Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, та змінивши предмет позову, просить: - звільнити [PERSON] від сплати аліментів, що стягуються із неї за рішенням Сосницького районного суду Чернігівської області від 17 червня 2024 року на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини її доходів щомісячно,але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із 21 листопада 2025 року. - стягнути із [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісячно на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття,починаючи із 21 листопада 2025 року. - змінити розмір аліментів стягуваних за рішенням Сосницького районного суду від 27 березня 2025 року про стягнення аліментів в розмірі 1/5 частки всіх видів його заробітку(доходу) із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] [INFO] , щомісячно на стягнення аліментів із [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісячно на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття,починаючи із 21 листопада 2025 року. Позов мотивований тим, що рішенням Сосницького районного суду від 17 червня 2024 року із [PERSON] на користь відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини її доходів на утримання дитини [PERSON] ,так як донька проживала на той час із батьком. Із червня 2025 року донька [PERSON] проживає разом з матір`ю у сел.Сосниця. Крім цього,відповідно до заочного рішення Сосницького районного суду від 27 березня 2025 року, за позовом [PERSON] було змінено розмір аліментів,стягнутих рішенням Сосницького районного суду від 01.03.2017 року за заявою [PERSON] щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з [PERSON] до 1/5 частки з усіх видів заробітку(доходу) платника аліментів та стягнено із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] ,2012 р.н., в розмірі 1/5 частки всіх видів його заробітку(доходу),але не менше 50(п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,щомісячно. В даний час у позивачки змінилися сімейні обставини , так як у неї [INFO] народився син [PERSON] , відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Позивачка не працює та перебуває по догляду за дитиною. З поданого відзиву вбачається, що відповідач позовні вимоги визнає частково. Свою позицію мотивує наступним. Відповідач не є батьком [PERSON] , який народився [INFO] , відомості про батька записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, і не зобов`язаний його утримувати і даний факт не може бути як підставою для збільшення розміру аліментів. Відповідач являється інвалідом війни з 3-ою групою інвалідності, досить часто хворіє що підтверджується відповідною довідкою. Уч асть батьків в утриманні своїх дітей повинна бути рівнозначною. В задоволенні позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання 2-ох дітей ( [PERSON] та [PERSON] ) по 1/4 відмовити. У разі підтвердження свідком про зміну постійного місця проживання Позовні вимоги [PERSON] про зміну розміру аліментів з 1/5 до 1/3 починаючи з 21 листопада 2025 року задовольнити частково, та змінити розмір стягнення аліментів до 1/4 з Відповідача з урахуванням його стану здоров`я та матеріального стану, починаючи з дня набрання судовим рішенням законної сили. Відповідь на відзив не подавалась. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що донька [PERSON] з червня 2025 року проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. В неї в січні 2025 року народився син. Вона отримує допомогу при народженні дитини та допомогу малозабезпеченій сім`ї. Представник позивача адвокат Бабич А.І. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, в своїх поясненнях посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась про час та місце розгляду повідомлена належним чином. Представник відповідача адвокат Розпутенко Р.А. в судовому засіданні позовні вимоги просив задовольнити частково, в своїх поясненнях посилаючись на обставини викладені у відзиві. Дослідивши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення сторін, показання свідка, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. До такого висновку суд прийшов з наступних міркувань. Встановлено, що сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.13,14). Рішенням Сосницького районного суду від 17.06.2024 у справі № 745/405/24 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини її доходів на утримання дитини [PERSON] (а.с.18-19). Станом на 01.11.2025, згідно виконавчого листа по справі № 745/405/24, заборгованість по сплаті аліментів становить 13869,67 грн (а.с.84). Заочним рішенням Сосницького районного суду від 27.03.2025 у справі № 745/17225 змінено розмір аліментів, стягнутих рішенням Сосницького районного суду від 01.03.2017 року у справі №745/94/17 за заявою [PERSON] щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей з [PERSON] , до 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів та стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , 2012 р.н., в розмірі 1/5 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 (п`ятдесяти) відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно (а.с.20-24). З акту обстеження умов проживання від 19.04.2024 та довідки виконавчого комітету Старосілецької сільської ради від 19.04.2024 №110 вбачається, що дитина [PERSON] зареєстрована в будинку по [ADDRESS] , тобто за місцем проживання відповідача (а.с.76,78-79). З акту обстеження умов проживання від 14.10.2025 вбачається, що дитина [PERSON] проживає в будинку по [ADDRESS] , тобто за місцем проживання позивача (а.с.26). