Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ВНЗ» «Амерікан Юніверсіті Київ» (далі - ТОВ «ВНЗ» «Амерікан Юніверсіті Київ») про визнання факту мобінгу, визнання наказів незаконними та їх скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди. Зазначала, що обіймала посаду директора комерційного в ТОВ «ВНЗ» «Амерікан Юніверсіті Київ». Під час здійснення трудових обов`язків, вона часто стикалася з діями, які мають бути розцінені як мобінг (цькування): створення напруженої, ворожої, образливої атмосфери та безпідставне негативне виокремлення її з колективу та ізоляція. За вказівками [PERSON], Президента Американського Університету в Києві, вона часто позбавлялася можливості виконувати свої функції з безпосереднього керівництва командою департаменту, неодноразово отримувала зневажливі зауваження та зазнавала висміювання. У 2021 та 2022 роках вона була безпідставно позбавлена бонусів та премій, передбачених трудовим договором, попри досягнення встановлених товариством показників та виплату аналогічних заохочень іншим працівникам департаменту. Починаючи з 22.02.2022 товариством встановлено режим дистанційної роботи. З початку повномасштабного російського вторгнення в Україну, вона виїхала до Республіки Франція. Однак, за вказівкою роботодавця вимушена була часто повертатися на робоче місце, визначене роботодавцем, у місті Києві. Проте, це не було оформлено як відрядження і жодних компенсаційних виплат на оплату транспорту з Республіки Франція до України їй не надавалися. 01.02.2024 режим дистанційної роботи було скасовано лише для неї, в той час як для інших працівників, зокрема [PERSON], зберігався режим дистанційної роботи. Після скасування режиму дистанційної роботи, вона перебувала у відпустці без збереження заробітної плати. Після того, як вона з`явилася на роботі в м. Києві, вона була позбавлена можливості виконувати свої функції з безпосереднього керівництва командою департаменту комерційного, попри те, що така функція передбачена трудовим договором. Таким чином, на неї здійснювався і економічний тиск. 02.05.2024 нею було отримано повідомлення від товариства про зміну істотних умов праці на виконання наказу від 30.04.2024 15-ОД «Про зміни в організації виробництва і праці» («Наказ 15-ОД») та наказу від 30.04.2024 16-ОД «Про зміну істотних умов праці директора комерційного» («Наказ 16-ОД»), у зв`язку зі здійсненням реорганізації департаменту комерційного Товариства («Повідомлення»), а саме: виведенням з департаменту комерційного відділу із зв`язків із громадськістю, відділу продажів, відділу маркетингу та відділу діджитал маркетингу; подальшою ліквідацією та виведенням зі штатного розкладу Товариства департаменту комерційного; підпорядкуванням директора комерційного, директора зі зв`язків з громадськістю та комунікацій, директора з продажів, відділу діджитал маркетингу президенту Товариства. До Повідомлення було долучено проект додаткової угоди до трудового договору, копії Наказів 15-ОД та 16-ОД. Документами передбачено, що з 10.05.2024 до неї запроваджується зміна істотних умов праці у зв`язку із наступним: Виведено із підпорядкування директора комерційного наступні підрозділи: Відділ із зв`язків з громадськістю Відділ продажів: та Відділ діджитал маркетингу. Документами встановлюється, що директор комерційний здійснює безпосереднє керівництво відділом маркетингу та підпорядковується президенту Товариства. Її посадовий оклад зменшено до 145 900 грн. При цьому, відповідно до п. 5.1. Трудового договору, що міститься у Додатку №3, раніше її посадовий оклад становив 11 000 доларів США. У Повідомленні було зазначено, що якщо до кінця робочого дня 07.05.2024 вона не надасть письмової згоди продовжувати роботу, то 09.05.2024 її буде звільнено через відмову продовження роботи у зв`язку зі зміною істотних умов праці на підставі п. 6 ч. 1 ст. 36 КЗпП України із виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку. Вважає її звільнення з роботи незаконним, оскільки немає об`єктивно необхідних дій для власника або уповноваженого ним органу, що призвели до зміни істотних умов праці. Натомість аргументи, наведені у наданих їй документах можуть бути використані для звільнення з ініціативи роботодавця на підставі скорочення посади, відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України, а не для звільнення у зв`язку із зміною істотних умов праці відповідно п. 6 ст. 36 КЗпП України. Посада директора комерційного фактично скорочується, оскільки ліквідується департамент комерційний. Вона повідомила товариство про незаконність Наказів 15-ОД та 16-ОД, відмова від продовження роботи не надавалась і вона була готова і надалі виконувати свою трудову функцію у межах товариства. Однак, її було звільнено на підставі відмови від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці. У результаті маскування звільнення з ініціативи роботодавця наказом про звільнення у зв`язку із відмовою від продовження роботи за зміненими істотними умовами, вона недоотримала вихідну допомогу. Посилаючись на зазначені обставини, просила визнати незаконними та скасувати накази від 30.04.2024 № 15-ОД «Про зміни в організації виробництва і праці», від 