Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

У листопаді 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» ( далі- ТОВ «ФК «ЄАПБ») засобами поштового зв`язку звернувся до суду з позовом до [PERSON] , посилаючись на статті 509, 512-514, 516, 525, 526, 530, 610-612, 625, 626, 628, 639, 641, 644, 1047, 1049 ЦК України, просить стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за кредитним договором №172170 в розмірі 36 091,97 грн, з яких: 15 555,56 грн- сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 536,41 грн- сума заборгованості за процентами, а також понесені судові витрати. В обґрунтування позову позивач послався на те, що 21.12.2021 ТОВ «Фінансова компанія «Селфі Кредит» та [PERSON] уклали кредитний договір №172170 за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в особистий кабінет шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового ідентифікатора, направленого на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу в особистий кабінет. Відповідно до п. 9.9 кредитного договору договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного з боку товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки в особистий кабінет клієнта для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта. Введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. За умовами договору кредит надається у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на платіжну картку клієнта, зазначену ним в особистому кабінету та у кредитному договорі. Первісний кредитор свої зобов`язання виконав та перерахував кредитні кошти на картку № [NUMBER] , яку вказала відповідачка. 29.02.2024 ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір факторингу №29022024, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «Селфі Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №2 від 29.02.2024 до договору факторингу № 29022024 від 29.02.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідачки в сумі 36 091,97 грн, з яких: 15 555,56 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 536,41 грн - сума заборгованості за процентами. Всупереч умовам кредитного договору, не зважаючи на повідомлення, відповідачка не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, останній не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідачки, а саме з 29.02.2024 позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №172170 в розмірі 36 091,97 грн, з яких: 15 555,56 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 536,41 грн - сума заборгованості за процентами. Ухвалою судді від 02 грудня 2025 року після виконання вимог, передбачених частиною шостою статті 187 ЦПК України, прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 29 грудня 2025 року, задоволено клопотання позивача про витребування доказів, витребувано в АТ КБ «ПриватБанк» докази. Ухвалою суду від 29 грудня 2025 року судове засідання відкладено на 15 січня 2026 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України. Позивач свого представника у призначене судове засідання не направив, про дату, час і місце якого повідомлений належним чином шляхом доставки судової повістки та копії ухвали суду від 29 грудня 2025 року до зареєстрованого електронного кабінету позивача та його представника Кудіної А.В., що підтверджується довідками про доставку електронного документу. У позовній заяві зазначено клопотання про розгляд справи без участі представника позивача та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] повторно у призначене судове засідання не прибула, про дату, час і місце якого повідомлялась в порядку, передбаченому статтями 128-130 ЦПК України. Рекомендований лист з повідомленням про вручення, яким їй за зареєстрованим місцем проживання направлялась судова повістка, копія ухвали суду від 29 грудня 2025 року, повернутий до суду з відміткою «адресат відсутній». У такому випадку [PERSON] відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання. Відзив на позов відповідачка не подала, клопотання про відкладення розгляду справи та заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не направила, причини неявки суду не повідомила.. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 15 січня 2026 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Оскільки в судове засідання не з`явились всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає приписам частини другої статті 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Суд встановив, що 21 грудня 2021 року ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] уклали електронний договір про надання споживчого кредиту №172170, який позичальник підписала електронним підписом, що відтворений шляхом використання нею одноразового ідентифікатора Х348 (а.с. 7-10). Згідно з п.1.2 цього договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. За умовами договору сума кредиту (загальний розмір) складає: 15 555,56 грн, тип кредиту- кредит (п.1.3. договору).