Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до АТ «БАНК ФОРВАРД», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л., про визнання виконавчого запису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги мотивує тим, що у квітні 2025 року їй стало відомо про відкриття приватним виконавцем Павелків Т.Л. виконавчого провадження №64588163 від 19.02.2021 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Є.Ю. №60 від 29.01.2021, відповідно до якого з неї на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 48353,16 грн., із яких: 40702,36 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 6410,80 грн. - заборгованість за процентами; 140,00 грн. - плата за пропуск мінімальних платежів; 1100,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису. Із тексту виконавчого напису вбачається, що заборгованість виникла внаслідок невиконання зобов`язань за кредитним договором №200242819 від 03.01.2020, укладеним між нею та ПАТ «БАНК ФОРВАРД», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД». Позивач зазначає, що укладала вказаний договір та отримані кошти повернула, у зв`язку з чим вважає суму заборгованості, зазначену у постанові про відкриття виконавчого провадження та у виконавчому написі необґрунтованою та нічим не підтвердженою. [PERSON] не отримувала від стягувача розрахунків заборгованості, банківських виписок, договорів. АТ «БАНК ФОРВАРД» не направляло їй листів з вимогою про усунення порушення зобов`язань із зазначенням стислого змісту порушених зобов`язань, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості, оспорити вимоги або виконати їх, що, на її думку, не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Позивач вважає, що виконавчий напис №60 від 29.01.2021 вчинено з порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, оскільки нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, а розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за кредитним договором, суми боргу за тілом кредиту, відсотків та пені було здійснено відповідачем одноособово без урахування позиції позивача, при цьому виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками АТ «БАНК ФОРВАРД», який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача та не може бути доказом безспірності грошових вимог, оскільки подані нотаріусу документи не містять доказів визнання позивачем вимог кредитора, зокрема отримання нею письмової вимоги з підписом про її отримання, у зв`язку з чим позивач вважає, що виконавчий напис №60 від 29.01.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буджиганчук Євдокією Юріївною щодо стягнення з неї на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованості у розмірі 48353,16 грн., вчинено з порушенням вимог законодавства та не підлягає виконанню. Таким чином, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №60, вчинений 29.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19.08.2025 провадження у справі відкрито та визначено справу розглянути в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 19.08.2025 по справі про забезпечення позову було зупинено стягнення у виконавчому провадженні №64588163, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л., на підставі виконавчого напису № 60 від 29.01.2021 до завершення судом розгляду справи про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. На позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник АТ «БАНК ФОРВАРД» у судове засідання не з`явився. Подали до суду відзив, у якому зазначили, що на підставі рішення Правління НБУ від 07.03.2023 №90-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «БАНК ФОРВАРД» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07.03.2023 № 276 «Про початок процедури ліквідації АТ «БАНК ФОРВАРД» та делегування повноважень ліквідатора банку, розпочата процедура ліквідації АТ «БАНК ФОРВАРД» . Відповідно до рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.09.2023 № 1140 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК ФОРВАРД» призначено Караченцева Артема Юрійовича із 20.09.2023. За кредитним договором №200242819 від 03.01.2020, укладеного між АТ «БАНК ФОРВАРД» та [PERSON] , 15.08.2024 банком було відступлено право вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» шляхом купівлі-продажу прав вимоги та майнових прав за результатами проведених електронних торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону № GFD001-UA-20240708-70801 від 29.07.2024 та укладено договір про відступлення прав вимоги № № GL1N426305/1. На дату продажу заборгованість за кредитним договором становила 37 801, 32 грн. У зв`язку з наведеним, на день відкриття провадження у справі право вимоги за кредитним договором було вже відступлено ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» та з 15.08.2024 банк не є кредитором за кредитним договором укладеним між АТ «БАНК ФОРВАРД» та [PERSON] , кредитна заборгованість за кредитним договором у банку не обліковується. Відповідно до постанови КЦС ВС від 14.12.2021 у справі № 242/3711/20 за результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. У зв`язку з цим просили в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. Інші учасники судового провадження у судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Про причини неявки суд не повідомили. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихцим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Саме така правова позиція сформульована в постанові ВСУ від 05 липня 2017 року за результатами касаційного перегляду цивільної справи №754/9711/14-ц. Водночас, відповідно до ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами таіншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, суд обмежений у можливостях перевірки доказів, окрім тих, що подані сторонами по справі, інакше це буде порушенням принципу диспозитивної цивільного судочинства. При вирішенні даного спору суд виходитиме з позиції достатності доказів, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, як це передбачено ст. 80 ЦПК України. Судом встановлено, що постановою від 19.02.2021 приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. відкрито виконавче провадження №64588163 на виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. №60 від 29.01.2021 щодо стягнення з [PERSON] на користь АТ «БАНК ФАРВАРД» заборгованості в розмірі 48353,16 грн. Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 р. № 1172, в разі стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин ,для одержання виконавчого напису додаються: а)оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Водночас, відповідачем не надано жодних доказів нотаріусу на підтвердження безспірності заборгованості. Зважаючи на те, що цивільно-правовий спір є наслідком передусім неправомірності вимог АТ «БАНК ФАРВАРД», суд вважає, що в даному випадку товариство є належним відповідачем по справі. При цьому, суд враховує роз`яснення викладені в постанові Пленуму ВССУ РЦКС «Про узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року №2, згідно якої питання про визначення складу учасників у справах цієї категорії та процесуального статусу нотаріуса має вирішуватися залежно від того, що є предметом оскарження. За встановлених обставин, суд вважає вимоги позивача, пред`явлені до АТ «БАНК ФОРВАРД» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, правомірними, тому підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1816,80 грн..

Outcome: approved