30.04.2024 № 16-ОД «Про зміну істотних умов праці директора комерційного», від 09.05.2024 № 88-К/тр про припинення трудового договору (контракту), поновити її на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу. Крім того, зазначала, що відповідач відносно неї створював напружену, ворожу, образливу атмосферу, здійснюючи зневажливі зауваження та висміюючи її, негативно виокремлював її з колективу та здійснював її ізоляцію, позбавляючи її можливості виконувати свої функції з безпосереднього керівництва роботою департаменту комерційного, її не запрошували на зустрічі і наради, на яких вона мала брати участь, чинилися перешкоди в управлінні командою департаменту комерційного, відділи, які було виведено із ліквідованого департаменту комерційного, було підпорядковано президенту товариства, який перебуває закордоном, вона безпідставно була позбавлена виплат. Таким чином, відповідач здійснював відносно неї психологічний та економічний тиск, а отже, здійснював мобінг (цькування), у зв`язку з чим, просила визнати факт вчинення мобінгу стосовно неї. Посилаючись на те, що неправомірними діями у формі мобінгу (цькування) їй було завдано моральну шкоду, яка полягала у пережитому нервовому стресі, моральних стражданнях та переживаннях, необхідності витрачати час на поновлення порушених прав, порушенні нормального звичного способу життя та соціальних зв`язків, переживань рідних і близьких, втраті ділової репутації, просила стягнути з відповідача на її користь 30 000 грн. на відшкодування моральної шкоди. У відзиві на позов, представник відповідача, заперечуючи проти позову вказав на наступне. Трудові відносини між позивачем та відповідачем розпочалися 20.09.2021 на підставі трудового договору, укладеного між сторонами, та призначення [PERSON] на посаду комерційного директора. Пунктом 1.3. трудового договору було встановлено, що місцем роботи позивача визначається місце здійснення відповідачем господарської діяльності, а також, що відповідач має право переміщувати позивача на будь-яке робоче місце в межах міста Києва без його згоди. Ця умова закріплювала необхідний аспект успішної реалізації обов`язків покладених на комерційного директора, який відповідає, серед іншого, за бізнес представництво Університету, а також здійснював керівництво працівників відповідних відділів. У день повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, 24.02.2022 відповідачем було прийнято наказ № 9-ОД «Про запровадження дистанційної роботи» («Наказ № 9-ОД»). Цим наказом було запроваджено дистанційну роботу для працівників Університету, при цьому, працівники були зобов`язані продовжувати виконувати обов`язки, передбачені трудовими договорами. Позивач за власним бажанням обрала Францію, як країну свого перебування, і з якої продовжувала виконання своїх трудових обов`язків. Відповідно до наказу № 03-ОД від 25.01.2024 «Про скасування наказу № 09-ОД від 24.02.2022 та процедуру запровадження дистанційної роботи» скасована можливість дистанційного режиму роботи для всіх працівників Університету. 29.01.2024 після прийняття рішення про скасування дистанційного режиму роботи, позивачка надіслала заяву про надання їй гарантовану неоплачувану відпустку строком на два місяці, з 01.02.2024 по 31.03.2024, яка була задоволена. Позивач здійснила кілька візитів до м. Києва в період свого режиму дистанційної роботи. Після чого, нею були направлені запити до менеджменту Університету з проханням компенсувати такі візити до свого основного місця роботи в якості відряджень. Оскільки поїздка позивача з місця фактичного проживання у Франції до міста Києва не здійснювалася за розпорядженням керівника, а була безпосереднім виконанням своїх трудових обов`язків позивачем враховуючи те, що місцем роботи позивача було визначено місце здійснення відповідачем господарської діяльності, а саме місто Київ, що передбачено пунктом 1.3. трудового договору, а здійснення позивачем несистемних та періодичних візитів до м. Києва не передбачало можливості відшкодовування витрат на дорогу до основного місця роботи у якості компенсації за відрядження, у задоволенні прохання позивача про компенсацію було відмовлено. У зв`язку з негативними показниками діяльності комерційного департаменту Університетом було прийнято рішення провести аналіз ефективності його роботи. 11.03.2024 за результатами проведення аналізу, було підготовлено Аналітичну довідку «Про результати роботи комерційного департаменту та необхідності вжити відповідних заходів». Відповідно до зазначеної довідки витрати на діяльність комерційного департаменту, становили 196,47% від суми доходу від навчальних послуг Університету. Цей показник є на порядок вищим за середній ринковий. Важливим показником результативності діяльності комерційного департаменту є рівень впізнаваності бренду Університету. За результатами дослідження, проведеного Gradus Research Company у жовтні 2023 року, жоден респондент на питання «Які українські університети ви знаєте» не зазначив Амерікан Юніверсіті Київ. Таким чином, дослідження продемонструвало, що діяльність комерційного департаменту щодо забезпечення впізнаваності бренда була нерезультативною.

Outcome: dismissed