Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

14 січня 2026 року заявник звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: [PERSON] . Обґрунтовуючи свою заяву тим, що 15.01.2010 [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . За час перебування у шлюбі у них народилися діти, які на сьогоднішній день є неповнолітні, а саме: син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . [PERSON] вживає алкогольні напої та веде антисоціальний спосіб життя. Майже з початку спільного проживання, заявниця та діти постійно потерпають від психологічного та фізичного насильства зі сторони [PERSON] . Дане насильство в основному проявляється у погрозах життю та здоров`ю, застосуванню нецензурної лексики образливого характеру, неодноразовому акті фізичного насильства щодо неї та дітей. Турбуючись за своє життя та за життя своїх дітей, вона вимушена була покинути зареєстроване місце проживання та переїхати в село Мале Гросулове щоб всіляко уникати спілкування з ним. Заявниця неодноразово викликала працівників Великомихайлівського відділення поліції № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, після чого, працівники поліції складали протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП, але це не зупиняло [PERSON] вчиняти насилля відносно неї та дітей. [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 -2 КУпАП, а саме: справа № 1508/2134/12 р від 05.11.2012 року; справа № №498/735/25 від 09.06.2025 року; справа № №498/2175/25 від 11.12.2025 року. Не дивлячись на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 -2 КУпАП, кривдник продовжує далі вчиняти дії, які призводять до здійснення домашнього насильства. 04.01.2026 заявниця разом з неповнолітніми дітьми та чоловіком [PERSON] перебувала в будинку за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в присутності наших неповнолітніх дітей почав виражатись нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Ці сварки продовжувалися і 05.01.2026, після чого вона зателефонувала на лінію 102 та викликала поліцію. Працівниками поліції складено адміністративні протоколи серії ВАД 759992, ВАД 759993; ВАД 759994 та протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, ксерокопії яких додаються. Вчинення насилля в сім`ї [PERSON] підтверджується рапортом від 05.01.2026 року № 44, його письмовими поясненнями, письмовими поясненнями [PERSON] та формами оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, ксерокопії яких додаються. 05.01.2026 працівниками відділення поліції № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області, був винесений терміновий заборонний припис відносно кривдника [PERSON] , серії АА № 457287. Просить суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк 6 (шість) місяців з заборонами щодо: перебування в місці проживання (перебування) [PERSON] та неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] за адресою [ADDRESS] ; наближення на 200 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] та неповнолітніми дітьми - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] ; особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Копію рішення суду просить направити до відділення поліції № 1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області для взяття [PERSON] на профілактичний облік. Заявник в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи за її відсутності. Викладене в заяві підтримує. Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялася відповідно до вимог ст. 350-5 ЦПК України. Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Cуд дослідивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, доходить до таких висновків. Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 15.01.2010 року уклали шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . За час перебування у шлюбі народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 134, видане повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Великомихайлівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області 10.01.2014 року; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 159, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Великомихайлівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області 03.06.2015 року. 05.01.2026 ПОГ СП Роздільнянського РВП капітаном поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 759992 відносно [PERSON] за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, потерпіла [PERSON] . 05.01.2026 ПОГ СП Роздільнянського РВП капітаном поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 759993 відносно [PERSON] за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, потерпілий [PERSON] . 05.01.2026 ПОГ СП Роздільнянського РВП капітаном поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 759994 відносно [PERSON] за ч. 3 ст. 173-2 КУпАП, потерпілий [PERSON] . В матеріалах справи наявний протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення 05.01.2026 прийнятий ПОГ СП Роздільнянського РВП, згідно якого вбачається що, 04.01.2026 біля 17:00 год. чоловік заявниці [PERSON] скоїв відносно [PERSON] домашнє насильство психологічного характеру. Матеріальної шкоди не завдано. Фізичне насильство не застосовувалось. Тілесні ушкодження не заподіяно. Згідно рапорту зареєстрованому в інформаційно-телекомунікаційній системі інформаційного порталу Національної поліції України ВП №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області за № 44 від 05.01.2026 вбачається, що 05.01.2026 о 17:03 год. надійшла заява про те, що 04.01.2026 о 17:00 год. за адресою: [ADDRESS] [PERSON] 1966 р.н.н скоїв відносно дружини домашнє насильство психологічного характеру, а саме виражався на її адресу нецензурною лайкою в присутності їх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] . В матеріалах справи наявні пояснення [PERSON] та [PERSON] надані 05.01.2026 ПОГ СП Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області капітану поліції Коротнян П.М. В матеріалах справи наявна форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 14.01.2026 складену ПОГ СП ВП №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області стосовно постраждалої особи: [PERSON] , [INFO] , згідно якого вбачається, що дії [PERSON] вплинули на безпеку постраждалої особи, вчиняв щодо постраждалої особи психологічне насильство. Поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено рівень небезпеки: середній. Кривдник перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку та погрожував фізичною розправою. В матеріалах справи наявна форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 14.01.2026 складену ПОГ СП ВП №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області стосовно постраждалої особи: [PERSON] , [INFO] , згідно якого вбачається, що дії [PERSON] вплинули на безпеку постраждалої особи, вчиняв щодо постраждалої особи психологічне насильство. Поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено рівень небезпеки: середній. Кривдник перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку та погрожував фізичною розправою. В матеріалах справи наявна форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства від 14.01.2026 складену ПОГ СП ВП №1 Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області стосовно постраждалої особи: [PERSON] , згідно якого вбачається, що дії [PERSON] вплинули на безпеку постраждалої особи, вчиняв щодо постраждалої особи психологічне насильство. Поліцейським уповноваженого підрозділу поліції визначено рівень небезпеки: середній. Кривдник перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив сварку та погрожував фізичною розправою. Також в матеріалах справи наявний терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 05.01.2026 серії АА № 457287 складений ПОГ СП РВП ГУНП в Одеській області капітану поліції Коротнян П.М., згідно якого винесено терміновий заборонний припис стосовно [PERSON] , [INFO] у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства психологічного характеру відносно дружини [PERSON] . Згідно якого до [PERSON] застосовано заходи термінового заборонного припису, такі як: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання перебування) постраждалої особи. Кривдник відмовився від підпису. Та відмовився від отримання термінового заборонного припису стосовно кривдника. Терміновий припис стосовно кривдника винесений строком на 7 діб з 16 год. 30 хв. 05.01.2026 та діє до 16 год. 30 хв. 12.01.2026. Згідно зі статтею 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Згідно з пунктами 3, 4, 14 та 17 ч. 1.ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. До переліку осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких подружжя п.1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. За пунктом 7 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно з ч. 3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. При цьому, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Таким чином, зважаючи на наведені правила Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. Такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 28.04.2020 року винесеній за результатами розгляду справи № 754/11171/19. Верховний Суд у постанові від 14.01.2020 року винесеній у справі № 754/6995/19 зазначає, що під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Відповідно до ч.1 ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Як наголошує ч.2 ст.27 Конституції України кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Відповідно до п.1 ч.1 ст.21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо. Положеннями ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Положеннями ст. 350-6 ЦПК України визначено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, суд дійшов висновків про те, що заявник обґрунтовано звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису і її права мають бути захищені судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки заявник дійсно є постраждалою особою від домашнього насильства, а її кривдником є заінтересована особа [PERSON] . На підставі досліджених доказів, які підтверджують факт застосування психологічного насильства, та свідчать що існує високий рівень вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи, і такі ризики є реальними. Тож, відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінюючи сам вид насильства, ризики, вік постраждалої особи, вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, суд дійшов висновку про необхідність покладення на [PERSON] наступних обов`язків на строк шість місяців: перебування в місці проживання (перебування) [PERSON] та неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] за адресою [ADDRESS] ; наближення на 200 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] та неповнолітніми дітьми - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] ; особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Згідно вимог ч.3 ст.350-5ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved