Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: представник ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулася в суд з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за договорами у розмірі 51846,48 грн. Крім того, просить стягнути судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30.08.2021 між ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС та [PERSON] (далі - позичальник та/або відповідач) укладено договір № 3462702852-114925 (далі - Договір). [PERSON] здійснив дії, спрямовані на укладання договору позики, шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої в подальшому кредитодавцем (ТОВ «ФК «Інкасо Фінанс») було перераховано грошові кошти у розмірі 1000,00 гривень. Крім того, 08.08.2021 між ТзОВ "МІЛОАН" та [PERSON] укладено договір № 3520950 (далі - договір). Згідно з п. 1.1. договору кредитодавець зобов?язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов?язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов?язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. грн. Відповідно до п. 1.2. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 7000,00 грн. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договорами наступив, але відповідач не виконує свої зобов?язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. 29.11.2021 було укладено договір № 29-11-102, відповідно до якого ТзОВ "МІЛОАН" відступило на користь ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3520950. 21.12.2021 було укладено договір № 31-12/21, відповідно до якого ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» відступило на користь ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3462702852-114925. 10.01.2023 було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТзОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами № 3520950 та № 3462702852-114925. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідача за договорами № 3520950 та № 3462702852-114925. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за договором № 3462702852-114925, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості становить 7634,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) 1000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 6634,00 грн. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за договором № 3520950, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви, відповідно до розрахунку заборгованості становить 44212,48 грн., з яких: заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) 6258,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 36624,48 грн. та заборгованість за комісіями 1330,00 грн. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подавав, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України (а.с. 20). З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 03.12.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. Ухвалою суду від 22.12.2025 постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін, відповідача викликано в судове засідання шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України. Від відповідача будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень не поступало, як і не повідомляв він про причини своєї неявки в судові засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Відповідач відзиву, будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав, а тому протокольною формою ухвали суд постановив провести заочний розгляд даної справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: 08.08.2021 між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] на підставі анкети-заяви останнього було укладено договір про споживчий кредит № 3520950(далі - договір). Згідно з п. 1.1. договору кредитодавець зобов?язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі - кредит), а позичальник зобов?язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі - плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов?язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. договору сума (загальний розмір) кредиту становить 7000,00 грн. Згідно з п. 1.3. договору кредит надається строком на 18 днів з 08.08.2021 (строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк кредитування складає 10850,00 грн. (п. 1.5 Договору). Відповідно до п. 1.5.1 договору комісія за надання кредиту: 1330,00 грн. Згідно з п. 1.5.2. договору проценти за користування кредитом: 2520 грн., які нараховуються за ставкою 2,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Відповідно до п. 1.6. договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.4.1 договору позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну кредитування, а у випадку пролонгації не пізніше дати завершення періоду, на який продовжено строк кредитування. ТзОВ «Мілоан» перерахувало відповідачу на виконання умов договору № 3520950кошти в розмірі 7000,00 грн., що підтверджується квитанцією від 08.08.2021. Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором № 3520950нарахування процентів, з урахування сплати комісії за пролангацію та здійснення інших платежів, здійснювалося за період з 09.08.2021 до 07.11.2021. Загальна сума заборгованості з урахування пролонгацій строку дії кредитного договору становить 16990,18 грн. 29.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір факторингу № 29-11-102, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 3520950, що був укладений з [PERSON] на загальну суму 16990,18 грн., що підтверджується витягом з реєстру боржників. Згідно з розрахунком заборгованості відповідача перед ТОВ «Вердикт Капітал» у нього станом на 10.01.2023 наявна заборгованість за кредитним договором № 3520950 у розмірі 44212,48 грн., з яких: заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) 6258,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 9402,18 грн., нараховані відсотки зг.кр.дог. 27222,30 грн. та заборгованість з комісії 1330,00 грн. 30.08.2021 між ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНКАСО ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір позики № 3462702852-114925 (далі - договір). Підпунктом 2.2. договору визначено, що розмір кредиту становить 1000,00 грн. Згідно з п.п. 2.3. договору позики, дата видачі кредиту 30.08.2021, дата повернення кредиту 13.09.2021 (включно), термін користування кредитом 14 діб. Відповідно до п.п. 2.5. договору позики, за користування кредитом позичальник зобов?язаний сплатити товариству плату згідно графіку розрахунків, який є невід?ємною частиною цього Договору (Додаток № 1 до цього Договору). Умовами договору позики на період зазначений в п.п. 2.3. договору, плата за користування кредитом встановлена в розмірі 1,95 % за кожен день користування кредитом (п. 9.13 договору). Відповідно до додатку № 1 до договору позики № 3462702852-114925 від 30.08.2021 (Графік розрахунків) загальна вартість кредиту становить 1238,00 грн. ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» перерахувало відповідачу на виконання умов договору № 3462702852-114925 кошти в розмірі 1000,00 грн., що підтверджується квитанцією платіжного сервісу «Platon» від 30.08.2021 та інформаційною довідкою № 187/10 від 07.10.2025. Згідно з розрахунком заборгованості у відповідача перед ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» у нього станом на 21.12.2025 наявна заборгованість за кредитним договором № 3462702852-114925 від 30.08.2021 у розмірі 1238,00 грн. 21.12.2021 між ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення прав вимог № 21-12/21, відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНКАСО ФІНАНС» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором про споживчий кредит № 3462702852-114925, що був укладений з [PERSON] у розмірі 1238,00 грн., що підтверджується витягом з реєстру боржників. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідачки перед ТОВ «Вердикт Капітал» у нього станом на 10.01.2023 наявна заборгованість за кредитним договором № 3462702852-114925 у розмірі 7634,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) 1000,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 4099,00 грн., нараховані відсотки зг.кр.дог. 2535,00 грн. 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено договір факторингу №10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 3520950на загальну суму 44212,48 грн., а також за договором про споживчий кредит № 3462702852-114925 на загальну суму 7634,00 грн., що підтверджується витягами з реєстру боржників. Відповідно до розрахунку заборгованості у відповідача станом на 06.11.2025 наявна заборгованість за кредитним договором № 3462702852-114925 у розмірі 7634,00 грн., з яких: заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) 1000,00 грн. та заборгованість за нарахованими процентами 6634,00 грн. З розрахунку заборгованості вбачається, що у відповідача станом на 06.11.2025 наявна заборгованість за кредитним договором № 3520950 у розмірі 44212,48 грн., з яких: заборгованість за основним зобов?язанням (за тілом кредиту) 6258,00 грн., заборгованість за нарахованими процентами 36624,48 грн. та заборгованість за комісією 1330,00 грн. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить наступних висновків. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом; особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання; відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1 статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з приписами ст. 12, ч.ч. 1, 5-7 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що позивачем надано належні та допустимі докази укладення кредитних договорів № 3520950 від 08.08.2021 та № 3462702852-114925 від 30.08.2021, а також отримання відповідачем кредитних коштів у розмірах, визначених договорами, що не заперечується останнім. У вказаних договорах визначені умови кредитування, про що вказано вище, де, серед іншого, обумовлений і розмір відсотків, які нараховуються на кредит, та розмір комісії за надання кредиту, з чим відповідач погодився, підписавши електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Разом з тим відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за вказаними договорами. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредитів відповідач суду не надав, не подав будь-яких доказів на спростування користування ним наданими йому позикодавцями кредитними коштами, а також не подав будь-яких доказів на спростування наданих позивачем розрахунків заборгованості, не заперечив щодо складових суми заборгованості, порядку та обгрунтованості їх нарахування. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач істотно порушив умови укладених кредитних договорів № 3520950 від 08.08.2021 та № 3462702852-114925 від 30.08.2021, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашав кредити, проценти за користування ними та комісію, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення в межах заявлених позовних вимог. Розподіл судових витрат: відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією від 21.11.2025 позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. (а.с. 8). Враховуючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір необхідно стягнути з відповідача. Частиною другою статті 141 КПК України встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Приписами ч. 2 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено договір про надання правової допомоги від 01.07.2024 укладений між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс», заявку № 913 від 01.10.2025 про надання юридичної допомоги, згідно якої ТОВ «Коллект Центр» звертається до АО «Лігал Ассістанс» для погодження надання правових (юридичних) послуг з приводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] а саме: надання усної консультації з вивченням документів в розмірі 4000,00 грн. та складання позовної заяви до суду в розмірі 12000,00 грн., витяг з акту № 15про надання юридичної допомоги від 31.10.2025 на суму 16000,00 грн. Водночас, на думку суду, вимоги про стягнення витрат за надання усної консультації вартістю 4000,00 грн. необхідно залишити без задоволення, оскільки така послуга охоплюється єдиною метою надання правничої допомоги і окремого вартісного значення не має, оскільки виконання такої роботи є безумовним при наданні правничої допомоги. Оскільки позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження понесення ним витрат на правову допомогу у сумі 12000,00 грн., враховуючи задоволення позову в повному обсязі та відсутність зі сторони відповідача клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача 12000,00 грн., як компенсацію витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного, ст.ст. 512, 514, 526, 626, 628, 639, 1054, 1077, 1078, 1082 ЦК України, ст.ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію»,

Outcome: approved