Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

стислий виклад позицій сторін у справі. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Західна агровиробнича компанія" (далі ТОВ "Західна агровиробнича компанія") звернувся в суд до відповідача [PERSON] із вимогами про визнання укладеною додаткову угоду № б/н від 01.02.2025 року до договору оренди землі б/н від 01.03.2016 року між ТОВ «Західна агровиробнича компанія» та [PERSON] ; визнання відсутнім у відповідача Приватного агропромислового підприємства «Агропродсервіс» права оренди земельної ділянки площею 0.7672 га, кадастровий номер 6122689600:01:001:0221, розташованої на території Чистопадівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області номер запису про інше речове право: 60622656 та скасування запису щодо його державної реєстрації. На обґрунтування вимог позивач зазначає, що 01 березня 2016 року ТзОВ «Розтоцьке» уклало з [PERSON] договір оренди землі, на підставі якого товариство набуло право оренди земельної ділянки площею 0,7672 га, кадастровий номер 6122689600:01:001:0221, яка розташована за адресою: Тернопільська область, Зборівський район, Чистопадівська сільська рада. Додатковою угодою від 11 квітня 2018 року до договору оренди від 01 березня 2016 року сторону орендаря змінено на ТОВ «Західна агровиробнича компанія». Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер витягу: 130215096 від 09.07.2018 право оренди вказаної земельної ділянки, яка знаходиться на території Чистопадівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області підтверджує державну реєстрацію іншого речового права за позивачем, номер запису про інше речове право: 13829520, дата реєстрації 18 березня 2016 року. Укладеною додатковою угодою №б/н від 11 квітня 2018 року, сторони погодили внести зміни в п.8 Договору оренди: строк дії договору 7 років сплив якого починається з моменту укладання додаткової угоди. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за три місяці до закінчення строку дії Договору повідомити письмо орендодавця про намір продовжити його дію. Маючи намір реалізувати переважне право на поновлення договору оренди землі, позивач 18 лютого 2025 року надіслав відповідачу [PERSON] лист повідомлення вих.№1143 про намір продовжити договір оренди та надав примірники додаткової угоди б/н від 01 лютого 2025 року до договору для ознайомлення та підписання, направивши засобами поштового зв`язку Укрпошта відповідного листа з додатками, який відповідач отримав 06 березня 2025 рокуі не відповів згодою/не згодою або пропозицією щодо умов додаткової угоди. Таким чином, до закінчення строку дії договору оренди позивач, як добросовісний орендар, маючи законні сподівання на продовження дії договору оренди землі на новий строк, у встановленому порядку звернувся до орендодавця з метою реалізації переважного права на поновлення договору, яке йому гарантоване умовами договору та положеннями вказаної норми права та запропонував підписати додаткову угоду, що підтверджується квитанцією установи поштового зв`язку про прийняття поштового відправлення та описом поштового вкладення. Відповідач зобов`язаний був протягом місяця розглянути на предмет відповідності вимогам закону, узгодити, за необхідності, істотні умови договору, а за відсутності заперечень прийняти рішення про поновлення договору оренди землі, укласти з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. Проте, будь-якої відповіді на вищевказаний лист відповідач [PERSON] не надав, тобто не скористався правами, передбаченими ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а саме у місячний строк з моменту отримання листа-повідомлення не заперечив проти продовження Договору на новий строк. При цьому позивач (орендар) належно виконував свої обов`язки за договором оренди, у встановлений договором та законом строк повідомив орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди на новий строк та надав проект додаткової угоди. Зазначена земельна ділянка перебувала в оренді позивача і не вибувала з його користування протягом строку дії договору оренди землі. Позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, а відповідач, у відповідь на отриманий проект додаткової угоди, не надіслав повідомлення про заперечення на пропоновані умови або зустрічну пропозицію, що вказує на існування правових підстав для визнання додаткової угоди укладеною. Отже, позивач вважає поновленим зазначений вище Договір оренди землі на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі», а тому наявні підстави для визнання укладеною Додаткової угоди про поновлення строку його дії в судовому порядку. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 447460764 від 13 жовтня 2025 року, право оренди земельної ділянки, яка знаходиться на території Чистопадівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області проведено державну реєстрацію іншого речового права: номер запису 60622656 від 03 липня 2025 року. Таким чином, позивач дізнався про те, що [PERSON] уклав договір оренди земельної ділянки б/н від 12 квітня 2025 року, яка знаходилась в оренді у позивача, з Приватним агропромисловим підприємством "Агропродсервіс", код ЄДРПОУ: 30356854. Вважає, неправомірними дії відповідачів щодо укладення договору оренди на земельну ділянку, яка знаходилась в оренді у Позивача, що грубо порушує норми ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а заявлені позивачем у позові вимоги відповідають встановленим ч. 2 ст. 16, ст. 651 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 20, ст. 188 Господарського кодексу України та ст. 33 «Про оренду землі» способом захисту порушених прав позивача і є ефективним способом їх захисту у спірних правовідносинах. З урахуванням того, що ТОВ «Західна агровиробнича компанія» належно виконувало свої обов`язки за договором оренди, в установлений договором строк повідомило орендодавця про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, позивач має право на поновлення договору на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі». Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги нормами діючого законодавства та актуальною практикою Великої Палати Верховного Суду, зокрема, висновками, викладеними у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 530/212/17 (провадження № 14-330цс18), від 22 вересня 2020 року у справі № 159/5756/18 (провадження № 14-99цс20), які підтримала постановою від 31 серпня 2021 року Великої Палати Верховного Суду у справі 903/1030/19 (провадження № 12-4гс21) та іншими актуальними правовими висновками щодо предмета спору та способу захисту порушеного права, позивач просив позовні вимоги задоволити та стягнути на його користь понесені судові витрати. Заяви та клопотання сторін та процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Зборівського районного суду Тернопільської області від 07 листопада 2025 відкрито провадження у даній цивільній справі. Розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання 27 листопада 2025 року. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права щодо подачі відзиву та доказів у справі /а.с.38/. 26 листопада 2025 року в суд поступила заява про вступ в справу як представника від відповідача Шиян В.В. /а.с. 44/. 27 листопада 2025 року в суд поступила заява представника позивача про розгляд справи без участі позивача /а.с. 48/. 27 листопада 2025 року в суд поступила заява представника відповідача про поновлення процесуального строку та відзив на позовну заяву. /а.с. 49-51, а.с. 52-55/. 28 листопада 2025 року подано представником позивача ТзОВ «Західна агровиробнтча компанія» відповідь на відзив /а.с. 73-78/. 15 грудня 2025 року представником відповідача Шиян В.В. подано відзив на позовну заяву. /а.с. 79-84/. 15 грудня 2025 року в суд поступила заява представника відповідачів Сушко Анатолія Сергійовича про розгляд справи без його участі /а.с. 99/. Ухвалою суду від 15 грудня 2025 закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті 13 січня 2026 року /а.с.100/. 12 січня 2026 року поступила заява представника позивача ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» - Русин Юрія Юрійовича про розгляд справи без його участі. /а.с. 105/. 13 січня 2026 року в суд поступила заява представника відповідачів Сушко Анатолія Сергійовича про розгляд справи без його участі /а.с. 107/. Узагальнення доводів сторін та інші процесуальні дії у справі. Представник відповідачів надав відзиви на позов, згідно яких відповідачі позовні вимоги не визнають, вважають позовні вимоги необґрунтованими та просили у їх задоволенні відмовити. У відзивах зазначено, що між власником орендованої земельної ділянки [PERSON] та ТзОВ «Розтоцьке» укладено Договір оренди землі № б/н від 01 березня 2016 року, а 11 квітня 2018 року укладено Додаткову угоду б/н, якою визначено нового орендаря ТОВ «Західна агровиробнича компанія». Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер витягу: 130215096 від 09.07.2018 право оренди за новим орендаремземельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,7672 га кадастровий номер 6122689600:01:001:0221, яка знаходиться на території Чистопадівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, номер запису про інше речове право: 13829520, дата реєстрації 18 березня 2016 року, зареєстроване відповідно до вимог чинного на момент укладення договору законодавства України,строк дії права оренди до 11 квітня 2025 року, з правом пролонгації, договір укладено на сім років, сплив якого починається з моменту укладення додаткової угоди до договору оренди землі. В обґрунтування заперечень проти позову представник відповідачів вказує на те, що [PERSON] надісланий лист-повідомлення від ТОВ "Західна агровиробнича компанія" №1143 від 18 лютого 2025 року про намір продовжити дію договору оренди землі № б/н від 01 березня 2016 року (із змінами від 11 квітня 2018 року), вжиття заходів для забезпечення виконання вимог ст.33 Закону України "Про оренду землі". До листа додано два оригінали примірника додаткової угоди від 01 лютого 2025 року про продовження строку дії договору оренди землі, підписані стороною орендаря. Орендодавцем [PERSON] надіслано на адресу орендаря поштовою кореспонденцією лист-повідомлення від 01 січня 2025 року про відмову від поновлення договору оренди землі (трек - номер відправлення 4601900054724), який отриманий позивачем 28 лютого2025 року та відповідь на лист-повідомлення про намір від 11 березня 2025 року (трек - номер відправлення 4601900065742), тобто ще під час терміну дії договору оренди. Тому наявність листа-повідомлення та відповіді на лист-повідомлення про намір орендодавця свідчить про заперечення у поновленні договору оренди землі, які жодним чином не можна кваліфікувати як його мовчазну згоду на поновлення договору оренди землі, а твердження позивача про відсутність будь-якої відповіді щодо подальшої оренди земельної ділянки не відповідає дійсності. Оскільки, [PERSON] станом на 11 квітня 2025 року відмовився передавати свою земельну ділянку в оренду позивачу, про що і повідомив ТОВ «Західна агровиробнича компанія». Через те, що орендодавець письмово повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди, необхідної наявності юридичних фактів для поновлення такого договору не було та не має на сьогоднішній день. Більше того, Законом України «Про оренду землі» не передбачена форма волевиявлення орендодавця щодо відмови у поновленні договору оренди землі. З врахуванням положень статті 31 Закону України «Про оренду землі» якими передбачено, що однією з підстав припинення договору оренди землі є закінчення строку, на який його було укладено даної норми закону, Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, категоричної незгоди відповідача [PERSON] на поновлення договору оренди землі із позивачем та втратою даним орендарем переважного права на укладення договору оренди, 11 квітня 2025 року право оренди земельної ділянки площею 0,7672 га кадастровий номер 6122689600:01:001:0221, за позивачем закінчилося (припинилося), номер запису про інше речове право 13829520. Враховуючи вимоги законодавства щодо принципу свободи укладення договору, 12 квітня 2025 року (тобто після закінчення терміну дії договору укладеного із позивачем та закінчення зареєстрованого за позивачем права оренди) між [PERSON] та ПАП «Агропродсервіс» було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору, в результаті чого між сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки площею 0,7672 га кадастровий номер 6122689600:01:001:0221. Згідно п. 7 вказаного договору, договір укладено на 10 років до 12 квітня 2035 року. Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його державній реєстрації (п. 44 даного договору). 03 липня 2025 року проведено реєстрацію права оренди земельної ділянки 0,7672 га кадастровий номер 6122689600:01:001:0221, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав від 08 липня 2025 року, номер запису про інше речове право 60622656. Усі дії відповідача [PERSON] - орендодавця щодо відмови від поновлення договору оренди землі із позивачем, так само як і реєстраційні дії щодо реєстрації припинення права оренди земельної ділянки за позивачем та реєстраційні дії щодо реєстрації права оренди земельної ділянки за відповідачем ПАП «Агропродсервіс» в повній мірі відповідають вимогам укладених договорів та законодавства України. Представник відповідачів зазначає, що зі сторони відповідача [PERSON] відсутні будь- які порушення прав позивача на переважне право на поновлення договору оренди землі та відсутній факт незаконного заволодіння майна - права оренди відповідачем ПАП «Агропродсервіс», тому, позивачем обрано неналежні способи захисту права - через відсутність їх порушень зі сторони відповідача, та діючи в рамках вимог визначених договором та законодавством. Враховуючи наведене вказує, що позовні вимоги є безпідставними, такими, що порушують законні права та інтереси відповідачів, суперечать вимогам чинного законодавства, оскільки [PERSON] у передбачений ст.33 Закону України "Про оренду землі" строк було письмово попереджено позивача про припинення будь-якого використання належної йому земельної ділянки після спливу строку договору оренди землі 11 квітня 2025 року і про те, що вона не має наміру в подальшому заключати (поновлювати) з позивачем договір оренди землі. Вважає, що відсутні підстави для поновлення договору оренди землі з підстав та за умов, на які посилається позивач, які нібито ним були виконані, у зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Суд відповідно до вимог ч. 7 ст.81 ЦПК України розглянув можливість самостійно збирати докази і не знайшов підстав для реалізації такого свого права, оскільки ніщо не ставить під сумнів добросовісність здійснення учасниками справи своїх процесуальних прав та обов`язків. Таким чином, враховуючи таку засаду цивільного судочинства як змагальність, а також те, що в даному процесі кожна сторона мала рівні можливості відстоювати свою позицію в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом, дана справа буде вирішена на основі зібраних доказів з покладенням на сторін ризику настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням тієї чи іншої процесуальної дії. Обставини справи встановлюватимуться таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто, коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. В будь-якому випадку право на справедливий судовий розгляд забезпечується, серед іншого, процедурою апеляційного перегляду судових рішень, де сторона не позбавлена можливості подання нових доказів, якщо буде доведено поважність причин їх неподання в суді першої інстанції (ч. 3 ст. 367 ЦПК України). Тому, якщо у сторін наявні ті чи інші аргументи або докази, на які даним судовим рішенням не буде надано відповіді, така сторона вправі навести їх в апеляційній скарзі, одночасно вказавши причини неподання їх суду першої інстанції. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та відповідні їм правовідносини. Дослідивши матеріали справи суд встановив: відповідач [PERSON] , згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] від 26 травня 2014 року /а.с.61/, є власником земельної ділянки площею 0.7672 га кадастровий номер 6122689600:01:001:0221, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Чистопадівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області. 01 березня 2016 року між відповідачем [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Розтоцьке» (далі ТОВ «Розтоцьке») було укладено договір оренди землі /а.с. 12-13/, за яким передано в оренду вищезазначену земельну ділянку, строком на 7 років. 11 квітня 2018 року між орендодавцем [PERSON] , орендарем ТОВ «Розтоцьке» та новим орендарем, ТОВ «Західна агровиробнича компанія», була укладена додаткова угода до договору оренди землі від 11 жовтня 2017 року /а.с. 14/, про заміну сторони та внесення змін до договору оренди, згідно якої орендар передає, а новий орендар приймає права та обов`язки орендаря, передбачені в договорі оренди. 04 липня 2018 року держаним реєстратором проведено реєстрацію права оренди земельної ділянки площею 0.7672 га кадастровий номер 6122689600:01:001:0221, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Чистопадівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, номер запису про інше речове право 13829520, згідно договору оренди б/н від 01 березня 2016 року та додаткової угоди № б/н від 11квітня 2018 року, що зазначено у витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, індексний номер витягу: 130215096 від 09липня 2018 року /а.с. 15/. Строк дії зареєстрованого права оренди земельної ділянки до 11квітня 2025 року. Листом-повідомленням від ТОВ "Західна агровиробнича компанія" №1143 від 18 лютого 2025 року /а.с.18/ [PERSON] повідомлено про намір позивача продовжити дію договору оренди землі № б/н від 01 березня 2016 року, із внесеними змінами 11 квітня 2018 року, який відповідач отримав 28.02.2005 року (згідно трекінгу Укрпошта). Орендодавцем [PERSON] надіслано на адресу орендаря поштовою кореспонденціє лист-повідомлення від 08 січня 2025 року про відмову від поновлення договору оренди землі (трек - номер відправлення 4601900054724), який отриманий позивачем 28 лютого 2025 року /а.с. 93/ та відповідь на лист-повідомлення про намір від 11 березня 2025 року /а.с.94/ (трек - номер відправлення 4601900065742), яку отримано позивачем 20 червня 2025 року. Вжиття власником землі заходів для забезпечення виконання вимог ст.33 Закону України "Про оренду землі" та недопущення порушення права землекористувача. З врахуванням категоричної незгоди відповідача на поновлення договору оренди землі із позивачем, 03 липня 2025 року, тобто вже після спливу місячного терміну права оренди землі, зареєстровано припинення права оренди земельної ділянки, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав від 08.07.2025 року, індексний номер витягу 434488499, номер запису про інше речове право 13829520 /а.с.95/. 12 квітня 2025 року між відповідачем - орендодавцем [PERSON] та відповідачем - орендарем ПАП «Агропродсервіс» було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору, в результаті чого між сторонами укладено договір оренди земельної ділянки площею 0.7672 га, кадастровим номером 6122689600:01:001:0221 /а.с.96-97/. Згідно п. 7 вказаного договору, договір укладено на 10 років до 12.04.2035 року. Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його державній реєстрації (п. 44 даного договору). 03 липня 2025 року проведено реєстрацію права оренди земельної ділянки 0.7672 га, кадастровим номером 6122689600:01:001:0221, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав від 08.07.2025 року, індексний номер витягу 434488499, номер запису про інше речове право 60622656 /а.с.95 зв/. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. Оцінивши надані докази суд визначає наступне: кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України). Згідно ст. 90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право передавати їх в оренду. Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України орендодавцем земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи. Частиною 2 статті 792 Цивільного кодексу України визначено, що відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. В силу ч.1 ст.2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. За змістом ст.124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки із орендарем. Згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно положень Закону України «Про оренду землі» договір оренди укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Згідно ст.16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до ч. 1 cт. 407 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб. Отже, користуватися земельною ділянкою приватної власності можливо на праві оренди, підставою для якої є договір, відповідно до якого сплачується орендна плата. Згідно ч.1ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч.1ст.638 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі їх суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. В силу вимог ч.ч.1-3 та ч. 5-6 ст.203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Як визначено вст.13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 18 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Згідно з ч.1 ст.19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін. Відповідно до вимог ч.5 ст.116 ЗК України передбачено правило неможливості передачі в користування земельної ділянки без припинення права попереднього користування, в тому числі і орендаря. За змістом ч.2 ст.792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі". Правові підстави переважного права орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк визначені статтею 33 Закону України "Про оренду землі". Так, відповідно до приписів ч.1-5 статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Під час укладення договору оренди землі на новий строк його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється (частина четверта статті). Орендодавець у місячний строк розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом договору оренди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і в разі відсутності заперечень укладає договір оренди. У разі оренди земель державної та комунальної власності укладення договору здійснюється на підставі рішення органу, уповноваженого здійснювати передання земельних ділянок у власність або користування згідно із статтею 122 Земельного кодексу України. За наявності заперечень орендодавця щодо укладення договору оренди землі на новий строк орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення (частина п`ята статті). Ці положення узгоджуються із загальною нормою ч.1 ст.777 ЦК України. Як неодноразово зазначала Велика Палата Верховного Суду, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ст.33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує його обов`язки за цим договором; він повідомив орендодавця в установлені законом строки про намір поновити договірні відносини на новий строк; до листа-повідомлення додав проєкт додаткової угоди про поновлення договору оренди землі; продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець упродовж місяця після закінчення строку договору оренди землі письмово не повідомив орендаря про заперечення у поновленні цього договору (постанови від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц, від 22 вересня 2020 року у справах № 313/350/16-ц і № 159/5756/18). Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ст.33 Закону України "Про оренду землі", є "автоматичною" пролонгацією орендних правовідносин. При цьому реалізація переважного права на поновлення договору оренди, передбаченого частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива за умови як дотримання встановленої цією нормою (частини друга-п`ята статті 33 Закону України "Про оренду землі") процедури, так і наявності волевиявлення сторін. Аналогічна за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 січня 2019 року в справі № 902/619/17, від 27 червня 2019 року в справі № 923/925/18. Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору. Висновки суду за результатами розгляду позовних вимог. Судом встановлено, що до закінчення строку дії договору оренди, ТОВ "Західна агровиробнича компанія" листом повідомленням за вих. № 1143 від 18 лютого 2025 року повідомило відповідача [PERSON] про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк. У відповідь на запропоновані умови на адресу товариства був направлений лист-повідомлення від орендодавця [PERSON] від 08 січня 2025 року, в якому він висловив відсутність наміру надалі продовжувати строк дії орендних відносин з ТОВ "Західна агровиробнича компанія" щодо належної йому на праві власності земельної ділянки 0.7672 га, кадастровим номером 6122689600:01:001:0221. Вказаний лист ТОВ "Західна агровиробнича компанія" отримало 28 лютого 2025 року. Зазначене підтверджує безпідставність тверджень позивача щодо порушення його прав, оскільки відповідач [PERSON] у відповідь на пропозицію щодо укладення додаткової угоди до договору оренди землі повідомив позивача про небажання поновлювати, продовжувати, переукладати, укладати в новій редакції договір оренди землі або в будь-який інший спосіб надавати йому право користування належною йому земельною ділянкою. В даному випадку волевиявлення відповідача [PERSON] на поновлення договору оренди землі відсутнє, що згідно з положеннями ч.5 ст.33 Закону України "Про оренду землі" виключає можливість визнання поновленим попереднього договору в обраний позивачем спосіб. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 21.01.2020 у справі №379/1354/18, від 25.03.2020 у справі 379/1439/18, від 15.02.2023 у справі №399/295/11, від 15.05.2023 у справі №693/137/22. Також Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що переважне право орендаря на укладення договору оренди землі на новий строк не може домінувати над виключним правом орендодавця, як власника земельної ділянки, щодо користування та розпорядження нею на власний розсуд після закінчення строку дії договору оренди землі. Такий висновок викладений у постановах Верховного суду від 28.05.2024 у справі №604/648/23, від 12.04.2024 у справі №131/970/23. Крім того, направлення орендарем пропозиції про продовження відносин оренди не є безумовною підставою для їх поновлення між сторонами у разі відсутності волевиявлення орендодавця на продовження договору оренди. Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 31 січня 2025 року в справі № 604/646/23 (провадження № 61-1814св24). Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За приписами статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. В ході судового розгляду не встановлено наявність у позивача суб`єктивного матеріального права та охоронюваного законом інтересу на захист якого подано позов, зокрема, щодо порушення переважного права ТОВ "Західна агровиробнича компанія", оскільки відповідач [PERSON] у встановленому законом порядку вказав на відсутність наміру продовжувати договірні відносини з оренди землі з позивачем, що беззаперечно свідчить про відсутність його волевиявлення на поновлення договору оренди землі чи укладення на новий строк з позивачем. Встановивши відсутність волевиявлення [PERSON] на продовження договору оренди землі, у зв`язку з його бажанням як власника землі самостійно на власний розсуд розпоряджатися земельною ділянкою, суд, врахувавши положення ст.33 Закону України "Про оренду землі", дійшов до висновку про те, що переважне право ТОВ "Західна агровиробнича компанія" на укладення з відповідачем [PERSON] договору оренди землі на новий строк є припиненим і не підлягає захисту, а тому позовні вимоги є безпідставними і у їх задоволенні слід відмовити. Щодо судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у задоволені позову - на позивача.

Outcome: dismissed