Строк кредиту 26 тижнів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується - графік платежів), що є додатком №1 до цього договору ( п.1.4. договору). Тип процентної ставки фіксована (п. 1.5. договору). Згідно з п.1.5.1 вказаного договору стандартна процента ставка становить 10 % за день ( 3 650% річних) від початкової суми кредиту (загального розміру) та застосовується за перший день користування кредитом (включно); 0,70% в день ( 255,5% річних) від початкової суми кредиту (загального розміру) та застосовується з другого дня користування кредитом та протягом строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування: у розмірі 14 000,00 грн за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] , іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем з метою отримання кредиту; у розмірі 1 555,56 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язання з оплати процентів за перший день користування кредитом ( п.2.1. договору). Виходячи зі змісту п.4.1. договору товариство має право, зокрема: вимагати від споживача повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, встановлених договором; укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача. Споживач зобов`язаний у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штрафи та пені (у разі наявності) та інші платежі передбачені договором ( п.4.4. договору). Пунктом 9.6. договору передбачено, що цей договір укладається шляхом направлення його тексту, підписаного зі сторони Товариства аналогом власноручного підпису уповноваженої особи Товариства та відтиску печатки Товариства, що відтворені засобами копіювання, в Особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що відтворений шляхом використання споживачем одноразового ідентифікатора, який формується для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону, повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства, зазначений в цьому договорі. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору. Відповідно до п.9.8. договору підписуючи цей договір, відповідач підтверджує, зокрема, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит», що розміщені на веб-сайті та затверджені наказом № 02-ФК від 25.05.2021, повністю розуміє їх зміст, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. В таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживачів та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, яка є додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту №172170 від 21.12.2021, зазначено дату видачі кредиту 21.12.2021 у сумі 14 000 грн та проценти за перший день користування кредитом у сумі 1 555,56 грн; розраховано платежі за період з 04.01.2022 по 21.06.2022 через кожні 14 днів. Перший платіж 04.01.2022 становить 2 612,14 грн, наступні по 2 721,02 грн, останній 21.06.2022 2 721,904 грн. Загальна вартість кредиту - 36 819,96 грн (а.с.11). Крім того, перед підписанням договору про надання споживчого кредиту №172170 від 21.12.2021 відповідачка ознайомилась з паспортом споживчого кредиту, який підписала електронним підписом, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора Х 348 ( а.с. 12-13). Як вбачається з інформації ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №1-90 від 19.05.2025 останнє на підставі договору на переказ коштів № ФК-П-21/05-25 від 27.05.2021, укладеним з ТОВ «Селфі Кредит», підтвердило успішне перерахування коштів на платіжну картку клієнта: 21.12.2021 о 17:16:16 на суму 14 000,00 грн, номер транзакції в системі iPay.ua 126517646, з призначенням платежу: зарахування 14 000,00 грн на картку [NUMBER] (а.с. 14). Відповідно до інформації АТ КБ «ПриватБанк» від 15.12.2025 № 20.1.0.0.0/61761-БТ на виконання вимог ухвали судді від 02 грудня 2025 року на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ) (а.с.55). Як вбачається із виписки по рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] [PERSON] за період з 21.12.2021 по 26.12.2021, 21 грудня 2021 року зараховано суму 14 000,00 грн ( а.с. 56-57). 29 лютого 2024 року ТОВ «Селфі Кредит» (клієнт) та ТОВ «ФК «ЄАПБ» (фактор) уклали договір факторингу №29022024, згідно з п. 1.1. якого за цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору ( а.с. 18-20). За п.1.2. договору факторингу перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в день підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з п. 3.3. договору факторингу ціна продажу за договором включає в себе ціну продажу згідно реєстру боржників № 1 та реєстру боржників №2 та становить 2 133 192,58 грн. 29 лютого 2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» підписали акт прийому-передачі реєстру боржників № 2, відповідно до якого на виконання п.1.2. договору факторингу №29022024 від 29.02.2024 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, після чого з урахуванням п.1.2. договору факторингу №29022024 від 29.02.2024 від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей ( а.с.21). Згідно з платіжною інструкцією №20927 від 05.03.2024 ТОВ «ФК «ЄАПБ» сплатило ТОВ «Селфі Кредит» ціну продажу за договором факторингу №29022024 від 2.02.2024 ( а.с. 22). Як вбачається з витягу реєстру боржників № 2, що є додатком №1 до договору факторингу №29022024 від 29.02.2024, підписаного директором ТОВ «Селфі Кредит» та генеральним директором ТОВ «ФК «ЄАПБ», право вимоги до боржника [PERSON] за договором №172170 на суму заборгованості 36 091,97 грн, яка складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу 15 555,56 грн; суми заборгованості за відсотками 20 536,41 грн, перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» ( а.с.23). Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Селфі Кредит», загальна заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №172170 від 21.12.2021, станом на 29.02.2024, за період з 21.12.2021 по 21.06.2022 становить 36 091,97 грн, яка складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу 15 555,56 грн; суми заборгованості за процентами 20 536,41 грн, нарахованими за період з 22.12.2021 по 21.06.2022, тобто в межах строку кредитування відповідно до умов кредитного договору ( а.