Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитними договорами. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що 19.12.2019 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та відповідачкою укладено кредитний договір № 2850907189/187663. 31.05.2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-31/05/21 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором 2850907189/187663. 03.06.2021 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 1-03/06/2021, відступив право вимоги за кредитним договором 2850907189/187663 від 19.12.2019 до ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до Відповідача. Просить стягнути з Відповідача на свою користь заборгованість за Кредитним договором №2850907189/187663 від 19.12.2019 року, в сумі 5 589,00 грн., яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту в розмірі 2 000,00 гривень; суми прострочених платежів по процентах в розмірі 3 589,00 грн.. Представник позивача в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання подав заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання також не з`явився, подав заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає, просить зменшити суму витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 19.12.2019 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2850907189/187663 про надання коштів на умовах споживчого кредиту який був укладений в електронному вигляді та підписаний за допомогою електронного підпису який був відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір Відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту. 31.05.2021 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-31/05/21 відповідно до умов якого первісний кредитор відступив до ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників в тому числі право вимоги за кредитним договором 2850907189/187663 від 19.12.2019 року укладеним з [PERSON] . 03.06.2021 року ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору відступлення права вимоги № 1-03/06/2021, відступив право вимоги за кредитним договором 2850907189/187663 від 19.12.2019 року до ТОВ «ФК ДЕБТ КОЛЛЕКШН» у зв`язку з чим останній набув права грошової вимоги до Відповідача. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого Позивачем нараховано заборгованість в сумі 5 589,00 грн., з яких: 2 000,00 грн. сума основного боргу, 3 589,00 грн. нараховані відсотки. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Також, ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Частиною 2 статті 638 ЦК України визначено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд враховуючи ст. 141, 142 ЦПК України вважає, що у зв`язку із визнанням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп., з державного бюджету слід повернути позивачу 50% судового збору, що складає 1211 грн. 20 коп.. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 2 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано копію договору про надання правової допомоги № 11/07/2025 від 11.07.2025 року. Суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, виходячи із того, що справа не становить великої складності, є малозначною, позов було заявлено всього на суму 5589 гривень 00 коп., яка не є значною для позивача, враховує заяву Відповідача про те, що сума витрат на правничу допомогу є завищеною. Таким чином, з Відповідача на користь Позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу в розмірі 4 000 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved