Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася із заявою до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільській області управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] в м.Сімферополі, Автономної Республіки Крим. В обґрунтування заяви посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , факт смерті якої підтверджується документами, які видані окупаційною владою. Відтак, у неї відсутня можливість зареєструвати смерть матері в державних органах України у відповідності до норм чинного законодавства. Тому, для здійснення державної реєстрації смерті [PERSON] необхідно встановити факт смерті саме в судовому порядку, без попереднього звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Задоволення заяви має для Заявниці юридичне значення, оскільки необхідне для державної реєстрації смерті померлої особи проведеної державним органом України, отримання відповідного документу свідоцтва про смерть та для реалізації її спадкових прав. В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала та просила суд їх задоволити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Відповідно до статей 315, 317 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Особливості провадження у справах про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України визначені статтею 317 ЦПК України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхнім представником до суду за межами такої території. Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 24.06.1981, про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено відповідний запис №1379. У графі «Батьки» [PERSON] , вказаний батьком, [PERSON] матір`ю. 17 листопада 2001 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №170. Прізвище дружини після реєстрацій шлюбу « [PERSON] », що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим повторно 08.11.2023. 12.12.2023 шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серія [NUMBER] виданим повторно 19.12.2025. 15.09.2025 видано медичне свідоцтво серія 35 №225021679 про смерть [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки про смерть № С-00781 від 19.09.2025 [PERSON] , [INFO] , яка народилася у м.Тернополі, померла [INFO] о 13:26 год. в м.Сімферополь, Автономна Республіка Крим. Причина смерті: Інтоксикація R68.8; Рак внутрішньої частини молочної залози С50.8. Заявник надала суду копію свідоцтва про смерть [PERSON] від 19.09.2025, що видане органами, які розташовані на тимчасово окупованій території України, де зазначено, що [PERSON] , померла [INFO] в м.Сімферополь, Автономна Республіка Крим. Судом встановлено, що заявнику свідоцтво про смерть, видано установою, яка знаходиться на окупованій території, а згідно ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Вирішуючи дану справу, суд бере до уваги інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», в якому містяться роз`яснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України. У абзаці першому п. 13 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України вказав про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Частиною 1 статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно з ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 визначено перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Так, відповідно до Додатку до вказаного Наказу, Автономну Республіку Крим, віднесено до тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України. Територія, на якій проживала [PERSON] , а саме м.Сімферополь, Автономної Республіки Крим, перебуває під тимчасовою окупацією. Оскільки на тимчасово окупованій території фактично діє окупаційна влада, документи про смерть, видані такою владою, не можуть бути прийняті органами державної влади на іншій території України. Тож, Суд дійшов висновку, що надані заявником докази є належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт смерті матері заявника на тимчасово окупованій території. Задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України та оформлення спадкових прав після смерті матері. Отже, враховуючи, що для проведення державної реєстрації смерті на території України є об`єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод громадянина України, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт смерті [PERSON] в м.Сімферополь, Автономної Республіки Крим, яка настала [INFO] . Відповідно до правил статті 317, пункту 8 частини першої статті 430 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту смерті допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved