Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

У липні 2025 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (далі ПрАТ «СК «Уніка», позивач) звернулось до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] (далі [PERSON] , відповідач) про стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що 29.09.2024 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «BMW X5» під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «MG 4 ELECTRIC». На момент дорожньо-транспортної пригоди діяв договір добровільного страхування транспортного засобу «MG 4 ELECTRIC» №015127/4640/0000176 від 19.07.2024 року, який укладено між ПАТ «СК «Уніка» та [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «BMW X5» була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПРАТ «СК «Арсенал страхування» згідно полісу №217503062. Постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.11.2024 року [PERSON] , водія «BMW X5» визнано винним у вчиненні зазначеного ДТП. ПРАТ «СК «Арсенал страхування» відшкодувало 160 000,00 грн (ліміт відповідальності страховика) за пошкоджений транспортний засіб марки «MG 4 ELECTRIC». За вирахуванням суми виплати, яку здійснило ПРАТ «СК «Арсенал страхування» у розмірі 160 000,00грн, сума заборгованості [PERSON] перед позивачем, становить 69 178,21 грн, оскільки сума страхового відшкодування становить 229 178,21 грн. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.07.2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Відповідач станом на час розгляду справи правом на подання відзиву не скористався. Враховуючи думку представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду, належним чином повідомлення відповідача про дату та час слухання справи, суд відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України ухвалив провести розгляд справи у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У постанові Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.11.2024 року зазначено, що 29.09.2021 року [PERSON] , керуючи транспортним засобом «BMW X5», д.н.з. [NUMBER] , не врахував безпечної швидкості руху, стан транспортного засобу, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або безпечності для інших учасників руху об`їзду перешкоди, був неуважний, порушив стеження за дорожньою обстановкою, реагування на її зміну, чим скоїв наїзд на транспортний засіб «MG 4 ELECTRIC» д.н.з. [NUMBER] , що стоїть. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 2.3.б, п. 12.1, п. 12.3 ПДР України. Цією постановою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07.11.2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Як вбачається з матеріалів позову цивільна відповідальність [PERSON] застрахована у ПРАТ «СК «Арсенал страхування». Відповідно до страхового акту №22927447123 встановлено суму страхового відшкодування пошкодження транспортного засобу «MG 4 ELECTRIC», д.н.з. [NUMBER] , який належить [PERSON] , у розмірі 229 178,21 грн. Висновком цього страхового акту визначено, що страхувальнику слід виплатити страхове відшкодування у розмірі 229 178,21 грн. Згідно платіжного доручення №201735 від 18.11.2024 року ПрАТ «СК «Уніка» здійснила виплату суми страхового відшкодування за дог. №015127/4640/0000176 від 19.07.2024 року, [PERSON] у розмірі визначеному у висновку страхового акту у розмірі 229 178,21 грн. Страхове відшкодування ПРАТ «СК «Арсенал страхування» здійснило у розмірі 160 000,00грн на рахунок ПрАТ «СК «Уніка». Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) ; 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст.27 ЗУ «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з ст. 28 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Судом встановлено, що позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 229 178,21 грн, що є розміром виплаченого страхового відшкодування та фактичними витратами позивача. Оскільки відповідач є винним в дорожньо-транспортній пригоді особою, а страхової виплати в розмірі 160 000,00грн від ПРАТ «СК «Арсенал страхування» недостатньо для повного відшкодування фактичних витрат, то до позивача перейшло право вимоги (регресу) до відповідача в розмірі 69 178,21 грн (різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням 229 178,21 грн 160 000,00 грн = 69 178,21 грн). З наведеного слідує, що позивач здійснив відшкодування шкоди транспортному засобу «MG 4 ELECTRIC», д.н.з. [NUMBER] , завданої відповідачем внаслідок ДТП, яка мала місце 29.09.2024 року у м. Миколаєві у загальному розмірі 229 801грн 61 коп. Матеріали справи не містять доказів відшкодування відповідачем шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, тому суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про необхідність їх задоволення та стягнення з відповідача на користь позивача суми відшкодованої ним шкоди у розмірі 69 178,21 грн. За такого, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення судовий збір в розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Outcome: approved