Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

У провадженні Рівненського міського суду перебуває справа за позовом [PERSON] до [PERSON] третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Просила розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 17.09.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис в книзі реєстрації № 1302, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] залишити проживати з матір`ю [PERSON] . Свої вимоги обгрунтовує тим, що 17 вересня 2015 року між нею, [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації здійснено актовий запис № 1302 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У шлюбі в них народився син - [PERSON] , [INFO] (на день подачі позову 10 повних років). Подружні відносини у них не склалися. Вони різні люди, з несумісними поглядами на життя в шлюбі. Шлюбні відносини між ними припинилися, спільне господарство не ведеться, вже протягом року вони не проживають сім`єю. Внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить як її інтересам, так і інтересам Відповідача. Варто зазначити, що їхній син [PERSON] на даний час проживає з нею. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась. Представник позивачки адвокат Романчук І.І., яка діє згідно ордеру Серія ВК № 1166576 від 28.04.2025 р. у судове засідання подала до суду заяву (вх..№ 3481/26-вх.. від 19.01.2026 ) у якій просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до початку судового засідання подав до суду заяву (вх..№ 2285/26-вх. від 13.01.2026) у якій зазначив, що позовні вимоги визнає , не заперечує проти їх задоволення, дитина проживає з матір`ю, спір про визначення місця проживання дитини відсутній. Просив розглянути справу без його участі. Представник органу опіки та піклування Служби у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради в судове засідання не з`явилася. Згідно поданої заяви представником за довіреністю Самолюк І.Р. (вх.№ 72836/25-вх. від 21.11.2025) просила провести судове засідання без її участі. До заяви долучила висновок ООП №08-01-2061/25 від 18.11.2025. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі матеріалів . Ухвалою Рівненського міського суду від 01.05.2025 р. прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, справу призначено до підготовчого судового засідання з участю сторін. Ухвалою суду від 24.11.2025 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті з викликом учасників справи. Дослідивши надані докази, та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17.09.2015 року Відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 1302. Після укладення шлюбу прізвище дружини залишено [PERSON] . Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 621, зареєстрований 11.03.2015 р. відділом ДРАЦС РС Рівненського міського управління юстиції . Батьками дитини зазначені сторони у справі - [PERSON] та [PERSON] . За приписами ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. За визначенням поняття шлюбу, наведеним у ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст. 24 СК закріплено один із головних принципів шлюбу його добровільність. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як слідує з положень ст. 51 Конституції України, добровільність шлюбу відноситься до основних прав і свобод людини і громадянина. Відповідно до ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно із ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд прийшов до висновку, що сторони на момент розірвання шлюбу припинили шлюбні відносини, разом не проживають, втратили почуття любові, між ними відсутнє взаєморозуміння. Сторони не мають наміру зберегти свою сім`ю. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, приймаючи до уваги існуючі взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, дійшов висновку, що подальше подружнє життя сторін, збереження їх сім`ї є неможливим та суперечить інтересам кожного з них, та інтересам малолітньої дитини, а тому суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає до розірвання. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. З дослідженого судом висновку органу опіки та піклування ВК РМР вбачається, що мати [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Фактично вона з сином [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] у найманій квартирі. Квартира двокімнатна з усіма комунальними вигодами. В помешканні створені належні умови для дитини: наявна окрема кімната, облаштована відповідно до вікових потреб дитини. [PERSON] має все необхідне для проживання, виховання і розвитку. [PERSON] , відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, є фізичною особою-підприємцем. Вона має самостійний дохід, достатній для утримання дитини та задоволення потреб сім`ї. Батько дитини [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . За цією адресою зареєстрований малолітній син подружжя [PERSON] . Згідно з довідкою форми 5, виданої командиром військової частини [NUMBER] , [PERSON] з 27 листопада 2024 року проходить військову службу за мобілізацією. На виконанні у відділі державної виконавчої служби у м. Рівне Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №569/15494/17 виданого 01 березня 2018 року Рівненським міським судом про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] щомісячно в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з 09 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до довідки № 228406 від 12 вересня 2025 року заборгованість по аліментах становила 103 767, 14 грн. Малолітній [PERSON] навчається у Рівненському ліцеї № 13 Рівненської міської ради. Відповідно до інформації навчального закладу, [PERSON] проживає з мамою, яка активно підтримує зв`язок з ліцеєм, реагує на рекомендації педагогів та бере участь в освітньому процесі сина. Мати проявляє зацікавленість у розвитку дитини, підтримує її емоційно та виховує відповідально. Батько хлопчика з класним керівником зв`язок не підтримує, батьківські збори не відвідує, навчанням та вихованням не цікавиться. Під час бесіди з працівником Служби у справах дітей Міськов [PERSON] розповів, що хоче жити з мамою. Йому з мамою добре, спокійно. Маму хлопчик любить, слухається, допомагає їй. Зі своїм татом [PERSON] не те що жити не хоче, а навіть спілкуватися з ним не бажає. Матеріально тато синові не допомагає. Питання про визначення місця проживання Міськова Тимофія розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Рівненської міської ради 06.11.2025. Розглянувши матеріали справи, комісія, як консультативно-дорадчий орган при виконавчому комітеті Рівненської міської ради, прийняла рішення про доцільність визначення місця проживання [PERSON] з матір`ю [PERSON] . Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Право на доступ до суду має бути ефективним та захищати порушене право. Як встановлено судом, спору про місце проживання дитини між сторонами немає. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Таким чином, аналізуючи в сукупності достовірно встановлені судом докази, враховуючи інтереси дитини, його вік, а також те, що відповідач [PERSON] не заперечує проти визначення місця проживання дитини з матір`ю, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позову в частині визначення місця проживання сина [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного, ст.ст. 55, 110, 112, 115, ч.1 ст. 160 СК України,

Outcome: approved