Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 25.06.2025 представник товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ» (надалі - ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ») Грушевий Ю.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що на підставі кредитного договору № 1433265168252 від 28.11.2024, укладеного між [PERSON] та ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ», відповідач [PERSON] отримав на споживчі цілі кредит у розмірі 3000 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі від 357,39% до 361,35% (0,792 % в день перші 20 днів, 0,99% в день з 21 дня по дату повернення) річних від суми кредиту. Реальна річна процентна ставка становить від 2334,74 % до 2670,76 %. Згідно з п. 1.3 Договору кредит надано строком на 120 днів з 28.11.2024 року по 28.03.2025. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, своєчасно кредитодавцю не повернув. Станом на 30.09.2025 загальна сума заборгованості по кредиту за договором № 1433265168252 від 28.11.2024 становить 15564 грн, з яких: заборгованість за кредитом - 3000 грн, заборгованість за відсотками 3564 грн, штраф - 6000 грн. Покликаючись на вищенаведене, представник позивача просив стягнути на користь позивача вказану суму заборгованості з відповідача, а також судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн, та витрати на оплату правової допомоги в розмірі 10600 грн. Відзив на позов відповідач до суду не подав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи Представник позивача Грушевий Ю.В. у позовній заяві просив розглянути справу у порядку спрощеного провадження, за відсутності позивача та його представника, проти прийняття заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач, який повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, в судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив. ІІІ. Процесуальні дії у справі 09.07.2025 відкрито провадження у справі і призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. 14.01.2026 ухвалою суду постановлено проводити заочний розгляд справи, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 28.11.2024 між [PERSON] та ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» укладено в електронній формі, на умовах строковості та платності, договір про надання грошових коштів у кредит продукту «Старт» № 1433265168252 (надалі - кредитний договір), відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» надає позичальнику кредит в сумі 3000 грн, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним, та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредитний договір № 1433265168252 від 28.11.2024 підписаний [PERSON] електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора H4Z6L6. Згідно з п. 1.3 кредитного договору строк дії договору становить 120 днів - з 28.11.2024 по 28.03.2025, позичальник зобов`язаний повернути кредит кредитодавцю 28.03.2025 або достроково. Згідно з умовами договору, тип процентної ставки фіксована, дисконтна процентна ставка становить 0,792 % в день перші 20 днів (пункт 1.4.1 договору), базова процентна ставка - 0,99% в день з 21 дня по день повернення кредиту. Загальні витрати за кредитом 3477,43 грн (пункт 1.5), орієнтовна реальна річна процентна ставка 2334,74% (пункт 1.7 договору), орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладання договору 6477,43 грн (пункт 1.8 договору), денна процентна ставка 0,96595 % (пункт 1.9 договору). Відповідачем також підписано електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора H4Z6L6 Додаток № 1 до договору № 1433265168252 від 28.11.2024 - Графік платежів, у якому сторонами договору погоджено дати та суми погашення заборгованості за кредитним договором за період з 28.11.2024 по 28.03.2025. Відповідно до до п. 1.3.1. договору, відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту відповідно до Графіку, що є додатком до кредитного договору. Згідно з п. 3.3. договору у разі несплати позичальником платежу у рекомендовану дату оплати, згідно п.1.3.1. даного Договору, за дисконтною процентною ставкою, Позичальник з дати видачі кредиту сплачує проценти за базовою процентною ставкою, встановленою п.1.4.2. Договору. На виконання умов вказаного кредитного договору (п. 2.23 договору) [PERSON] отримав кошти в сумі 3000 грн на платіжну картку [NUMBER] , яка зазначена ним у анкеті-заяві на надання кредиту від 28.11.2024. Перерахування кредитних коштів на банківську картку клієнтів ТОВ «ФК «Віва Капітал» здійснює Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Контрактовий дім» (надалі - ТОВ «ФК «Контрактовий дім») відповідно до укладеного 18.05.2023 між позивачем та ТОВ «ФК «Контрактовий дім» договору № М1805/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів. Згідно з листом ТОВ «ФК «Контрактовий дім» № 11102 від 23.05.2025 згідно договору, укладеного з ТОВ «ФК «Віва Капітал» договору № М1805/1 від 18.05.2023, на платіжну картку [NUMBER] 28.11.2024 перераховано кошти в сумі 3000 грн, № транзакції 1517469925. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1433265168252 від 28.11.2024, станом на 02.10.2025, загальна заборгованість за кредитом становить 12564 грн, грн, з них основний борг за тілом кредиту 3000 грн, заборгованість за відсотками 3564 грн, штраф 6000 грн. Відповідач, на погашення заборгованості за кредитом, кошти не вносив. Розрахунок відсотків проведений кредитодавцем в межах строку дії договору. Вказані обставини підтверджуються відомостями з позовної заяви, копією договору про надання грошових коштів у кредит продукту «Старт» № 1433265168252 від 28.11.2024 з Додатком № 1 до вказаного договору Графіком платежів; копією анкети-заяви на надання кредиту від 28.11.2024; довідкою ТОВ «ФК «Віва Капітал» про ідентифікацію; копією договору № М1805/1 від 18.05.2023 про надання послуг з приймання та переказу платежів, укладеного між позивачем та ТОВ «ФК «Контрактовий дім»; копією листа ТОВ «ФК «Контрактовий дім» № 11102 від 23.05.2025; розрахунком заборгованості за кредитним договором № 1433265168252 від 28.11.2024. Між сторонами виникли кредитні правовідносини, які врегульовано нормами §§1-2 Глави 16 ЦК України, Глави 52 ЦК України, §1,2 Глави 71 ЦК України, а також нормами Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; суб`єкт електронної комерції - суб`єкт господарювання будь-якої організаційно-правової форми, що реалізує товари, виконує роботи, надає послуги з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, або особа, яка придбаває, замовляє, використовує зазначені товари, роботи, послуги шляхом вчинення електронного правочину. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. За нормами ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних їй відповідно до статі 1048 цього Кодексу. V. Оцінка суду Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані їй позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Оцінюючи письмові докази у справі у відповідності до вимог статті 89 ЦПК України, суд вважає доведеним: укладення 28.11.2024 між сторонами - [PERSON] та ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» в електронній формі договору про надання грошових коштів у кредит продукту «Старт» № 1433265168252, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» надало відповідачу кредит на картковий рахунок [NUMBER] , а також наявність непогашеної кредитної заборгованості. Як вбачається з наданого банком розрахунку, відповідач має загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 3000 грн, та заборгованість за відсотками 3564 грн. З урахування конкретних обставин даної справи, суд доходить висновку, що наданий позивачем розрахунок заборгованості є належним доказом нарахованої заборгованості за кредитом. Відповідачем у справі не спростовано обставин отримання та використання ним кредитних коштів, а також, розміру заборгованості, зазначеного в наданому позивачем розрахунку. Таким чином, враховуючи вищевикладене, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» слід стягнути заборгованість за заборгованість за договором про надання грошових коштів у кредит продукту «Старт» № 1433265168252 від 28.11.2024 в розмірі 6564 гривні, яка складається з заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в сумі 3000 грн, та заборгованості за відсотками в розмірі 3564 грн. Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 6000 грн, суд зазначає про таке. Відповідно до п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан, який діє до цього часу. З урахуванням викладеного, [PERSON] згідно з законом звільняється від обов`язку сплати на користь позивача неустойки (штрафу, пені) за прострочення виконання грошового зобов`язання за кредитним договором № 1433265168252 від 28.11.2024, оскільки штраф у розмірі 6000 грн нарахований позивачем з 24.02.2022 та підлягає списанню кредитодавцем. У зв`язку з наведеним, позовна вимога про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 6000 грн задоволенню не підлягає. Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 06.09.2005; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18.07.2006; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10.02.2010; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09.12.1994, пункт 29). VI. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» задоволено на 52,24 % (6564 х100: 12564), а тому з [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1265 грн 50 коп. (2422 грн х 52,24 %:100). Щодо стягнення з відповідача понесених позивачем витрат на професійну правничу (правову) допомогу, суд зазначає про таке. Відповідно до ч. ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до правового висновку зробленого Великою палатою Верховного суду, у постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Представник позивача Грушевий Ю.В., на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, долучив до позовної заяви: копію ордеру серії СА № 1137028 від 30.09.2025, про надання адвокатом Грушевим Ю.В., на підставі договору про надання правничої допомоги № 1 від 02.01.2025, правничої допомоги ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» у Красилівському районному суді Хмельницької області; копію договору № 1 про надання правової допомоги, укладеного 02.01.2025 між ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» та адвокатським бюро «Грушевий Ю.В.»; копію Акта від 26.09.2025 виконаних робіт відповідно до договору про надання правової допомоги № 1 від 02.01.2025; копію рахунку № 26/26-01 від 26.09.2025, відповідно до якого ціна виконаних адвокатським бюро «Грушевий Ю.В.» робіт (найменування робіт: За підготовку та подання позовних матеріалів відносно [PERSON] , участь у судовому засіданні) становить 10600 грн; копію платіжної інструкції № LK928/2 від 29.09.2025, відповідно до якої ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» здійснило оплату на рахунок адвокатського бюро «Грушевий Ю.В.» 10600 грн. Вказані докази у сукупності доводять наявність та реальність витрат позивача на правову допомогу, а також їх необхідність для звернення до суду. Із заявами щодо зменшення розміру заявлених позивачем до стягнення витрат на правничу допомогу відповідач до суду не звертався. Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22.05.2024 у справі №206/4841/20 зазначила, що при вирішенні питань про відшкодування витрат на професійну правову допомогу та покладення на сторони судових витрат має враховуватися принцип пропорційності задоволених вимог. Оскільки позов ТОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» задоволено частково (на 52,24 %), то з [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5537 грн 44 коп. (10600 х 52,24: 100). На підставі викладеного,

Outcome: partial