Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

[PERSON] , зацікавлена особа Старокозацька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Короткий зміст та обґрунтування заяви На підставі розпорядженням Білгород-Дністровської районної державної адміністрації №319/2002 від 06.06.2001, вирішено передати у приватну власність земельні ділянки із земель колективної власності колишнього КСП Котовського на території Крутоярівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та видані державні акти на право власності на земельні ділянки. Додатком до вказаного розпорядження є список громадян, яким надаються земельні ділянки у приватну власність та в вказаному списку прізвище заявника зазначено як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». 03 листопада 2003 року головою Білгород-Дністровської районної державної адміністрації видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 065719, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 177/10 на земельну ділянку площею - 2,39 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Крутоярівської сільської ради Білгород-Дністровського району, Одеської області, масив № [NUMBER] ділянка № [NUMBER] , надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в якому прізвище заявника зазначено як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Тобто при видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку була допущена помилка в написанні прізвища заявника, що перешкоджає останню володіти, користуватися та розпоряджатися своєю земельною ділянкою. Згідно з даними паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Білгород-Дністровським РВ ГУМВС України в Одеській області 23.12.1996 року, прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». Встановлення даного факту їй необхідно для володіння та розпорядження своєю земельною ділянкою. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 10.11.2025 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. Представник заявника та заявник в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, вимоги заяви підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи у відсутність представника та розглянути справу згідно вимог діючого законодавства та матеріалів справи. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Частиною 1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватись за засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. На підставі розпорядженням Білгород-Дністровської районної державної адміністрації №319/2002 від 06.06.2001, вирішено передати у приватну власність земельні ділянки із земель колективної власності колишнього КСП Котовського на території Крутоярівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області та видані державні акти на право власності на земельні ділянки. Додатком до вказаного розпорядження є список громадян, яким надаються земельні ділянки у приватну власність та в вказаному списку прізвище заявника зазначено як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». 03 листопада 2003 року головою Білгород-Дністровської районної державної адміністрації видано Державний акт на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 065719, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 177/10 на земельну ділянку площею - 2,39 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Крутоярівської сільської ради Білгород-Дністровського району, Одеської області, масив № [NUMBER] ділянка № [NUMBER] , надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в якому прізвище заявника зазначено як « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] ». Тобто при видачі Державного акту на право власності на земельну ділянку була допущена помилка в написанні прізвища заявника, що перешкоджає останню володіти, користуватися та розпоряджатися своєю земельною ділянкою. Згідно з даними паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Білгород-Дністровським РВ ГУМВС України в Одеській області 23.12.1996 року, прізвище заявника зазначено як « [PERSON] ». З листа відділу №2 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастр у в Одеській області від 09.07.2025 року №1860/340-25 вбачається, що згідно Книг реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою та других примірників державних актів, за громадянином [PERSON] зареєстровано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІV-ОД №065719, який виданий 03 листопада 2003 року на земельну ділянку, загальною площею 2,39 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території Крутоярівської сільської ради Білгород-Дністровського району, Одеської області, масив № [NUMBER] ділянка № [NUMBER] , надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5120883800:01:002:0505 та для виправлення вказаної помилки заявнику рекомендовано звернутися до суду. Відтак, дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд прийшов до висновку, що дана заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що при розгляді справи про встановлення відповідно до п.6 ст.273 ЦПК (ст.315 ЦПК у новій редакції) факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Встановлення належності правовстановлюючого документу, необхідне заявнику для належного володіння, користування земельною ділянкою, однак, немає можливості виправити дану описку в позасудовий спосіб. Таким чином, сукупність досліджених судом доказів дає підстави вважати, що вищевказаний правовстановлюючий документ належать саме заявнику, а розбіжність в написанні його прізвища виникла внаслідок помилки. Висновки за результатами розгляду справи Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав, відповідно до ст.315 ЦПК України, для задоволення заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved