Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Представник Поляков Олексій Володимирович в інтересах позивача ТОВ "ФК "Ейс"звернувся у суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 150044 від 14.08.2024. Позов мотивує тим, що 14 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредіплюс" (далі ТОВ "ФК "Кредіплюс") та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 150044 (далі Кредитний договір)на суму 6945 грн. у формі електронного документа з використанням електронного підпису, який підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 3с4аb638. Згідно з умовами Кредитного договору, первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував 14 серпня 2024 року відповідачу грошові кошти на банківську картку № [NUMBER] . 10 жовтня 2024 року між ТОВ "ФК "Кредіплюс" та позивачем укладено договір факторингу № 10102024 відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників №4 вылд 07.01.2025 року до Договору факторингу №10102024 від 10.10.2024 від ТОВ "ФК "Кредіплюс" до позивача перейшло право вимоги до відповідача. Просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором у розмірі 12667,10 грн, а також судові витрати, що складаються зі сплаченого судового збору в розмірі 2422 грн 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 08.12.2025 року відкрито провадження в справі, витребувано докази із АТ "Універсалбанк". До суду 29.12.2025 року надійшла інформація із АТ "Універсалбанк" стосовно рахунків відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 16.01.2026 року постановлено заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення. Позивач не з`явився, просив провести розгляд справи без участі його представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, не клопотав про відкладення розгляду справи, відзив на позов не подав. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Судом установлено, що 14 серпня 2024 року між ТОВ "ФК "Кредіплюс" та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 150044, який підписаний електронним підписом відповідача шляхом відтворення одноразового ідентифікатора 3с4аb638. За умовами Кредитного договору ТОВ "ФК "Кредіплюс" надає [PERSON] на строк визначений п. 2.6 Кредитного договору грошові кошти у сумі визначеній п. 2.2.1 Кредитного договору, а [PERSON] зобов`язується повернути ТОВ "ФК "Кредіплюс" кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту, та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно з п. 2.6 Кредитного договору, та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені цим договором. Згідно з п. 2.2.1 сума кредиту становить 6945 грн, надаєтьсяне пізніше наступного дня після укладення договору в наступному порядку: у розмірі 5000,40 грн на № рахунку/картки [PERSON] № [NUMBER] , у національній валюті; у розмірі 1944,60 грн шляхом погашення заборгованості [PERSON] за комісією, нарахованою згідно з п. 2.5 Кредитного договору. Відповідно до п. 2.5 Кредитного договору комісія за надання кредиту складає 1944,60 грн, що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього договору за ставкою 28% від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п. 2.2.1 цієї індивідуальної частини. Проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 586% річних, загальний строк кредитування за цим договором складає 70 днів з 14.08.24 по 23.10.24 (п. 2.3, п. 2.6.1 Кредитного договору). Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100 грн. Згідно з п. 2.9.1 Кредитного договору орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника складає 14215.7 грн ( а.с.20-23). ТОВ "ФК "Кредіплюс" на виконання умов Кредитного договору 14 серпня 2024 року перерахувало відповідачу грошові кошти у розмірі 5000,4 грн на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується випискою АТ "Універсал Банк" по належній [PERSON] банківській карті № [NUMBER] за період з 14.08.2024-19.08.2024. Таким чином, сторони погодили усі істотні умови кредитування та відповідач отримав кошти у сумі 6945 грн, шляхом зарахування 5000,40 грн на банківську картку та погашення заборгованості за комісією за надання кредиту у розмірі 1944,60 грн. Згідно з карткою обліку виконання договору 150044 станом на 23 жовтня 2024 року у відповідача перед ТОВ "ФК "Кредіплюс" виникла заборгованість у сумі 12667,1 грн, з яких тіло кредиту 6945 грн, заборгованість за відсотками 5321,1 грн, заборгованість за комісією 401 грн( а. с. 34) . 10 жовтня 2024 року між ТОВ "ФК "Кредіплюс", як клієнтом, і ТОВ "ФК "Ейс", як фактором, укладено договір факторингу №10102024, згідно з умовами якого клієнт передає (відступає) фактору за плату, а фактор приймає належні клієнту грошові вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у реєстрі боржників, укладеними між клієнтом і боржниками ( а. с. 5-9) Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 10102024 від 10.10.2024 ТОВ "ФК "Кредіплюс" відступило ТОВ "ФК "Ейс" право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 150044 від 14.08.2024 в сумі 12667,1 грн, з яких: 6945 грн залишок по тілу кредиту; 5321,1 грн залишок по відсотках; 401 грн залишок по комісії ( а. с. 38). Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором № 150044 після переходу до позивача прав вимог за Кредитним договором до відповідача, останнім не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості. Усупереч умовам Договору відповідач не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до відповідачка, остання не здійснив жодного платежу для погашення заборгованості за Договором. Таким чином, установлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з Кредитного договору. Згідно з частинами першою, третьою статті 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" (далі Закону) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 7, ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеномустаттею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Порядок та підстави нарахування відсотків за користування чужими грошовими коштами, зокрема за кредитними договорами, передбачені статтями 1048 та 1056-1 ЦК України. Зокрема, ч. 1 статті 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1056-1 ЦК України установлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення виконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Зважаючи на те, що позивачем доведено факт отримання позичальником [PERSON] кредитних коштів в розмірі 6945 грн, правові підстави для нарахування первісним позикодавцем відсотків протягом погодженого сторонами 70-ти денного строку кредитування у розмірі 5321,1 грн, комісії за управління та обслуговування кредиту в розмірі 401 грн, що жодним чином не спростовано останнім, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача у користь позивача заборгованості за договором про споживчий кредит № 150044 від 14.08.2024 в розмірі 12667,1 грн. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача подано до суду наступні документи: договір про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, укладений між ТОВ "ФК "Ейс" та адвокатським бюро "Соломко та партнери"; додаткову угоду № 25770855536 до договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025; копію свідоцтва про занняття адвокатською діяльністю серії КС № 7073/10; копію довіреності від 11.08.2025; акт прийому-передачі наданих послуг від 25.11.2025 згідно з яким АБ Соломко та партнери" надало правову допомогу ТОВ "ФК "Ейс" щодо стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 150044 від 14.08.2024 на загальну суму 7000 грн. Щодо співмірності витрат на правову допомогу слід ураховувати позицію Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, відповідно до якої розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним із ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд має враховувати критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (установлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд зауважує, що справа не входить до категорії складних та розглядалась у спрощеному провадженні без участі представника позивача. Крім того, послуги надані адвокатом, є типовими для позивача оскільки стягнення заборгованості також є предметом його діяльності, відповідно не потребують витрати значного часу на складання документів та визначення правових позиції. Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги зміст заяв та клопотань представника позивача по суті, складність справи, яка є нескладною та розглядалась в спрощеному позовному провадженні, а також враховує, що представник позивача не брав участі у судовому засіданні. Виходячи з критерію розумності, реальності таких витрат, суд уважає, що визначений розмір оплати є дещо завищеним та не є співмірним обсягу наданих послуг. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved