Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

До Червонозаводського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , про відшкодування майнової шкоди, завданої ДТП, в якій позивач просить стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну та моральну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у загальному розмірі 56 631,67 грн. грн., з яких 16 403,12 грн. грн. матеріальна шкода; 9 541,73 грн. - витрати на проведення експертизи; 10 686,82 грн. витрати на проведення експертизи; 20 000,00 грн. моральна шкода; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, у тому числі й витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000,00 грн. Позиція позивача. Позовні вимоги мотивовані тим, 23.04.2024 о 17 год. 10 хв. у м. Харкові на перехресті вулиць Вернадського та Лисаветинської [PERSON] , керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. [NUMBER] , при виїзді на нерегульоване перехрестя, не надав переваги в русі мотоциклу BMW F 900R, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (далі Позивач), який рухався по головній дорозі прямо, і скоїв зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 16.11 ПДР України. Дії [PERSON] були кваліфіковані за ст. 124 КУпАП як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 898148 від 23.04.2024. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.05.2024 у справі №646/4954/24 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і піддано адміністративному стягненню. Транспортний засіб Chevrolet Aveo, д.н.з. [NUMBER] , на праві приватної власності належить [PERSON] , свідченням чого слугує витяг з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 15.04.2025. У свою чергу, транспортний засіб BMW F 900R, д.н.з. [NUMBER] , на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 23.09.2020. Відповідно до висновку експерта №7745 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження від 23.01.2025, підготовленого ННЦ «ІСЕ ІМ. ЗАСЛ. ПРОФ. М.С. БОКАРІУСА», вартість матеріального збитку, завданого власнику мотоцикла BMW F 900R, д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 23.04.2024, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження, і становить 383 862,01 грн. Згідно з висновком експерта №1287 за результатами проведення транспортно- товарознавчого дослідження від 18.03.2025, підготовленого ННЦ «ІСЕ ІМ. ЗАСЛ. ПРОФ. М.С. БОКАРІУСА», вартість мотоцикла BMW F 900R, д.н.з. [NUMBER] , 2020 року випуску, пошкодженого внаслідок ДТП 23.04.2024, після настання ДТП становить 207 458,89 грн. Необхідно відмітити, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Chevrolet Aveo, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] застрахована у ПРАТ «СК «САЛАМАНДРА» згідно полісу № 218679325. Після ухвалення Червонозаводським районним судом м. Харкова постанови від 16.05.2024 у справі №646/4954/24 Позивачем до ПРАТ «СК «САЛАМАНДРА» було подано повідомлення про подію, яка має ознаки страхового випадку, від 30.05.2024. Пізніше, а саме 13.08.2024, [PERSON] направив до ПРАТ «СК «САЛАМАНДРА» заяву про страхове відшкодування № 0051879.04.24/1 від 13.08.2024. 14 травня 2024 року Національним банком України прийнято рішення №166-рш про застосування до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА СТРАХОВА КОМПАНІЯ САЛАМАНДРА заходу впливу у вигляді анулювання ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг. Як наслідок, ПРАТ «СК «САЛАМАНДРА» і МТСБУ погодили механізм проведення виплат страхового відшкодування потерпілим за діючими полісами ОСЦПВ за рахунок централізованих фондів Бюро. 03.10.2024 Позивач отримав виплату страхового відшкодування від МТСБУ в сумі 156 800,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією від 03.10.2024. Крім того, у день ДТП Відповідач сплатив Позивачеві на картку франшизу в сумі 3 200,00 грн. У той же час матеріальний збиток, завданий Позивачеві внаслідок ДТП, становить 383 862,01 грн. Відтак, різниця між вартістю матеріального збитку (383 862,01 грн.), вартістю КТЗ після настання ДТП (207 458,89 грн.), сумою страхового відшкодування (156 800,00 грн.) і франшизою (3 200,00 грн.) становить: 383 862,01 грн. - 207 458,89 грн. - 156 800,00 грн. - 3 200,00 грн. = 16 403,12 грн. Відтак, ця різниця підлягає стягненню з Відповідача. Натомість [PERSON] не відшкодував Позивачеві вартість матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, у сумі 16 403,12 грн., внаслідок чого [PERSON] змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Слід зазначити, що з метою визначення фактичного розміру шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, а також визначення вартості транспортного засобу після настання ДТП Позивач звернувся до Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України для проведення експертизи. Згідно рахунку №1709 від 01.10.2024 вартість експертного дослідження № 7745 склала 9 541,73 грн., яка була в повному обсязі оплачена Позивачем, про що свідчить платіжна інструкція № 5M7E-04BC-B546-E945 від 03.10.2024 на суму 9 541,73 грн. Таким чином, витрати Позивача на оплату послуг експерта в розмірі 9 541,73 грн. і 10 686,82 грн. підлягають стягненню саме з Відповідача відповідно до ст.ст. 29 і 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинного на дату виникнення спірних правовідносин). Відтак, загальний розмір матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, яка підлягає стягненню з Відповідача, становить: 16 403,12 грн. (матеріальний збиток) + 9 541,73 грн. (витрати на експертизу) + 10 686,82 грн. (витрати на експертизу) = 36 631,67 грн. Позивач вказує, що ДТП, яке сталося з вини Відповідача, мало місце 23.04.2024. Внаслідок цього ДТП транспортний засіб Позивача зазнав механічних пошкоджень, що зумовило неможливість його подальшого використання за цільовим призначенням без проведення відновлювального ремонту. Тобто, починаючи з 24.04.2024, Позивач не мав змоги користуватися належним йому мотоциклом. Крім того, після ДТП Позивач перебував у стані сильного душевного хвилювання, зумовленого наступними обставинами: подією ДТП, внаслідок якої Позивач дивом не постраждав, однак зазнав механічних пошкоджень належний йому мотоцикл; оформленням події ДТП за участі патрульних поліцейських (підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №898148 від 23.04.2024); обставинами, пов`язаними з повідомленням страховика про настання страхового випадку, наданням страховику пакету документів для отримання страхового відшкодування, що вимагало витрат часу, сил і енергії (підтверджується повідомленням про подію, яка має ознаки страхового випадку, від 30.05.2024 і заявою про страхове відшкодування №0051879.04.24/1 від 13.08.2024); очікуванням виплати страхового відшкодування від МТСБУ, оскільки, як зазначалося вище, 14 травня 2024 року Національним банком України прийнято рішення №166-рш про застосування до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА СТРАХОВА КОМПАНІЯ САЛАМАНДРА заходу впливу у вигляді анулювання ліцензій на провадження діяльності з надання фінансових послуг (підтверджується квитанцією від 03.10.2024 на суму 156 800,00 грн.); відмовою Відповідача приймати участь у добровільній сплаті майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП (підтверджується цим позовом); потребою звертатися до експертних установ з метою визначення розміру матеріального збитку, завданого транспортному засобу внаслідок ДТП, і визначення вартості мотоцикла після ДТП (підтверджується висновками експерта №7745 від 23.01.2025 і №1287 від 18.03.2025); потребою звертатися за отриманням професійної правничої допомоги до адвоката (підтверджується договором про надання правничої допомоги, актом наданих послуг, квитанціями про оплату); відсутністю можливості користуватися мотоциклом уже більше року оскільки останній перебуває у стані, непридатному для його використання за цільовим призначенням. З огляду на викладене, Позивач оцінює моральну шкоду в 20 000,00 грн., яка підлягає стягненню з винуватця ДТП, а саме з Відповідача. У зв`язку із зазначеним вище, позивач просив задовольнити позов у повному обсязі. Рух справи. Ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі з викликом сторін. Відповідно до Закону України від 26 лютого 2025 року №4273-IX «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» щодо зміни найменування місцевих загальних судів, з 25 квітня 2025 року Червонозаводський районний суд м. Харкова перейменовано на Основ`янський районний суд міста Харкова. Ухвалою судді Основ`янського районного суду міста Харкова від 15.05.2025 у задоволенні заяви адвоката Шумейка Ярослава Віталійовича про забезпечення позову у справі №646/3394/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] , про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено. Позиція відповідача. 13.05.2025 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено про таке. Ознайомившись з позовною заявою та доданих до неї додатків, вказує, що лише частково визнає позовні вимоги. Погоджується з вимогами про стягнення з нього матеріальної шкоди 16 403 гривні 12 копійок, якої не вистачило для покриття збитків вартості пошкодженого транспортного засобу, а також моральної шкоди в сумі 5 000 гривень. Інші позовні вимоги не визнає, виходячи з наступного. Так, дійсно, 23.04.2024 о 17 год. 10 хв. у м. Харкові на перехресті вулиць Вернадського та Лисаветинської сталося ДТП за його участю та участю відповідача, в результаті якого, було пошкоджено транспортні засоби. Свою провину він одразу визнав та постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.05.2024 по справі № 646/4954/24 йому було призначено штраф. Крім того, цивільна відповідальність була застрахована у ПРАТ «СК «САЛАМАНДРА», поліс №218679325. Відповідно до договору, страхова сума за шкоду життю та здоров`ю складає 320 000 грн., страхова сума за шкоду майну складає 160 000 грн., а франшиза складає 3 200 грн. Після ДТП він завжди був на зв`язку з позивачем, та розуміючи шкоду ще в день ДТП сплатив позивачу франшизу у розмірі 3 200 гривень. Іншу заподіяну шкоду повинна була відшкодувати його страхова компанія, а сам позивач з приводу шкоди більше до нього не звертався. Лише зараз відповідач дізнався, що позивач звернувся до суду та фактично маючи різницю в шкоді 16 403 гривні 12 копійок та оцінену в 20 000 гривень моральну шкоду, без будь-яких досудових регулювань, без будь-яких наявних між ними спорів, звертаючись до адвоката, сплачуючи судовий збір, та по власному бажанню проводячи дві експертизи, вже замість 36 403 гривень 12 копійок, штучно створив позов на загальну суму 76 631 гривня 67 копійок. Відповідач вказує, що, якби позивач повідомив йому, що є непокрита страховою компанією сума збитку, він би без жодних питань розрахувався із ним, та вони закрили це питання, а звернення до суду, та додаткові витрати не були б потрібні. Звертає увагу суду, що представник позивача в позовній заяви зазначає, що позивачем не вживалися заходи досудового врегулювання спору. Фактично не маючи спору, позивач звертається до суду та на рівному місці бажає з відповідача стягнути утричі більше, покриваючи розходи, за які він не повинен платити. Особисто посилаючись на відповідні статті, не зрозуміло, де представник позивача знайшов посилання та зробив висновок, що саме відповідач повинен сплачувати вартість експертиз. Адже, відповідно до ст. 29 зазначеного закону, відшкодовуються витрати пов`язані саме з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Жодного посилання на відшкодування витрат застрахованою особою, та пов`язаних з проведенням експертизи не зазначено. Більш того, відповідно до п. 33.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинного на дату виникнення спірних правовідносин). Водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна. А пункт 34.4. каже, що для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти. З аналізу наведених норм, є чіткий алгоритм дій страховика та потерпілого, що до оцінки пошкодження і жодним чином ці дії не стосуються застрахованої особи. На сам перед обов`язок здійснити оцінку збитків протягом 10 днів покладається на страховика. Лише у разі, коли представник страховика не з`явився до місцезнаходження пошкодженого майна та не здійснив його оцінку, потерпілий має право звернутись до експерта для визначення розміру шкоди, та у такому разі саме страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи, а не застрахована особа. Таким чином, якщо представник страховика не з`явився протягом 10 днів, не здійснив оцінювання, а через це саме потерпілий був змушений звернутись до експерта, то відповідно до п. 34.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинного на дату виникнення спірних правовідносин), витрати за дві проведені експертизи в розмірі 9 541,73 грн. і 10 686,82 грн. підлягають відшкодуванню саме з страховика а не відповідача і не може бути тут належним відповідачем. Що стосується моральної шкоди. Так, дійсно, положеннями ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. А Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. На думку відповідача, позивач штучно бажає на ньому збагатитись, вигадуючи шкоду там, де її не було і немає взагалі. Він розуміє, що в результаті ДТП позивачу все ж завдано моральної шкоди, але, як зазначає Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 грудня 2020 року у справі №752/17832/14-и, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Окремим пунктом позивач просить суд стягнути з нього понесені судові витрати, у тому числі й витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 000 грн. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема на професійну правничу допомогу. Позивач зазначає, що до судових витрат він відносить; 968,96 грн. - витрати на сплату судового збору за звернення до суду з позовною заявою; 484,48 грн. - витрати на сплату судового збору за подання до суду заяви про забезпечення позову; 20 000,00 грн. - витрати на професійну правничу допомогу. Як вже було зазначено, позивач до відповідача з питання компенсації різниці між збитками та страховим відшкодування в розмірі 16 403 грн. 12 коп. не звертався, та заходи досудового регулювання не вживались. Відповідач навіть і гадки не мав, що може виникнути така ситуація, тому вважає, що позивач зловживає своїм правом та безпідставно звертається до суду, а тому витрати на сплату судового збору за подання позовної заяви, забезпечення позову та професійну правничу допомогу безпідставні. Крім того, відповідач звертає увагу на доданий позивачем до суду акт вже наданих послуг №03/25-1, відповідно до якого «Адвокат надав, а клієнт прийняв послуги які полягають в представництві Адвокатом інтересів Клієнта у справі про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з [PERSON] , [INFO] (у суді першої інстанції) ...на загальну суму 20 000 гривень.» Тобто, адвокат вже надав послуги, щодо неіснуючого судового процесу, послуги надані, а справи і розгляду немає. Договір укладено за пів року до звернення до суду. Акт виконаних робіт вже підписаний, тобто адвокат виконав все до того, як взагалі було подано позов. Загальну суму 20 000 гривень, яку позивач просить суд стягнути, складається з послуг адвоката, які він фактично ще навіть не надав, жодного судового засідання ще не відбулось, вже є акт виконаних робіт. У зв`язку з викладеним, відповідач просив частково задовольнити позовні вимоги позивача, стягнувши з нього матеріальну шкоду в розмірі 16 403 гривні 12 копійок, а також моральну шкоду в розмірі 5 000 гривень. 16.05.2025 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено про таке. На сторінках 2-5 відзиву Відповідач наголошує на відсутності підстав для стягнення з нього витрат Позивача на оплату послуг експерта в розмірі 9 541,73 грн. і 10 686,82 грн. відповідно. З приводу цього слід зазначити наступне. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, фактичний розмір шкоди, яка підлягає відшкодуванню потерпілому включає як реальну вартість пошкодженого майна так і витрати потерпілого на виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (повна вартість відновлювального ремонту транспортного засобу). Слід зазначити, що у висновку експерта № 7745 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження від 23.01.2025, підготовленого ННЦ «ІСЕ ІМ. ЗАСЛ. ПРОФ. М.С. БОКАРІУСА», і у висновку експерта № 1287 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження від 18.03.2025, підготовленого ННЦ «ІСЕ ІМ. ЗАСЛ. ПРОФ. М.С. БОКАРІУСА», наявна відмітка про те, що експерт попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст. 384 КК України. Ці висновки є повними, чіткими, послідовними, такими, що не містять розбіжностей, проведеними за точною ідентифікацією транспортного засобу Позивача, узгоджуються з іншими матеріалами справи, складені судовими експертами згідно з вимогами ст. 106 ЦПК України, та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, а відтак мають бути взяті до уваги судом під час розгляду справи по суті. Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24.12.2019 у справі № 359/2309/17. З огляду на викладене, витрати Позивача на оплату послуг експерта в розмірі 9 541,73 грн. і 10 686,82 грн. були обумовленими необхідністю визначення вартості матеріального збитку, завданого Позивачеві внаслідок пошкодження належного йому мотоциклу, а також визначення ринкової вартості мотоциклу в аварійному (пошкодженому) стані, тобто є такими, які Позивач поніс для відновлення свого порушеного права, що повністю охоплюється визначенням реальних збитків відповідно до ст. 22 ЦК України. Таким чином, витрати Позивача на оплату послуг експерта в розмірі 9 541,73 грн. і 10 686,82 грн. підлягають стягненню саме з Відповідача відповідно до ст. 22 ЦК України, ст.ст. 29 і 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (чинного на дату виникнення спірних правовідносин). ДТП, яке сталося з вини Відповідача, мало місце 23.04.2024. Внаслідок цього ДТП транспортний засіб Позивача зазнав механічних пошкоджень, що зумовило неможливість його подальшого використання за цільовим призначенням без проведення відновлювального ремонту. Тобто, починаючи з 24.04.2024, Позивач не мав змоги користуватися належним йому мотоциклом. Крім того, після ДТП Позивач перебував у стані сильного душевного хвилювання, зумовленого обставинами, які детально розписані в позовній заяві. Відтак внаслідок настання ДТП, що відноситься до психотравмуючих подій, душевних переживань і зміни способу життя йому завдано моральної шкоди. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням суті позовних вимог, характеру дій особи, яка спричинила шкоду, фізичних та моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків. З огляду на викладене, Позивач оцінює моральну шкоду в 20 000,00 грн., яка підлягає стягненню з винуватця ДТП, а саме з Відповідача. Крім того, представник позивача вказує, що факт понесення Позивачем витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. підтверджується належними і допустимими доказами, наявними в матеріалах справи. Відтак з урахуванням положень ст.ст. 137, 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з Відповідача. В судове засідання сторони не з`явилися, про його час та місце повідомлялися своєчасно та належним чином. Від представника позивача надійшла заява, в якій він просив розгляд справи без участі позивача на підставі наявних доказів, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач звернувся до суду із заявою, в якій просив відкласти розгляд справи у зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання, через непрочищені дороги. Разом з тим, суд вважає, що підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Причина, зазначена в заяві відповідача, не є поважною, в матеріалах справи містяться пояснення та заперечення проти позову відповідача, у зв`язку з чим суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України, за змістом частин 1,2 якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті рішення. 23.04.2024 о 17 год. 10 хв. у м. Харкові на перехресті вулиць Вернадського та Лисаветинської [PERSON] , керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з. [NUMBER] , при виїзді на нерегульоване перехрестя не надав переваги в русі мотоциклу BMW F 900R, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (далі Позивач), який рухався по головній дорозі прямо, і скоїв зіткнення. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п. 16.11 ПДР України. Дії [PERSON] були кваліфіковані за ст. 124 КУпАП як порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу, про що був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 898148 від 23.04.2024. Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.05.2024 у справі № 646/4954/24 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і піддано адміністративному стягненню. Транспортний засіб Chevrolet Aveo, д.н.з. [NUMBER] , на праві приватної власності належить [PERSON] , свідченням чого слугує витяг з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справ стосовно зареєстрованих транспортних засобів від 15.04.2025. У свою чергу, транспортний засіб BMW F 900R, д.н.з. [NUMBER] , на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 23.09.2020. Відповідно до висновку експерта № 7745 за результатами проведення транспортно-товарознавчого дослідження від 23.01.2025, підготовленого ННЦ «ІСЕ ІМ. ЗАСЛ. ПРОФ. М.С. БОКАРІУСА», вартість матеріального збитку, завданого власнику мотоцикла BMW F 900R, д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП 23.04.2024, визначається такою, що дорівнює ринковій вартості КТЗ на момент пошкодження, і становить 383 862,01 грн. Згідно з висновком експерта №1287 за результатами проведення транспортно- товарознавчого дослідження від 18.03.2025, підготовленого ННЦ «ІСЕ ІМ. ЗАСЛ. ПРОФ. М.С. БОКАРІУСА», вартість мотоцикла BMW F 900R, д.н.з. [NUMBER] , 2020 року випуску, пошкодженого внаслідок ДТП 23.04.2024, після настання ДТП становить 207 458,89 грн. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного асобу Chevrolet Aveo, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] застрахована у ПРАТ «СК «САЛАМАНДРА» згідно полісу № 218679325. Позивач звернувся до ПРАТ «СК «САЛАМАНДРА» з повідомленням про подію, яка має ознаки страхового випадку, від 30.05.2024. 13.08.2024, [PERSON] направив до ПРАТ «СК «САЛАМАНДРА» заяву про страхове відшкодування № 0051879.04.24/1 від 13.08.2024. 03.10.2024 позивач отримав виплату страхового відшкодування від МТСБУ в сумі 156 800,00 грн., що підтверджується відповідною квитанцією від 03.10.2024. Крім того, у день ДТП відповідач сплатив позивачеві на картку франшизу в сумі 3 200,00 грн. Матеріальний збиток, завданий Позивачеві внаслідок ДТП, становить 383 862,01 грн., різниця між вартістю матеріального збитку (383 862,01 грн.), вартістю КТЗ після настання ДТП (207 458,89 грн.), сумою страхового відшкодування (156 800,00 грн.) і франшизою (3 200,00 грн.) становить: 383 862,01 грн. - 207 458,89 грн. - 156 800,00 грн. - 3 200,00 грн. = 16 403,12 грн. Таким чином, різниця підлягає стягненню з відповідача у сумі 16 403,12 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини другої зазначеної статті). Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За загальним правилом майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст. 1187 ЦК України). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Пунктом 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Частиною 1 ст. 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15, провадження № 14-176цс18, зроблений висновок, відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду в постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18), від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) виснувала, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом №1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) її винуватець не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Пунктом 12.1. статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідачем визнаються вимоги позивача в частині відшкодування матеріальної шкодиу сумі 16 403,12 грн. Таким чином, оскільки розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, то відповідач, як страхувальник має відшкодувати позивачу збитки, обмежені різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування у розмірі 16 403,12 грн. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди в сумі 20 000 грн. суд відзначає наступне. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19) міститься висновок про те, що визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Суд встановив, що дійсно в ДТП був пошкоджений транспортний засіб, належний позивачу. Через пошкодження мотоциклу в ДТП, позивач зазнав страждань, виникли незручності, пов`язані з необхідністю його ремонту. Враховуючи наведене, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 5 000 грн., що є достатнім для розумного задоволення моральних страждань позивача. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню (58,79 %). Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Процесуальні питання розподілу судових витрат визначено статтею 141 ЦПК України. Так, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктами 1, 2 ч. 3 ст.133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до частини шостої статті 139 ЦПК України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. При вирішенні питання про стягнення витрат на проведення товарознавчої експертизи судом враховується правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2023 у справі №712/4126/22, згідно якого відшкодування витрат за проведення експертизи не обмежується випадком її призначення та проведення після відкриття провадження у справі. Відтак сторона, на користь якої ухвалено рішення, має право на відшкодування витрат за експертизу, проведену до подання позову, якщо такі витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема якщо судом враховано відповідний висновок експерта як доказ. Відмова у відшкодуванні судових витрат за проведення експертизи стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (особливо, якщо суд врахував відповідний висновок експерта як доказ), не відповідає вимогам розумності та правової визначеності, «підриває» конструкцію забезпечення передбачуваності застосування процесуальних норм, а тому не є такою, що відповідає верховенству права. Оскільки експертні дослідження стосуються предмету доказування та враховано судом при розгляді справи, а тому витрати на його проведення підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, пропорційно до задоволених вимог, а саме у розмірі 11 892,36 грн. Суд вважає за необхідне зазначити, що витрати позивача на професійну правничу допомогу є непропорційними до предмету спору, оскільки складають 24 % від ціни позову. Крім цього аналіз чинного законодавства, судової практики Верховного Суду, практики судів апеляційної інстанції у рамках цивільного судочинства, підготовка декількох позицій на підставі вивченого питання для ефективного захисту права та інтересів клієнта, узгодження обраної позиції з клієнтом, не потребував витрачання адвокатом часу, оскільки позовна заява є типовою. Дана справа розглянута у спрощеному позовному провадження. Ураховуючи вищезазначене, оцінивши подані представником позивача докази на підтвердження понесених позивачем витрат, виходячи з критеріїв реальності та розумності таких витрат, їх обґрунтованості та пропорційності до предмета спору, суд дійшов висновку про те, що реальні витрати позивача на професійну правничу допомогу склали 10 000 гривень. Тому, виходячи із підлягаючих до стягнення із відповідача загальної суми витрат на правову допомогу в розмірі 10 000,00 грн., пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню 5 879,00 грн., що відповідає 58,79 %. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог (58,79 %) у розмірі 569,65 грн.

Outcome: partial