Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 26.12.2018 між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Ліміт кредитної лінії становить 200 000 грн, процентна ставка 26% річних. 20.12.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» укладено Договір факторингу, на підставі якого ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за Кредитним договором від 26.12.2018, укладеним між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 27830,47 грн, яку й просить стягнути з відповідача, а також судові витрати у справі. Ухвалою суду від 01.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 26.11.2025 від представника відповідача - адвоката Барановського І.І. надійшов відзив на позовну заяву, у якому він просив відмовити в задоволенні позову, як безпідставного. У відзиві зазначено, що позовна заява не містить відомостей про конкретну суму кредитних коштів, отриманих позичальником [PERSON] , дати та розміри їх отримання, а також належні докази отримання коштів. Зі слів позичальника, ним було отримано лише 5 000 гривень частинами наприкінці 2018 року на початку 2019 року. Зазначені обставини не підтверджуються і випискою з рахунка приватного клієнта № 259071-2025/0829. Водночас позовна заява містить посилання на заборгованість станом на 20.12.2021 у сумі 27 830,47 гривні без розкриття способу її формування. 05.12.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він заперечив доводи відповідача та просив позов задовольнити. 04.12.2025 від представника відповідача надійшли заперечення (відповідь на відзив), у яких він підтримав доводи відзиву, зазначивши, що надана позивачем виписка не містить необхідних вихідних даних, не підтверджує факту отримання конкретних сум у конкретні дати та не може вважатися достатнім доказом існування заборгованості, що унеможливлює перевірку правильності її розрахунку. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, на які сторона посилалась як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.12.2018 між ТОВ АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Дана Угода складається з Пропозиції про укладення Угоди (оферта) та Акцепту пропозиції на укладення Угоди. Ліміт кредитної лінії становить 200 000 грн, процентна ставка 26% річних. Обов`язковий мінімальний платіж - 5% від суми заборгованості, але не менше 50 грн. Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який підписаний [PERSON] та в якому містяться дані позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови. З виписки по картковому рахунку боржника за період з 26.12.2018 по 20.12.2021 вбачається, що відповідач [PERSON] отримував кредитні кошти, користувався ними та здійснював погашення заборгованості. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 20.12.2021 заборгованість відповідача за кредитом складає 27830,47 грн. Також, судом встановлено, що 20.12.2021 між АТ «Альфа-Банк» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» було укладено Договір факторингу №4, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» передає ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому - передачі Реєстру боржників від 20.12.2021, підтверджує факт переходу від АТ «Альфа-Банк» до ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу. Відповідно до Витягу реєстру боржників від 20.12.2021 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором від 26.12.2018 в сумі 27830,47 грн, з яких: 24664,84 грн - залишок по тілу кредиту; 3165,63 грн - залишок за штрафними санкціями. Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 13 та ст. 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд зазначає, що відповідно до статей 512, 514, 516, 10771080, 1084 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні може відбуватися внаслідок відступлення права вимоги, правонаступництва чи інших підстав, установлених законом, і не потребує згоди боржника, якщо інше не передбачено договором або законом. За договором факторингу новий кредитор набуває права первісного кредитора в тому обсязі та на тих умовах, які існували на момент переходу прав. Отже, позивач правомірно набув право вимоги до [PERSON] щодо виконання зобов`язання. Суд робить висновок, що 26.12.2018 виникли договірні відносини між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. [PERSON] отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до [PERSON] і товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Наданий позивачем розрахунок повністю відповідає умовам Угоди, у ньому відображена фактична сума встановленого кредитного ліміту, нарахування процентів, та всі факти виконання відповідачем грошових зобов`язань із зазначенням дат та сум платежів. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності альтернативного розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню, тому позов задовольняє. Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Як зазначив Верховний Суд у постановах від 07.12.2020 у справі № 922/3708/19, а також, від 01.10.2021 у справі № 607/14338/19-ц, проти розміру витрат на правничу допомогу має заперечувати обов`язково інша сторона і якщо вона не заперечує, то у суду відсутні підстави надавати оцінку кількості часу витраченому адвокатом на виконання робіт, а також суд не вправі зменшувати розмір витрат на професійну допомогу адвоката. В матеріалах справи відсутнє клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. У зв`язку з вищевикладеним відповідно до ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028 грн та витрати за надану правничу допомогу у розмірі 9200,00 грн.

Outcome: approved