У разі усунення споживачем в установлений строк порушень, що завчасно (до дня відключення) підтверджується належним чином, постачання електричної енергії споживачу не припиняється. 3.20. Пунктом 7.5 ПРРЕЕ також передбачено, що датою отримання таких попереджень буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача та/ або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій робочий день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим листом) або третій робочий день з дня відправки електронного повідомлення з поштового сервера оператора системи або електропостачальника на електронну адресу споживача, що зазначена у договорі споживача з ОСР/ОСП або електропостачальником (у разі направлення попередження електронною поштою). 3.21. Відповідно до частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. 3.22. За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 3.23. Згідно з ч.1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. 3.24. За правилами статей 12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 3.25. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 4. Фактичні обставини, встановлені судом 4.1. Судом установлено, що з 05 квітня 2025 року на підставі нотаріально посвідченого договору дарування [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . 4.2. Між АТ «Черкасиобленерго» ВСП Черкаські міські енергетичні мережі та [PERSON] (попередній власник квартири) у період з 01 січня 2019 року по 05 квітня 2025 року діяв Публічний договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії № 384- 068 за вказаною адресою (о/р № [NUMBER] ). 4.3. [PERSON] не повідомляла ТОВ «Черкасиенергозбут» та АТ «Черкасиобленерго» про те, що з 05 квітня 2025 року стала власником вказаної квартири та не оформлювала договірних правовідносин. 4.4. 03 жовтня 2025 року ТОВ «Черкасиенергозбут» надіслало на поштову адресу позивача попередження про заплановане 28 Жовтня 2025 року припинення постачання електричної енергії внаслідок наявної заборгованості за спожиту електричну енергію, що утворилась за серпень 2025 року, у загальному розмірі 2 134,08 грн. 4.5. 28 жовтня 2025 року приблизно о 09.30 год електропостачання у квартирі [ADDRESS] припинено. 4.6. 28 жовтня 2025 року [PERSON] подала заяву до АТ «Черкасиобленерго» на укладення договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії у зв`язку із зміною власника квартири. 4.7. 29 жовтня 2025 року позивачем була написана заява на підключення електроенергії та сплачено витрати як компенсацію за відключення та підключення електроустановки №71010124604 у розмірі 809,39 грн, а також 3% річних у розмірі 11,90 грн., після чого того ж дня електропостачання у квартирі було відновлено. 5. Оцінка Суду 5.1. Суд зауважує, що всі індивідуальні побутові споживачі послуги з електропостачання, в т.ч. [PERSON] як власник з 05 квітня 2025 року квартири [ADDRESS] , відповідно до п. 4.12 ПРРЕЕ зобов`язані здійснювати оплату спожитої електричної енергії не пізніше 20 числа наступного місяця за розрахунковим. 5.2. [PERSON] не виконала взяті на себе зобов`язання з оплати спожитої електричної енергії за серпень 2025 року і не здійснила оплату такої заборгованості в розмірі 2134,08 грн. до 20 вересня 2025 року. 5.3. За таких обставин, постачальник мав право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ. 5.4. Аналіз досліджених доказів у справі свідчить про те, що 03 жовтня 2025 року ТОВ «Черкасиенергозбут» надіслало на поштову адресу позивача попередження про заплановане 28 Жовтня 2025 року припинення постачання електричної енергії внаслідок наявної заборгованості і з урахуванням п. 7.5 ПРРЕЕ третій робочий день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку такого попередження припадав на 08 жовтня 2025 року. 5.5. Таким чином, із урахуванням змісту ПРРЕЕ споживач [PERSON] вважається такою, що попереджена про припинення постачання електричної енергії саме 8 жовтня 2025, тобто за 20 календарних днів до відключення і за 14 робочих днів до відключення електропостачання. 5.6. Доводи позивачки про те, що вона на той час перебувала за кордоном і запланувала сплатити заборгованість до кінця жовтня суд оцінює критично, оскільки заборгованість за попередній місяць мала бути нею сплачена до 20 числа наступного місяця, чого зроблено не було. Фактично заборгованість за спожиту електричну енергію було сплачено лише після відключення електропостачання. 5.7. Враховуючи період та розмір заборгованості, а також вартість послуги з відновлення електропостачання (яка майже втричі менша від розміру заборгованості), суд вважає, що такий захід, як відключення квартири позивача від енергопостачання був пропорційним заходом, застосованим відносно споживача. 5.8. За таких обставин суд робить висновок про недоведеність протиправності дій відповідачів щодо припинення електропостачання квартири позивачки. 5.9. Враховуючи, що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди у сумі 821,29 грн та моральної шкоди у 5 000 грн є похідними від вимог про визнання протиправними дій відповідачів щодо припинення постачання електричної енергії у квартиру, то такі вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed