Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування Центральна адміністрація Дніпровської міської ради, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог вказав, що у нього та відповідачки є малолітній син [PERSON] , [INFO] . Мати дитини відповідачка [PERSON] веде аморальний і антисоціальний спосіб життя, має залежність від наркотиків та алкоголю. В пологове відділення відповідачка поступила в стані наркотичного та алкогольного сп`яніння. Після народження сина відмовилась від нього. Вона не приділяла та не приділяє належної уваги дитині, не цікавиться долею новонародженого сина, не піклується про здоров`я сина, матеріально не утримує його, дитина їй не потрібна, вона абсолютно не цікавиться долею своєї дитини. Таким чином відповідачка ухиляється від виконання своїх материнських обов`язків. Їхній син народився із проблемами зі здоров`ям, перебував в реанімації. Після виписки з лікарні він займається вихованням та утриманням сина. Тому просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Відповідачка до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання, не повідомила причини неявки, не подала відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10). Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 250д/3 (неонатологічний підрозділ) КНП «Міська клінічна лікарня № 6» Дніпровської міської ради, виписки з історії хвороби № 16012 КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» та інших медичних документів, [INFO] народилася дитина [PERSON] від 1 вагітності, яка протікала на фоні наркотичної та алкогольної інтоксикації, безсимптомної бактеріурії. Стан дитини при народженні тяжкий, тяжкість стану була обумовлена дихальними розладами, неврологічними порушеннями у вигляді церебральної депресії, синдрома апное. Дитині проводилися численні медичні обстеження, проводилося відповідне лікування (а.с. 13-20). Згідно висновку Органу опіки та піклування - Центральної адміністрації Дніпровської міської ради №295-р від 08.09.2025 року, орган опіки, враховуючи, що [PERSON] фактично не піклується про сина, не займається його вихованням, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] (а.с. 55-57). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно з ст.18 Конвенції про права дитини зазначено, що батьки дитини несуть основну відповідальність за виховання дитини. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати свою дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, поважати дитину. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ст.164 СК України, батьки у разі ухилення від виконання своїх обов`язків, можуть бути позбавлені батьківських прав. У частині 2 пункту 16 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Оскільки відповідачка тривалий час не виховує та матеріально не утримує свого малолітнього сина, не цікавиться його життям, не спілкується з ним і судом не встановлено будь-яких поважних причин, через які вона не піклується про свою дитину, не проявляє до неї щонайменшої материнської турботи, суд вважає, що відповідачка має бути позбавлена батьківських прав відносно сина [PERSON] , оскільки це відповідає інтересам дитини та її благополуччю. На підставі ст.ст. 150, 164-166 Сімейного кодексу України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.4, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 288, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

Outcome: approved