Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

представник [PERSON] адвокат Самійленко-Войнаровська І.О. 23.10.2025 року через систему «Електронний суд» звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрнутвання позовних вимог представник позивача вказав, що «06» травня 2021 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Тиврійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) і про що в книзі реєстрації актів було зроблено відповідний актовий запис №13. З відповідачем позивач мають спільного сина, який проживає разом із позивачкою: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з Відповідачем фактично було припинено в 2024 році, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спільне життя з відповідачем не склалося по причині конфлікту характерів. Збереження шлюбу позивача і відповідача суперечить інтересам Сторін. Станом на день подання позовної заяви спір про поділ майна відсутній. Представник позивача просить суд шлюб позивача з відповідачем розірвати, судові витрати покласти на позивача. Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судовими повістками по місцю реєстрації, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подав. Суд вважає за можливе розгляд справи провести без його участі, на підставі наявних в справі доказів із винесенням заочного рішення по справі, оскільки, відносно цього не заперечив представник позивача в своїй заяві до суду. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 06.05.2021 року в Тиврійському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про що зроблено актовий запис № 13. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] .Сімейне життя сторін не склалося. Спільне життя позивача з відповідачем фактично було припинено в 2024 році, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу з відповідачем суперечить інтересам позивача. За змістом положень ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч. 5 ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За правилами ст. ст. 110, 114 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . За змістом ст. ст. 24 ч. 1, 104 ч. 2, 110 ч. 1, 112 Сімейного кодексу України, ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має в сім`ї рівні права та обов`язки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Звертаючись до суду із позовом, представник позивача вказував, що позивач не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, а шлюбні відносини між ними погіршилися по причині конфлікту характерів, що призвело до їх фактичного припинення. Позивач вважає збереження вказаного шлюбу неможливим. Таким чином, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, позивач заперечує проти поновлення шлюбних відносин з відповідачем, що свідчить про наявність підстав для розірвання шлюбу відповідно до вимог статей 24, 56 СК України. Враховуючи обставини справи, суд вважає, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, а тому підстав для збереження сім`ї немає.

Outcome: approved