Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визначення місця проживання дитини. Вимоги позову обґрунтовує тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04.03.2025 у справі №344/711/25 позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від шлюбу у подружжя народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] . Однак під час розгляду зазначеної вище цивільної справи не визначено місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . На сьогодні їхній спільний малолітній син, якому виповнилося лише 3 роки, постійно проживає разом з нею. Вона єдина особа, яка забезпечує дитині повноцінний догляд, виховання, розвиток, емоційну підтримку та стабільність. Від моменту його народження вона безперервно виконує всі обов`язки, пов`язані з утриманням, лікуванням, навчанням, побутовим забезпеченням та вихованням сина. Дитина проживає з нею в безпечних та комфортних умовах. [PERSON] має постійне місце роботи, стабільний дохід, не перебуває на обліку у нарколога або психіатра, веде здоровий спосіб життя, не має шкідливих звичок. Приділяє синові весь свій час, забезпечуючи йому фізичну безпеку, емоційне тепло та належний догляд. За медичними показниками він здоровий, відповідно розвивається для свого віку, соціально адаптований, має стабільне середовище існування, до якого звик. Відповідач, батько дитини, не бере активної участі в житті сина. Незважаючи на тривалу відсутність участі у житті дитини, відповідач не визнає її виключне право на проживання дитини з нею, що призводить до виникнення правового спору, який не вдалося врегулювати у позасудовому порядку. Тому питання визначення місця проживання їхнього сина вимагає офіційного врегулювання у судовому порядку. Також позивачем зазначається, що її син перебуває у тісному емоційному зв`язку з нею, що особливо важливо у віці 3 років, коли дитина тільки формує прив`язаність, психологічну стабільність, потребує постійного спілкування з основною доглядовою особою. Розлучення з матір`ю на такому ранньому етапі розвитку може спричинити психологічну травму та дезорієнтацію. Зважаючи на вищевикладене, просить суд врахувати реальні життєві обставини, її особистий внесок у виховання дитини, її вік та потреби, а також принцип пріоритетності найкращих інтересів дитини. Просить суд визначити місце проживання їхнього малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , разом із [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила суд позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Крім того, повідомлення відповідача було здійснено на підставі ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в сдове засідання не з`явилась. Подала заяву про розгляд справи без її участі. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини своєї неявки в судове засідання не повідомив, відзиву не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі ст. 280 ЦПК України на місці ухвалив про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені: [PERSON] та [PERSON] . З копії довідки посла України у Федеративній Республіці Німеччина від 29.09.2022 року №536-528-22 про реєстрацію особи громадянином України встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований громадянином України. Відповідно до копії довідки ЗДО №22 від 12.05.2025 року [PERSON] , [INFO] , відвідує ясельну групу №1 «Капітошка» ЗДО №22 «Світанок» м.Івано-Франківськ. Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до частини четвертої статті 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. У статті 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої статті 18 Конвенції про права дитини держави - учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, з огляду на те, що дитина є найбільш вразливою стороною в ході будь-яких сімейних конфліктів, судовий розгляд сімейних спорів, в яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним. Ухвалюючи рішення від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України» (заява № 2091/13), ЄСПЛ вказав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Аналіз наведених норм права і практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. Так, судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.2 ст.161 СК України суд не може передати дитину для проживання з тим з батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, може своєю аморальною поведінкою зашкодити розвиткові дитини. Згідно зі статтею 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається зі згоди батьків, а по досягненні дитиною 10 років - зі спільної згоди батьків та самої дитини. По досягненні дитиною 14 років, коли батьки проживають окремо, місце проживання визначається дитиною. У статті 19 СК України встановлено, що під час розгляду спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Із витягу з рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 28.11.2025 року №1304 «Про розгляд питань органу опіки та піклування» встановлено, що беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини від 16.10.2025 року, з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вирішив: надати Івано-Франківському міському суду Івано-Франківської області висновок у справі про визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] . Так, з висновку про визначення місця проживання дитини [PERSON] , який є Додатком 4 до рішення виконавчого комітету міської ради від 28.11.2025 року №1304, вбачається, що розглянувши первинні матеріали справи, беручи до уваги рекомендації комісії з питань захисту прав дитини від 16.10.2025 року, з метою забезпечення реалізації прав, свобод та законних інтересів дитини, виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вважає за доцільне визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . Крім того, із зазначеного висновку вбачається, що відповідно до акта оцінки потреб сім?