Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 01 квітня 2017 року позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка повідомила, що з початку 2025 року між нею та відповідачем почали виникати сварки через різні погляди на життя і з часом криза в стосунках продовжувала поглиблюватись. Позивачка зазначила, що подружжя стало чужим один для одного, тому позивачка зрозуміла, що одруження стало невдалим і спільне життя не склалось. Також позивачка вказала, що між подружжям зникло порозуміння, втратилась спільність інтересів і думок, часто виникали суперечки через розбіжність поглядів, відбувся повний розлад сімейних відносин, які перестали базуватись на засадах взаємної любові, поваги, взаємодопомоги та зникли всі необхідні ознаки повноцінної сім`ї. Кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю, різні точки зору на обов`язки подружжя у веденні домашнього господарства та ставленні до сімейних обов`язків. Позивачка повідомила, що з відповідачем сімейне життя не ведуть з початку літа 2025 року, шлюбних стосунків не підтримують, тому фактично шлюбні відносини припинились і зберегти їх неможливо. Вищевикладене й стало підставою для звернення позивачки до суду із вимогою про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 18.11.2025 вищевказану заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також, даною ухвалою запропоновано учасникам справи надати суду заяви по суті справи та докази у строк, встановлений судом. З матеріалів справи вбачається, що копію ухвали суду від 18.11.2025 та копію позовної заяви із доданими до неї документами, отримано відповідачем особисто 21.11.2025, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. (а.с. 24). Враховуючи положення ст. 128 ЦПК України вважається, що відповідач був належним чином повідомленим про розгляд справи. Також, враховуючи положення п. 3 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, ухвала суду від 18.11.2025 вважається врученою відповідачу 21.11.2025. У строк, визначений судом ухвалою від 18.11.2025, від відповідача відзив на позов не надійшов. Будь-які докази по справі чи клопотання, крім поданих позивачкою разом із позовною заявою, від учасників справи на адресу суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 01.04.2017 Київським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 01.04.2017, актовий запис № 577. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . (а.с. 4) Також судом встановлено, що подружжя від шлюбу має малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження. (а.с. 16) Наведені позивачкою у позові обставини, що стали підставою для звернення до суду, відповідачем не спростовано. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя тощо. Суд вважає, що в період часу, з якого справа перебуває в провадженні суду, відповідач мав можливість вчинити необхідні заходи спрямовані на збереження сім`ї. При цьому судом враховано, що вчинення та/або не вчинення таких дій є суб`єктивним правом, реалізація якого залежить від розсуду, бажання і волі особи. Наразі ні позивачкою, ні відповідачем суду не повідомлено про те, що обставини у справі змінились, наявна можливість збереження шлюбу. Суд, дослідивши письмові пояснення викладені позивачкою у позові та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає за можливе розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено наступне. Позивачкою при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 1 211, 20 гривень, що підтверджується квитанцією від 13.11.2025. (а.с. 3) Судові витрати понесені позивачкою суд вважає за можливе залишити за нею, враховуючи її клопотання викладене у позовній заяві. Доказів понесення сторонами по справі інших судових витрат суду не надано. На підставі викладеного та

Outcome: approved