Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

ТОВ «Фінпром Маркет» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позов мотивували тим, що 09.04.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №1963137. За умовами договору позикодавець надав у власність відповідачу кошти у розмірі 2440,00грн, строк позики становив 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1.99% в день (базова процентна ставка). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора 7Х5хLV0oq, який було надіслано на вказану відповідачем електронну адресу. Згідно «Довідки про ідентифікацію» відповідач здійснив акцент/підписання договору позики №1963137 від 09.04.2021 о 13 год 06 хв. Підписанням цього договору відповідач підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений позикодавцем у встановленій формі про всі умови договору. 09.04.2021 на виконання п. 1 договору позики №1963137 від 09.04.2021 на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] позикодавцем було перераховано 2440,00 грн, що також свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію позикодавця - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме - надав відповідачу кошти у розмірі, встановленому договором позики. В свою чергу, позичальник зобов`язався своєчасно сплачувати проценти за користування коштами, повернути позику у визначені договором терміни, а також виконати інші свої зобов`язання згідно цього договору. 26.10.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали Договір факторингу № 2610, предметом якого є відступлення права грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №71963137 від 09.04.2021. 03.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено Договір факторингу №030423-ФК, відповідно до якого до ТОВ «Фінпром Маркет» перейшло право вимоги до відповідача по договору позики №71963137 від 09.04.2021 на суму 8035,42 грн, з яких 2397,32 грн сума заборгованості за основною сумою, 5638,10 грн сума заборгованості за відсотками. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором позики №71963137 від 09.04.2021 у розмірі 7367,20 грн, а також стягнути понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав заяву, в якій заявив клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 3 зворот, 26). Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 15.12.2025, 20.01.2026 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової повістки поштовим повідомленням з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за місцем реєстрації (а.с.29) Також повідомлявся через оголошення на офіційному сайті Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, яке було розміщене 04.12.2025, 16.12.2025 що відповідає вимогам п. 11 ст. 128 ЦПК України (а.с. 28, 37). Заяви про поважність пропуску судового засідання, відзиву, заперечень на позовну заяву не надала. Враховуючи згоду позивача, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.223 ч.4 ЦПК України та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.ч.1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Судом встановлено, що 09.04.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідач уклали договір позики № 1963137 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач до підписання договору ознайомився з текстом самого договору та Правилами надання грошових коштів у позику, що розміщені в мережі «Інтернет», після чого підписав договір позики електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 7X5xtLV0oq 09.04.2021. Відповідно до п. 5 договору позики №1963137 від 09.04.2021 цей договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України Про електронну комерцію Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Відповідно до п.1 договору, За цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі «Позику»), на погоджений умовами Договору строк (надалі «Строк Позики»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Згідно п. 2 договору позики позичальнику передано 2440,00 грн на строк 30 днів, процентна ставка (базова)/день 1,99%, дата надання 09.04.2021, дата повернення 09.05.2021, знижена процентна ставка/день 0,01%, процентна ставка за понадстрокове користування/день 2,70%, орієнтовна річна процентна ставка 3,65%, орієнтовна загальна вартість позики 2447,32 грн. 09.04.2021 на виконання п. 1 договору позики №1963137 від 09.04.2021 на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] позикодавцем за посередництва платіжної установи ТОВ «ФК Фінексперт» було перераховано 2440,00 грн., що, в свою чергу, свідчить доказом того, що відповідач прийняв пропозицію позикодавця - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». 26.10.2021 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія управління активами» уклали Договір факторингу № 2610, предметом якого є відступлення права грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором позики №1963137 від 09.04.2021. 03.04.2023 між ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено Договір факторингу №030423-ФК, відповідно до якого до ТОВ «Фінпром Маркет» перейшло право вимоги до відповідача по договору позики №1963137 від 09.04.2021 на суму 8035,42 грн, з яких 2397,32 грн сума заборгованості за основною сумою, 5638,10 грн сума заборгованості за відсотками. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст.ст. 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Договір був вчинений в електронній формі, яка згідно зі ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.ст. 626, 628 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір позики укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1047 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (що відповідає належному виконанню відповідно до ст. 516 ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним. Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 361/2105/16-ц. Отже, ТОВ «Фінпром Маркет» має право вимоги до [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Принцип змагальності є одним із ключових принципів цивільного судочинства і грає важливу роль у судових процесах. Принцип змагальності передбачає, що кожна сторона у судовому процесі має можливість представити свою позицію, обґрунтувати свої вимоги чи заперечення і надати докази в підтримку своєї позиції. Суд в свою чергу аналізує всі представлені докази та аргументи і приймає обґрунтоване рішення на підставі наявних фактів і правових норм. Суду не надано доказів щодо неправильності або необґрунтованості складеного позивачем розрахунку. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань за договором позики №1963137 від 09.04.2021, відповідач має заборгованість перед позивачем за вказаним договором і позов підлягає повному задоволенню. За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати 2422,40 грн судового збору (а.с. 5). Крім того, ТОВ «Фінпром Маркет» у позовній заяві просило суд стягнути з відповідача на свою користь витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4500 гривень. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зроблено висновок, що суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано договір про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25 серпня 2025 року, укладений між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ "Фінпром Маркет", акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги (додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25 серпня року), витяг з а Акту №3-ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025р., платіжну інструкцію на підтвердження оплати наданої правничої допомоги № 579939275.1 від 15 жовтня 2025 року, ордер серії АХ №1287257 від 03 вересня 2025 року. Вартість наданих послуг становить 4500 грн. Відповідачем клопотань до суду щодо необґрунтованості розміру витрат на правову допомогу та їх зменшення не направлено. На думку суду, витрати позивача на професійну допомогу підтверджуються належними та допустимими доказами, а розмір вказаних витрат відповідає характеру та обсягу дій, вчинених адвокатом, не є завищеними чи необґрунтованими та є цілком пропорційним предмету спору, а тому вони на підставі ст. 133, ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Outcome: approved