ї, складеного фахівцями МЦСССДМ від 27.06.2025р. №47.5-08/362, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Складні життєві обставини відсутні. Сім`я [PERSON] неповна, батьки розлучені у березні 2025 року. В сім`ї виховується малолітній син [PERSON] . Батько дитини [PERSON] , [INFO] , зі слів матері, з дитиною спілкується, бере участь у вихованні, частково, матеріально забезпечує. У помешканні створені належні умови для дитини. З сім`єю проживає сестра матері [PERSON] . Фахівцем також відвідано [PERSON] за адресою проживання: [ADDRESS] . Складні життєві обставини відсутні. Зі слів [PERSON] , він систематично спілкується з сином, бере участь у вихованні дитини, допомагає матеріально (за домовленістю з матір`ю дитини). Згідно інформації від 30.06.2025р, наданої закладом дошкільної освіти (ясла-садок) №22 «Світанок» Івано-Франківської міської ради, дитина [PERSON] , [INFO] , з вересня 2024 року відвідує дошкільну групу «Капітошка». Хлопчик з задоволенням відвідує групу, адаптаційний період прийшов спокійно. Відвідування дитиною закладу є систематичним, пропусків без поважних причин немає. Дитина охайна та доглянута. На даний час хлопчик добре контактує з іншими дітьми, цікавий, допитливий, слухняний. Поведінка в колективі врівноважена, ознак видимої агресії не спостерігається. Охоче спілкується з дітками та дорослими. Фізичний розвиток відповідає віковим особливостям. Дитину в садок приводить мама, приходила бабуся і мамина сестра. Забирає хлопчика найчастіше мама. Батько в дошкільному закладі не з`являється, але хлопчик позитивно розповідає про обох батьків. Відповідно до акта обстеження умов проживання, складеного працівниками Служби у справах дітей 11.07.2025р, за адресою: [ADDRESS] , житло розташоване на 4 поверсі 6-ти поверхового, будинку, складається з 1 кімнати, кухні, коридору, балкону, спільного санвузла. Умови проживання належні, у квартирі проведено ремонт, облаштовано меблями, побутовою технікою, у помешканні дотримуються чистоти та порядку. Для виховання та розвитку хлопчика створені належні умови, наявне місце для сну, гри та відпочинку. Дитина забезпечена одягом та взуттям відповідно до віку та сезону, продуктами харчування. Зі слів матері, у них з батьком наявна усна домовленість про те, що з понеділка до п`ятниці дитина проживає з нею, а на вихідних хлопчика забирає батько. Стосунки у сім`ї дружні, дотримуються українських традицій. Люблять разом проводити час, ходити на прогулянки, на річку, в кафе. 15.10.2025 року батько [PERSON] за допомогою системи обміну повідомленнями «Вайбер» направив до Служби у справах дітей письмові пояснення, в яких зазначив, що він як батько дитини, бере активну участь у її вихованні, постійно підтримує зв`язок, забезпечує матеріально, проводить час разом. З пояснень батька, він хоче виховувати дитину на рівні з матір`ю, щоб син відчував любов і підтримку обох батьків, також мав можливість проживати частково з ним, частково з матір`ю, з приводу чого у матері дитини немає заперечень, також цього хоче сама дитина. Батько вказує, що в нього створені належні умови для проживання сина. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Суд бере до уваги висновок про визначення місця проживання дитини [PERSON] , який є Додатком 4 до рішення виконавчого комітету міської ради від 28.11.2025 року №1304, з якого встановлено, що виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради вважає за доцільне визначення місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] . Суд зазначає, що батько дитини, який безумовно відіграє важливу роль у його житті, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан його розвитку, незалежно від того, з ким дитина буде проживати. На час ухвалення рішення по даній справі судом не встановлено обставин, які б давали підстави для висновку, що визначення місця проживання дитини з батьком буде мати більш позитивний вплив на дитину, ніж залишення його проживати разом з матір`ю, у звичному для нього середовищі. Поведінка батьків, їх авторитет відіграє суттєву роль у вихованні дитини, адже дитина не має самостійного досвіду соціальної поведінки, а тому успадковує досвід і поведінку авторитетних для неї батьків. Найкращі інтереси дитини є предметом основного піклування батьків. Найкращі інтереси дитини можуть, залежно від їх характеру та серйозності, перевищувати інтереси батьків. Отже, враховуючи вік дитини, виходячи з балансу інтересів дитини та батьків, з найкращих інтересів дитини, суд дійшов висновку про те, що визначення місця проживання дитини з матір`ю буде максимально відповідати інтересам дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved