Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 31.08.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] укладено кредитний договір №5305603372, відповідно до якої ТОВ «ФК «ЦФР» надало [PERSON] , грошові кошти у сумі встановленого кредитного ліміту 17 309,00 грн .50 коп., тип кредиту - кредит, строк користування - 24 місяці, цільове призначення кредиту - на споживчі потреби. Відповідачка зобов`язалася в порядку та на умовах, що визначені договором, повернути кредит. Однак зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, через що виникла заборгованість у сумі 41 958,35 грн. Позивач зазначає, що 01.09.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК», було укладено договір відступлення прав вимоги №01/0912021, відповідно до якого ТОВ «ФК «ЦФР» відступило АТ «ТАСКОМБАНК» за кредитними договорами до боржників, в тому числі і відповідачки. В подальшому, 02.12.2024 між АТ «ТАСКОМБАНК» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу №НІ/11/25-Ф, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідачки. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором №5305603372 від 31.08.2021, укладеним між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] . Добровільно відповідачка кредитну заборгованість в сумі 41 958,35 грн., не погашає. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідачки на його користь суму зазначеної кредитної заборгованості, сплачений судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9 200,00 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.11.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення. Копію зазначеної вище ухвали, було направлено на адреси сторін. 03.12.2025 відповідачкою отримано копію ухвали суду про відкриття провадження, разом із копією позовної заяви, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про отримання поштового відправлення. Однак, у визначені судом строки, відзиву на позовну заяву, відповідачкою подано не було. Частиною восьмою статті 178 ЦПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. З огляду на зазначене вище, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 31.08.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] уклали кредитний договір у виді заяви №5305603372 на отримання кредиту, за умовами якого кредитодавець надав позичальниці кредит на споживчі потреби з річною відсотковою ставкою за кредитом 198,60%. Загальний розмір кредиту 17 309,00 грн., строк на який надається кредит 24 місяці. 01.09.2021 між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «ТАСКОМБАНК», було укладено договір відступлення прав вимоги №01/09/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» відступило АТ «ТАСКОМБАНК», а АТ «ТАСКОМБАНК» прийняло належні ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, в тому числі і до відповідачки. 02.12.2024 між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу № НІ/11/25-Ф, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідачки. Згідно акту прийому-передачі інформації Реєстру Заборгованостей в електронному вигляді за договором факторингу №НІ/11/25-Ф від 02.12.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» прийняло інформацію, яка надана в електронному вигляді на флеш-носії. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором № 5305603372 від 31.08.2021, укладеним між ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] . Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №5305603372 від 31.08.2021 станом на 02.12.2024, відповідачка має заборгованість у розмірі 41 958,35 грн., з яких: тіло кредиту - 15 065,03 грн., заборгованість за відсотками - 26 893,11 грн., залишок по відсотках - 0,21 грн. Відповідачка в добровільному порядку заборгованість не погашає. З будь-якими заявами відповідачка до позивача не зверталася, причин прострочення зобов`язання не пояснювала. Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із статей 526, 527, 530 ЦКУкраїни зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. На день розгляду справи в суді зобов`язання відповідачем не виконане. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правовідносини, встановлені договором, або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідачка належним чином не виконала взятих на себе зобов`язань згідно умов кредитного договору та порушила умови договору щодо строків сплати кредиту, у зв`язку з чим утворилася заборгованість на загальну суму 41 958,35 грн. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд визнає, що внаслідок невиконання відповідачкою зобов`язання, порушено майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №5305603372 від 31.08.2021 в сумі 41 958,35 грн. В силу вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачкою не надано суду жодних доказів на спростування вимог позивача. Враховуючи викладене вище, а також те, що відповідачка зобов`язання свої не виконала, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитом у сумі 41 958,35 грн., з яких: тіло кредиту - 15 065,03 грн.; заборгованість за відсотками - 26 893,11 грн.; залишок по відсотках - 0,21 грн. Також, суд вважає за необхідне на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028 грн. 00 коп. Крім того, відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. У частинах першій-третій статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою щодо суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України). Відповідно до частин четвертої-шостої статті 137ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Представник позивача підтвердив належними доказами понесення витрат на правничу допомогу в сумі 9 200 грн. 00 коп. Клопотання про зменшення розміру таких витрат до суду не надійшли. Отже суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача також витрати на правничу допомогу в сумі 9 200 грн. 00 коп.

Outcome: approved