Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Представник позивача, на підставі ст.ст. 11, 203, 205, 207,512, 514, 517, 526, 536, 610, 612, 629, 638, 639, 652, 1049, 1054, 1055 ЦК України, звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» суму заборгованості за договором кредиту №71559478 у розмірі 17190,00 грн., а також судові витрати. В обгрунтування позову представник позивача вказала, що 04.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір про надання коштів у кредит № 71559478, умовами якого встановлено, що кредитодавець/позивач надає позичальнику кредит у розмірі 9000,00 грн.; строком на 30 днів (з 04.03.2025 по 02.04.2025), із процентною ставкою (фіксованою) у розмірі 0,5%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 15 від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1350,00 грн.). У порушення позичальником/відповідачем строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується 4,00% за понадстрокове користування кредитом на тіло кредиту за кожен день понадстрокового користування. Договір кредиту підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису/одноразовий ідентифікатор 01332, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу - [INFO]) у порядку визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 29.03.2025 між позикодавцем та позичальником/відповідачем за ініціативою останнього укладено Додаткову угоду №14573359 до Договору позики №71559478, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 26 днів в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 56 днів (до 28.04.2025) та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 0,5% на 1%. Додатковий договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису '50578, що був надісланий на вказану відповідачем/позичальником електронну адресу - [INFO] ). Позивач на виконання умов кредитного договору №71559478 від 04.03.2025, виконав свої зобов`язання, зокрема передав відповідачу у власність грошові кошти у розмірі 9000,00 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ФК Фінекспрес». Враховуючи викладені вище умови Договору кредиту №71559478 від 04.03.2025 та додаткової угоди, та здійснені відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, які складають - 1170 грн., заборгованість останнього за договором кредиту складає 17190,00 грн., зокрема: 9000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2520,00 грн. - сума заборгованості за процентами; 1350,00 грн. - сума заборгованості за комісією; 4320,00 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Таким чином, у зв`язку з порушенням взятих на себе зобов`язань за кредитним договором у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 17190,00 грн., яку просять стягнути з останнього разом з судовими витрати по оплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витратами понесеними на професійну правничу допомогу у розмірі 4500,00 грн. Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 21.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.40-42). Представник позивача у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за їх відсутності; не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.54, 55, 64, 65). Відповідач у судове засідання повторно не з?явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, відзив не подав (а.с. 38, 46, 51, 52, 61, 63). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому, враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи та відповідно до ст. 280-281 ЦПК України, зі згоди позивача, суд проводить заочний розгляд даної справи за відсутності відповідачки, про що постановлена відповідна ухвала, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 04.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту № 71559478 (а.с.12-19). Цей Договір укладений дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію». Згідно п. 2.1 вказаного Договору, кредитодавець зобов`язався передати Позичальнику у власність грошові кошти (кредит), на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок Позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а Позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. Згідно п.2.2 договору сума кредиту- 9000,00 грн., строк кредитування/строк договору - 30 днів, процентна ставка/день - 0,500% (фіксована); комісія за надання кредиту - 15,00% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1350,00 грн.); дата надання кредиту - 04.03.2025; дата повернення кредиту (останній день) - 02.04.2025; денна процентна ставка/день - 1,000%; проценти за понадстрокове користування кредитом (його частиною)/день - 4,00%; пеня, %/день - 4,00%; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 2617,16%; орієнтовна загальна вартість кредиту - 11700,00 грн. Відповідно до п.7.1 договору, позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту, установлених цим договором (пролонгація) на підставі поданого до кредитодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку кредитування здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Відповідно до п.9.3.8, п. 9.3.9 договору, обов`язки позичальника - своєчасно повернути кредит відповідно до умов договору, сплачувати проценти за договором та комісію за надання кредиту у встановлених умовами договору порядку та розмірах, забезпечити своєчасне виконання зобов`язань відповідно до умов договору; у випадку виникнення понадстрокового користування кредитом (його частиною) за договором сплачувати в повному обсязі нараховані проценти за понадстрокове користування кредитом або пеню, та нести відповідальність, передбачену договором. 29.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №14573359 до Договору надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №71559478 від 04.03.2025, за умовами якої сторони домовились продовжити строк кредитування на 26 днів, в результаті чого загальний строк кредитування змінився з 30 днів на 56 днів (до 28.04.2025) та змінити денну процентну ставку (фіксовану) з 0,5% на 1% (а.с. 20-21). Позикодавець свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, перерахувавши кошти відповідачу (а.с. 8, 22, 23). Згідно розрахунку заборгованості ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів, [PERSON] має непогашену заборгованість за Договором № 71559478 від 04.03.2025 року станом на 25.08.2025 у сумі 17190,00 грн., з яких 9000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 2520,00 грн. - сума заборгованості за процентами; 1350,00 грн. - сума заборгованості за комісією; 4320,00 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування (а.с.10 на звороті - 11). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п.5, 7 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Згідно з ч.3-6, 8, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, згідно зі ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19. Згідно з вимогами ст. 6, ч. 1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За приписами ч. 1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 71559478 від 04.03.2025 та додаткова угода №14573359 від 29.03.2025 були укладено з [PERSON] у спосіб подання згоди відповідачем на надання йому відповідної суми грошових коштів на встановлених умовах. Вказані дії сторін не суперечать загальним засадам цивільного законодавства щодо способу укладання договору, а, відтак, породжували відповідні договірні зобов`язання для сторін по справі. Таким чином, позивачем надано належні та допустимі докази укладення договору надання коштів у кредит та додаткової угоди і отримання [PERSON] кредитних коштів. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, 611, ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. При цьому, розрахунком заборгованості підтверджується, що відповідачем порушено умови договору щодо погашення заборгованості, суми позики вчасно не сплачено, внаслідок чого виникла заборгованість. У відповідності до вимог ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до вимог ч.1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач відзив на позов та доказів відсутності заборгованості перед позивачем, спростування її розрахунку не надав. Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи із принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого в нього утворилася заборгованість, розмір якої останнім не оспорюється, чим порушені майнові права позивача. А тому, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн. (а.с.1). Крім того представник ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» зазначила про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4500, 00 грн. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги представник позивача надала до суду договір №20-08/2025 про надання правничої допомоги від 20.08.2025 року, акти приймання-передачі наданої правничої допомоги та справ, ордер серія АХ №1287255 від 03.09.2025, платіжну інструкцію, на підставі яких вартість надання правової допомоги склала 4500,00 грн. (а.с. 24-26, 27-29, 30). Враховуючи, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з урахуванням категорії справи, рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин, обсягу наданих позивачу послуг з правничої допомоги, змісту поданих процесуальних документів, принципів співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, їхньої дійсності та необхідності, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 4500 грн.

Outcome: approved