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з червня 2025 року вона проживає з матір`ю в селищі Сосниця та навчається в ліцеї в м.Чернігові дистанційно. Позивачка [PERSON] є матір"ю [PERSON] , [INFO] , батьком [PERSON] (а.с.15) З відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нараховуваного доходу, нарахованого податку та військового збору станом на 19.11.2025 вбачається, що позивачка з квітня 2025 по вересень 2025 отримує соціальні вилати з УСЗН Корюківської РДА (а.с.28). В судовому засіданні встановлено, що відповідач є особою з інвалідністю 3 групи з 02.10.2023 внаслідок поранення пов`язаного з захистом батьківщини та з 25.11.2025 по 03.12.2025 проходив лікування отриманих травм в КНП «ГВВ» ЖОР (а.с.81,82-83). На даний час, починаючи з 09.12.2025, [PERSON] проходить лікування в КНП «Житомирське обласне стоматологічне медичне об`єднання» Житомирської обласної ради (довідка медичного закладу №8 від 31.12.2025). Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Стосовно припинення стягнення аліментів з позивача на користь відповідача на утримання дочки [PERSON] . Звертаючись з позовом про припинення стягнення аліментів за рішенням Сосницького районного суду від 17.06.2024 у справі № 745/405/24, позивач зазначає, що на даний час [PERSON] проживає з нею, що підтверджується дослідженим в судовому засіданні актом обстеження умов проживання та показаннями свідка [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, змінятьсяобставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи встановлені судом обставини, а саме те, що на даний час дитина [PERSON] проживає з матір`ю і перебуває на її утриманні, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь батька аліментів на утримання дочки [PERSON] . Стосовно заявлених позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] . У частині першій статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частинами першою та другою статті 27 Конвенції встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що факт проживання дитини з матір"ю знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому є підстави для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дитини [PERSON] . Стосовно заявлених позовних вимог про збільшення розміру аліментів що стягуються з відповідача на утримання сина [PERSON] . У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріальногостановища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі № 6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів необхідно з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на потребу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Одержувач аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. При цьому, суд, з урахуванням встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, може вирішити питання щодо збільшення розміру аліментів. З наданих доказів не вбачається покращення матеріального становища відповідача та не доведено факт погіршення матеріального становища позивача. В судовому засіданні встановлено та підтверджено належними та допустимими доказами зміну сімейного стану позивача, а саме народження в неї дитини. Однак зміна сама по собі зміна сімейного стану, без доведенння зміни матеріального не може бути підставою для збільшення розміру стягуваних аліментів. Визначення розміру аліментів який підлягатиме стягненню з відповідача . Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.183 Сімейного кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В судовому засіданні встановлено, що на сьогоднішній день з відповідача на користь позивача вже стягуються аліменти на утримання іншої їхньої спільної дитини [PERSON] в розмірі 1/5 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Ч.5 ст.183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Враховуючи викладене вище, аналізуючи приведені докази, даючи їм оцінку в їх сукупності, з урахуванням принципів розумності, пропорційності, виваженості, справедливості, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, враховуючи стан здоров"я відповідача, а саме те, що він є особою з інвалідністю 3 групи, має проблеми зі здоров"ям та потребує додаткових витрат на лікування, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме про необхідність зміни розміру аліментів (виходячи з необхідності подальшого стягнення аліментів на утримання двох дітей), що стягуються на підставі заочного рішення Сосницького районного суду від 27.03.2025 у справі № 745/172/25 та вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягненню найстаршою дитиною повноліття, що буде достатнім достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. Стягнення аліментів слід здійнювати з дня набрання рішенням законної сили, що узгоджується з висновками викладеними в Постанові ВС у справі №643/11949/19. Щодо розподілу судових витрат При подачі позову позивачем сплачено 1211,20 грн за позовну вимогу про збільшення розміру аліментів. Оскільки в задоволенні даної вимоги відмовлено, сплачену суму судового збору за позовну вимогу про зміну розміру стягуваних аліментів слід покласти на позивача. Іншою позовною вимогою є вимога про стягнення аліментів на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] . Від сплати судового збору при подачі позовної заяви за позовну вимогу про стягнення аліментів, позивач звільнена (пункт 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір»). Позовна вимога про стягнення аліментів задоволена. За таких обставин, необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial