Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

До Дніпровського районного суду міста Кам`янського звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява мотивована тим, що 15.06.2024 року [PERSON] , керуючи автомобілем «JEEP», д.н.з. [NUMBER] у м. Кам`янське, порушив Правила дорожнього руху та здійснив зіткнення з автомобілем «HYUNDAI», д.н.з. [NUMBER] , який зазнав механічних пошкоджень, а власник матеріальної шкоди. Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, позивач здійснив регламентну виплату на користь потерпілої особи [PERSON] у сумі 2 868,47 гривень, а також оплатив послуги з визначення розміру шкоди та збору документів у сумі 2 864,00 гривень. Розмір проведених виплат становить 5 732,47 гривень. Відповідач в добровільному порядку заподіяну шкоду не відшкодував, тому позивач просить стягнути заборгованість в судовому порядку. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.05.2025 року головуючою суддею визначено суддю Левицьку Н.В. Ухвалою від 09.06.2025 року суд встановив, що відповідач [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , та на підставі пункту 1 частини першої статті 31 ЦПК України передав цивільну справ на розгляд до Заводського районного суду міста Кам`янського. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2025 року головуючою суддею визначено суддю Подкопаєву І.А.. Ухвалою від 16.07.2025 року позовна заява залишена без руху, надано строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 7 (семи) днів з дня вручення даної ухвали. 19.07.2025 року на адресу суду через підсистему «Електронний суд» від представника Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла заява про усунення недоліків на виконання вимог ухвали суду від 16.07.2025 року. Ухвалою від 22.07.2025 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасникам справи встановлені строки для подання заяв по суті справи, а також заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою від 13.11.2025 постановлено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання, призначене на 12.01.2026, представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи та/або заяв про оголошення перерви на адресу суду не надходило, про причини неявки суд не повідомив, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання, призначене на 12.01.2026, не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи та/або заяв про оголошення перерви, заяв про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суд не повідомив, своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, будь-яких інших заяв та/або процесуальних документів до суду не подав. Беручи до уваги те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини, що виникли між сторонами. 15.06.2024 року о 07 годині 00 хвилин водій [PERSON] в м. Кам`янське по вул. Харківській, 17 керував автомобілем JEEP Renеgade д/з [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, почервоніння очей, перед початком руху не переконався в безпечності свого маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем HYUNDAI ATOS д/з [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Вина [PERSON] у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ст.. 124 КУпАП підтверджена матеріалами адміністративної справи, що встановлено постановою судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.07.2024 року у справі № 209/4778/24, яка набрала законної сили 10.07.2024 року (а.с. 14 -15). Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відтак, обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, заподіяння шкоди та вина [PERSON] є доведеними та не потребують доказування. Станом на 15.06.2024 року поліс внутрішнього страхування у відповідача на транспортний засіб [NUMBER] був відсутній (а.с. 17). Потерпілою особою від дорожньо-транспортної пригоди є [PERSON] , власник транспортного засобу HYUNDAI ATOS, д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] (а.с. 9), відповіддю Національної поліції України (а.с. 11 - 12), який звернувся до позивача із заявою про відшкодування шкоди (6 8, 14 зворотній бік, 15 - 16). Вартість матеріальних збитків, завданих внаслідок нанесених пошкоджень автомобілю HYUNDAI ATOS, д.н.з. [NUMBER] , в дорожньо-транспортній пригоді становить 3 325,16 гривень з ПДВ, 2 868,47 грн без ПДВ, що підтверджується Звітом № 150624 з оцінки вартості матеріальних збитків (а.с. 18 - 30). Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди, виплачена [PERSON] (номер справи 104502) у сумі 2 868,47 гривень, що підтверджується наказом Моторного (транспортного) страхового бюро України «Про виплату [PERSON] », Довідкою № 1 від 03.09.2024 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих (а.с. 31), платіжною інструкцією № 925941 від 04.09.2024 року (а.с. 32). Послуги аваркома (експерта) по справі № 104502 становлять 2 864,00 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 924558 від 09.08.2024 (а.с. 33). Відповідач в добровільному порядку виплату в порядку регресу відшкодування заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шкоди не здійснив. Аналіз фактичних обставин справи свідчить, що між сторонами виник спір з відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, в порядку регресу, а тому до спірних відносин застосуванню підлягають норми матеріального права, зокрема статті 1166, 1187 1188, 1191 - 1192 ЦК України та Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 3720-ІХ від 21.05.2024. Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до частин першої, другої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі, володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України). Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон України № 3720-ІХ), який спрямований на забезпечення здійснення виплати за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб під час використання наземних транспортних засобів в Україні. Відповідно до частини першої статті 7 Закону України № 3720-ІХ на території України дозволяється використання виключно забезпечених транспортних засобів, яким є наземний транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно з статтею 6 Закону України № 3720-ІХ страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно з частиною першою статті 18 Закону України № 3720-ІХ у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні. У разі настання події, що є підставою для здійснення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, чинних на день настання такої події, а для регламентної виплати, визначеної пунктом 4 частини першої статті 43 цього Закону, - у межах страхових сум, встановлених на день укладення внутрішнього договору страхування, за яким здійснюється така виплата, зобов`язано у встановленому цим Законом порядку здійснити регламентну виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи (частина друга статті 18 Закону України № 3720-ІХ). Регламентна виплата - страхова виплата (страхове відшкодування), що здійснюється Моторним (транспортним) страховим бюро України (далі - МТСБУ) за рахунок коштів централізованих страхових резервних фондів у випадках, передбачених цим Законом (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України № 3720-ІХ). Відповідно до частини першої статті 40 Закону України № 3720 ІХ МТСБУ є єдиним обов`язковим об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності. До основних завдань МТСБУ належить: 3) здійснення регламентних виплат у випадках, передбачених цим Законом (частина перша статті 41 Закону України № 3720 - ІХ). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 44 Закону України № 3720 ІХ МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих здійснює регламентну виплату на умовах, визначених цим Законом, у разі заподіяння шкоди на території України: 1) транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому. Регламентні виплати, передбачені цією частиною, здійснюються виключно безпосередньо потерпілій особі, її законним представникам або спадкоємцям, правонаступнику потерпілої юридичної особи, погодженим з потерпілою особою особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, особам, які проводять лікування потерпілої фізичної особи, або особам, які здійснили витрати з лікування потерпілої фізичної особи. Відповідно до частин першої, другої статті 37 Закону України № 3720 ІХ МТСБУ після здійснення регламентної виплати має право зворотної вимоги до: 1) особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, керуючи транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду; Вимоги, передбачені частинами першою і другою цієї статті, встановлюються у розмірі суми страхової (регламентної) виплати та фактичних витрат, понесених страховиком (МТСБУ) у зв`язку з її здійсненням. Приймаючи до уваги, що відповідач визнаний винним у вчиненні дорожньо транспортної пригоди, якою було заподіяно шкоду третій особі, що підтверджується постановою судді Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10.07.2024 року у справі № 209/4778/24, яка набрала законної сили 10.07.2024, не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач здійснив регламентну виплату потерпілому у сумі 2 868,47 гривень та поніс фактичні витрати, пов`язані із її виплатою, у сумі 2 864,00 гривень, суд вважає вимоги позивача про стягнення регламентної виплати в порядку регресу законними і обґрунтованими. Відповідно до частин першої, третьої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина перша статті 81 ЦПК України). У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, встановивши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, визначивши спірні правовідносини та норми права, що підлягають застосуванню до них, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог повністю, вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України відшкодування в порядку регресу у сумі 5 732,47 гривень, що складається з регламентної виплати у сумі 2 868,47 гривень та фактичних витрат, пов`язаних з її виплатою, у сумі 2 864,00 гривень. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначено нормами ст. 141 ЦПК України. Частиною першою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з задоволенням позовних вимог повністю з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору у сумі 3 028,00 гривень.

Outcome: approved