Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

у листопаді 2025 року [PERSON] звернулася до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаним позовом, посилаючись на те, що вона є донькою померлої [INFO] [PERSON] , після смерті якої приватним нотаріусом заведено спадкову справу. Позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом на майно померлої, до якого крім іншого майна входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Приватним нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказаний житловий будинок, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності на нього. Спадковий житловий будинок відносився до колгоспного типу двору, головою якого станом на 01.07.1990 рік був [PERSON] , який набув права власності на нього, але на оформив його і помер. В свою чергу він є батьком позивачки та чоловіком померлій спадкодавиці [PERSON] , яка за життя набула права власності на вказаний житловий будинок, шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, але належним чином не оформила це право власності і померла. За вказаних обставин, у позивачки існують перешкоди для оформлення спадкових прав позасудовому порядку. У зв`язку з наведеним, [PERSON] просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] , з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] мами [PERSON] (а.с.2-6). Ухвалою від 27.11.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, витребував від приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довгань А.М. належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи, відкритої до майна померлої [INFO] [PERSON] та призначив підготовче засідання (а.с.42). Ухвалою від 23.12.2025 Машівський районний суд приєднав до справи копії матеріалів спадкової справи, закрив підготовче провадження по справі та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с.67). У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, представник відповідача сільський голова Коляндра М.П. подав клопотання про розгляд справи без участі представника Михайлівської сільської ради та одночасно повідомив, що сільська рада проти задоволення позову не заперечує (а.с.72). Суд, заслухавши представника позивача, з`ясувавши правову позицію відповідача, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 11.07.1977 року (а.с.13). [INFO] в с. Михайлівка, Полтавського (Машівського) району Полтавської області у віці 88 років померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.10.2015 року (а.с.14). За життя 13.12.1999 року [PERSON] склала заповіт відповідно до якого все майно, де б воно не було і з чого б не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті та на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] позивачці по справі (а.с.56). 01.07.2025 приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довгань А.М. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю в останньої правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на житловий будинок (а.с.15,64). За матеріалами ПП Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 31.12.2012 року реєстрація права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] не проводилась (а.с.16). 21.02.2025 ПП ПБТІ «Інвентаризатор» на замовлення [PERSON] виготовлено технічний паспорт на житловий будинок садибного типу, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.17-20). Згідно з Витягом з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 21.02.2025 проведена повторна технічна інвентаризація житлового будинку садибного типу за адресою: [ADDRESS] (а.с.21-25). За повідомленням Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області №02-54/115 від 04.03.2016 року, згідно даних сільської ради станом на 01.07.1990 року житловий будинок, що розташований по [ADDRESS] належав голові двору [PERSON] та членам колгоспного двору: [PERSON] , [INFO] , також зазначено, що земельна ділянка розміром 0,65 га, для обслуговування житлового будинку 0,24 га (а.с.26). [INFO] в с. Михайлівка, Полтавського району Полтавської області у віці 83 роки помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.06.2005 року (а.с.30). Згідно з повідомленням Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради №021-25/929 від 25.09.2025 року на день смерті [PERSON] , [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , який помер [INFO] . На день смерті якого за цією адресою була зареєстрована дружина [PERSON] , [INFO] , яка на день смерті була зареєстрована одна за вищевказаною адресою та померла [INFO] . Також повідомлено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за вищевказаною адресою розміщений на неоформленій земельній ділянці комунальної власності Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області (а.с.29). Відповідно до Витягу з рішення 20 сесії 7 скликання «Про затвердження назв вулиць на території Михайлівської сільської ради Машівського району Полтавської області» №633 від 21.12.2018 року було вирішено затвердити назви вулиць по селах, зокрема у [ADDRESS] (а.с.33). За інформацією наданою Виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №09/07/55 від 10.02.2025 року повідомлено, що у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстровані особи відсутні (а.с.32). З копії спадкової справи №24/2016, щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , наданої приватним нотаріусом Полтавського нотаріального округу Довгань А.М. вбачається, що її спадкоємцем, яка належним чином прийняла спадщину є [PERSON] позивачка по справі, яка звернулася до виконавчого комітету сільської ради та до приватного нотаріуса із заявами про прийняття спадщини за заповітом. Спадкоємицею першої черги є донька померлої [PERSON] , переживших її батьків немає (а.с.52). Як убачається з витягу №43502820 від 06.04.2016 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, приватним нотаріусом Довгань А.М. зареєстровано спадкову справу у спадковому реєстрі №58813984 та у нотаріуса за №24/2016 після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] (а.с.59). Згідно з повідомленням Виконавчого комітету Михайлівської сільської ради №02-54/113 від 04.03.2016 року відомо, що [PERSON] була зареєстрована в домогосподарстві одна за адресою: [ADDRESS] , яка померла [INFO] (а.с.58). 06.04.2026 року інша донька померлої [PERSON] [PERSON] відмовилась від обов`язкової частки у спадщині, про що написала до нотаріуса відповідну заяву (а.с.57). 17.05.2016 року приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Довгань А.М. було видано [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 5,9500 га, кадастровий номер 5323083800:00:004:0015, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Михайлівської сільської ради Полтавського (Машівського) району Полтавської області та свідоцтво на суму не отриманої у зв`язку з смертю пенсії за жовтень місяць 2015 року у сумі 1 621,75 грн (а.с.62). Однак, приватним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності на нього (а.с.64). За даними з Технічного паспорту житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами був побудований у 1974 році (а.с.16). Відповідно до ч. 1 ст. 120 та ч.2 ст. 123 ЦК 1963 року діючих станом на 01.07.1990р., майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Такий висновок ґрунтується на рекомендаціях, викладених в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності». Частиною 2 ст. 120 цього Кодексу передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права і обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 цього Кодексу передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з частиною першої та третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Як убачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до положень чинного на час побудови спадкодавцем житлового будинку (1974 рік) ЦК України 1963 року, Вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки із погосподарських книг. Згідно зі ст.548, чч.1,2 ст.549 ЦК УРСР, 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Отже, покійна [PERSON] за життя набула права власності на спадковий будинок, оскільки прийняла спадщину після померлого чоловіка [PERSON] , шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном, так як проживала у даному домоволодінні на день смерті спадкодавця та продовжувала проживати в ньому до дня своєї смерті, але належним чином не оформила своє право. Таким чином, ураховуючи те, що на житловий будинок, належний до спадкового майна, відсутні правовстановлюючі документи, що потягло за собою відмову нотаріуса у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а відтак у позивачки існують перешкоди для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане майно, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. За змістом п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» у справах про спадкування при відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, які прийняли спадщину, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, враховуючи те, що Михайлівська сільська рада Полтавського району Полтавської області є відповідачем лише тому, що інші спадкоємці відсутні, водночас сільська рада ніяким чином не порушувала, чи не визнавала та не оспорювала права, свободи чи законні інтереси позивачки, не перешкоджала їй реалізовувати спадкові права, а відтак суд дійшов висновку, що хоча позов і задоволено, але підстави для стягнення судового збору з Михайлівської сільської ради, як відповідача, відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved