Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до державного реєстратора відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради Бірюк Марини Андріївни, Вінницької міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Благодійної організації «Благодійний фонд «Час Жити Зараз», про скасування рішення державного реєстратора. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0520682800:02:001:0336 площею 0,5 га було зареєстровано за [PERSON] на підставі державного акта про право власності на землю. 21.11.2019 року відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Скутельник І.А., зазначену земельну ділянку [PERSON] було відчужено на користь позивача [PERSON] . У грудні 2019 року позивач, на підставі технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок, об`єднав належні йому земельні ділянки з кадастровими номерами 0520682800:02:001:0336 площею 0,5 га та 0510100000:03:133:0075 площею 0,0347 га, у результаті чого була сформована нова земельна ділянка з кадастровим номером 0510100000:03:133:0158 загальною площею 0,5347 га. 02.09.2020 року відповідно до договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Бєлою О.М., позивач відчужив об`єднану земельну ділянку з кадастровим номером 0510100000:03:133:0158 на користь Благодійної організації «Благодійний фонд «Час Жити Зараз», за якою було зареєстровано право приватної власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Позивач вказує, що постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22 липня 2024 року у справі №902/1100/23 було витребувано на користь Вінницької міської ради земельну ділянку площею 0,5 га в координатах, межах та конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером 0520682800:02:001:0336, при цьому зазначене судове рішення не стосувалося земельної ділянки з кадастровим номером 0510100000:03:133:0075 площею 0,0347 га. Разом з тим, державним реєстратором Бірюк М.А. прийнято рішення (індексний номер 74909216) про припинення речового права на земельну ділянку з кадастровим номером 0510100000:03:133:0158, без одночасного поновлення речових прав на земельні ділянки, що існували до їх об`єднання, зокрема на земельну ділянку з кадастровим номером 0510100000:03:133:0075. Позивач вважає, що такі дії державного реєстратора є протиправними, оскільки призвели до порушення прав як Благодійної організації набувача земельної ділянки, так і його прав як попереднього власника та продавця, що, зокрема, стало підставою для виникнення судового спору про стягнення грошових коштів за договором купівлі-продажу земельної ділянки. У зв`язку з наведеним позивач просить суд скасувати рішення державного реєстратора Бірюк Марини Андріївни (індексний номер рішення 74909216) про припинення речового права на земельну ділянку з кадастровим номером 0510100000:03:133:0158 площею 0,5347 га. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 07.04.2025 року було прийнято заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. Відповідач Департамент адміністративних послуг Вінницької міської ради, діючи через уповноваженого представника Петренко К.В., проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечив та у поданому до суду відзиві зазначивши наступне. 21.11.2019 року позивач на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Скутельник І.А., набув у власність земельну ділянку з кадастровим номером 0520682800:02:001:0336 площею 0,5 га. У грудні 2019 року позивачем було здійснено об`єднання вказаної земельної ділянки із земельною ділянкою з кадастровим номером 0510100000:03:133:0075 площею 0,0347 га, у результаті чого утворено нову земельну ділянку з кадастровим номером 0510100000:03:133:0158 загальною площею 0,5347 га. У зв`язку з об`єднанням зазначені земельні ділянки з кадастровими номерами 0520682800:02:001:0336 та 0510100000:03:133:0075 припинили своє існування як окремі об`єкти цивільних прав, відомості про них у Державному земельному кадастрі набули статусу архівних, а інформація про зареєстровані речові права на них у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня. 02.09.2020 року позивач відчужив об`єднану земельну ділянку з кадастровим номером 0510100000:03:133:0158 на користь Благодійної організації «Благодійний фонд «Час Жити Зараз», за якою було зареєстровано право приватної власності на вказаний об`єкт нерухомого майна. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2024 року у справі №902/1100/23 позов прокуратури задоволено, зокрема: витребувано земельну ділянку площею 0,5 га, що входить до складу об`єднаної земельної ділянки з кадастровим номером 0510100000:03:133:0158, на користь Вінницької міської ради; скасовано державну реєстрацію права власності Благодійної організації на земельну ділянку з кадастровим номером 0510100000:03:133:0158 загальною площею 0,5347 га; скасовано державну реєстрацію зазначеної об`єднаної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. На виконання вказаної постанови суду, яка набрала законної сили та є обов`язковою до виконання відповідно до статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», 03.09.2024 року державним реєстратором Бірюк М.А. прийнято рішення (індексний номер 74909216) про припинення права власності Благодійної організації «Благодійний фонд «Час Жити Зараз» на земельну ділянку з кадастровим номером 0510100000:03:133:0158. Відповідач вказує, що державний реєстратор діяв виключно в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений Конституцією України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1127. Крім того, відповідач звертає увагу суду на те, що з моменту укладення договору купівлі-продажу від 02.09.2020 року позивач не є власником спірної земельної ділянки, а тому оскаржуваним рішенням державного реєстратора його права та законні інтереси не порушені. З огляду на викладене, відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.06.2025 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представники позивача [PERSON] адвокат Кундеус С.І. та [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просила суд їх задовольнити з підстав викладених у позові та на підставі наявних у справі беззаперечних доказів. Представник відповідача Вінницької міської ради Мичковський І.П. у судовому засіданні заперечив проти заявлених позовних вимог, просив суд відмовити у його задоволення у зв`язку із безпідставністю. Представник Департаменту адміністративних послуг ВМР Харчук В.М. у судовому засіданні заперечив проти заявлених позовних вимог, посилаючись на викладенні обставини у відзиві на позов. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Благодійної організації «Благодійний фонд «Час Жити Зараз» у судове засідання не з`явився, з невідомих на те суду причин, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а тому з огляду на зазначені вище обставини суд звертає увагу на такі висновки Верховного Суду. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права,викладені в постановах Верховного Суду. Судом установлено, що 21.11.2019 року [PERSON] набув у власність земельну ділянку з кадастровим номером 0520682800:02:001:0336 площею 0,5 га на підставі договору купівлі-продажу. У грудні 2019 року позивач здійснив об`єднання зазначеної земельної ділянки із земельною ділянкою з кадастровим номером 0510100000:03:133:0075 площею 0,0347 га, у результаті чого була сформована нова земельна ділянка з кадастровим номером 0510100000:03:133:0158 загальною площею 0,5347 га. Унаслідок такого об`єднання земельні ділянки з кадастровими номерами 0520682800:02:001:0336 та 0510100000:03:133:0075 припинили своє існування як самостійні об`єкти цивільних прав, відомості про них у Державному земельному кадастрі набули статусу архівних, а інформація про зареєстровані речові права на них у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня. 02.09.2020 року позивач відчужив земельну ділянку з кадастровим номером 0510100000:03:133:0158 на користь Благодійної організації «Благодійний фонд «Час Жити Зараз», за якою було зареєстровано право приватної власності. Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2024 року у справі №902/1100/23 позов прокурора задоволено, зокрема витребувано на користь Вінницької міської ради земельну ділянку площею 0,5 га в координатах, межах та конфігурації земельної ділянки з кадастровим номером 0520682800:02:001:0336, що входила до складу об`єднаної земельної ділянки, а також скасовано державну реєстрацію права власності Благодійної організації на земельну ділянку з кадастровим номером 0510100000:03:133:0158 та скасовано державну реєстрацію зазначеної об`єднаної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. На виконання зазначеної постанови суду, яка набрала законної сили та є обов`язковою до виконання відповідно до статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», 03.09.2024 року державним реєстратором Бірюк М.А. прийнято рішення (індексний номер 74909216) про припинення права власності Благодійної організації «Благодійний фонд «Час Жити Зараз» на земельну ділянку з кадастровим номером 0510100000:03:133:0158. Оцінюючи доводи позивача щодо неправомірності дій державного реєстратора та необхідності поновлення прав на земельні ділянки, що існували до об`єднання, суд виходить з такого. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація припинення речового права здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, що набрало законної сили. Судом установлено, що оскаржуване рішення державного реєстратора прийнято виключно з метою виконання постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2024 року у справі №902/1100/23, у межах наданих законом повноважень та у спосіб, визначений чинним законодавством. Крім того, із наданого суду витягу з Державного земельного кадастру вбачається, що на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок від 18.06.2025 року 20.06.2025 року зареєстровано нову земельну ділянку з кадастровим номером 0510100000:03:133:0317 площею 0,5000 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, власником якої є Вінницька міська рада, право власності зареєстровано 10.09.2025 року. Таким чином, суд приходить до висновку, що спірна земельна ділянка в межах площі 0,5 га, яка була предметом витребування у господарській справі, на момент розгляду даної цивільної справи вже сформована як окремий об`єкт цивільних прав, зареєстрована у Державному земельному кадастрі та перебуває у комунальній власності Вінницької міської ради. За таких обставин суд вважає безпідставними доводи позивача про порушення його прав оскаржуваним рішенням державного реєстратора, оскільки з моменту відчуження земельної ділянки у 2020 році позивач не є її власником, а спірне рішення державного реєстратора не породжує для нього правових наслідків та не порушує його суб`єктивних прав чи охоронюваних законом інтересів. Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень це: «офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно». Таким чином, державна реєстрація не створює право, а має похідний характер та здійснюється на підставі визначених законом юридичних фактів і документів. Згідно з частиною третьою статті 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження виникають з моменту їх державної реєстрації, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 10 Закону, державний реєстратор: «здійснює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень у порядку, встановленому цим Законом». Згідно з частиною першою статті 11 Закону, державний реєстратор: «самостійно приймає рішення за результатами розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав». При цьому, відповідно до частини другої цієї ж статті, втручання будь-яких осіб у діяльність державного реєстратора, пов`язану з прийняттям ним рішень, забороняється, крім випадків, передбачених законом. Отже, державний реєстратор зобов`язаний діяти виключно в межах повноважень та на підставах, визначених законом, і не має дискреції щодо оцінки законності чи доцільності судових рішень, які набрали законної сили. Згідно з пунктом 9 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для державної реєстрації припинення речового права є, зокрема: «рішення суду, що набрало законної сили». Відповідно до частини першої статті 31 Закону, державна реєстрація припинення речового права проводиться на підставі документів, які підтверджують припинення такого права, у тому числі судового рішення. Отже, у разі набрання законної сили судовим рішенням, яким встановлено припинення або зміну речового права на нерухоме майно, державний реєстратор зобов`язаний внести відповідні записи до Державного реєстру речових прав. Відповідно до частини першої статті 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами. Аналогічна правова позиція закріплена у статті 129-1 Конституції України, відповідно до якої судове рішення є обов`язковим до виконання. Таким чином, державний реєстратор, виконуючи судове рішення, що набрало законної сили, реалізує конституційний принцип обов`язковості судового рішення, а не вчиняє самостійних дій з припинення прав. Згідно з частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи інтересу. Разом з тим, відповідно до усталеної судової практики, підставою для судового захисту є наявність реального порушення суб`єктивного права або охоронюваного законом інтересу. Судом встановлено, що на момент прийняття оскаржуваного рішення державного реєстратора позивач не був власником спірного об`єкта нерухомого майна, а отже, не довів, яким саме чином оскаржуване рішення порушує його права чи законні інтереси. З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що державний реєстратор діяв у межах наданих законом повноважень; оскаржуване рішення прийнято на підставі судового рішення, що набрало законної сили, та є його виконанням; позивач не довів факту порушення свого суб`єктивного права або законного інтересу. За таких обставин, відповідно до вимог чинного законодавства, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Outcome: dismissed