с. 16-17). Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «ЄАПБ, зазначеним у позовній заяві, заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №172170 від 21.12.2021, станом на дату подання позову, становить 36 091,97 грн, яка складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу 15 555,56 грн; суми заборгованості за процентами 20 536,41 грн (зв. ст. а.с.4). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним ( стаття 204 ЦК України). За змістом частин першої та другої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Приписами частини першої статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями статті 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону України « Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України « Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За змістом частини восьмої статті 11 Закону України « Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України « Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини тринадцятої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно із статтею 13 Закону України «Про електронну комерцію» розрахунки у сфері електронної комерції здійснюються відповідно до законів України « Про платіжні послуги», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», інших законів та нормативно-правових актів Національного банку України. Розрахунки у сфері електронної комерції можуть здійснюватися з використанням платіжних інструментів, електронних грошей, шляхом переказу коштів або оплати готівкою з дотриманням вимог законодавства щодо оформлення готівкових та безготівкових розрахунків, а також в інший спосіб, передбачений законодавством України, що регулює надання платіжних послуг. Способи, строки та порядок розрахунків у сфері електронної комерції визначаються в електронному договорі з урахуванням вимог законодавства України. Згідно п. 5 розділу VІІ постанови Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» (чинної станом на час укладення договору про надання споживчого кредиту №172170 від 21.12.2021) документи за операціями з використанням електронних платіжних засобів мають статус первинного документа та можуть бути використані під час урегулювання спірних питань. Відповідно до частини шостої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» не допускається обробка даних про фізичну особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. У частині першій статті 11 Закону України «Про захист персональних даних» встановлено, що підставою виникнення права використання персональних даних є, зокрема, згода суб`єкта персональних даних на обробку його персональних даних; дозвіл на обробку персональних даних, наданий володільцю персональних даних відповідно до закону виключно для здійснення його повноважень; укладення та виконання правочину, стороною якого є суб`єкт персональних даних або який укладено на користь суб`єкта персональних даних чи для здійснення заходів, що передують укладенню правочину на вимогу суб`єкта персональних даних. Так, на підтвердження своїх вимог позивач надав паперову копію договору про надання споживчого кредиту №172170 від 21.12.2021, укладеного ТОВ «Селфі Кредит» із [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства позикодавця, який містить інформацію про його підписання [PERSON] електронним підписом, що відтворений шляхом використання нею одноразового ідентифікатора, та особисті дані останньої: ПІБ, РНОКПП, реквізити паспорта, адресу місця проживання, номери мобільних телефонів ( а.с. 7-13). Доказів на спростування відповідності анкетних даних [PERSON] , вказаних у договорі про надання споживчого кредиту №172170 від 21.12.2021, матеріали справи не містять. Для підписання кредитного договору [PERSON] використала електронний підпис, що відтворений шляхом використання нею одноразового ідентифікатора відповідно до вимог частини шостої та восьмої статті 11 і 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов та уклали кредитний договір. Таким чином, вказаний договір підписано електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Зазначений висновок узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20-ц, від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18. Таким чином, договір про надання споживчого кредиту №172170 від 21.12.2021 укладений ТОВ «Селфі Кредит» з [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства позикодавця шляхом ідентифікації позичальника [PERSON] , зазначення нею своїх персональних даних, та використання останньою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюєься до договорів, укладених в письмовій формі, за своїм змістом відповідає вимогам, визначеним законом на момент його укладення, та є підставою для виникнення у сторін прав та обов`язків, передбачених в ньому. Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У пункті 1 частини 1 статті 512 та статті 514 ЦК України зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Так, ТОВ «Селфі Кредит» виконало свої зобов`язання та надало [PERSON] кредит у сумі 15 555,56 грн шляхом перерахування 14 000,00 грн на картковий рахунок № [NUMBER] , зазначений нею у договорі про надання споживчого кредиту №172170 від 21.12.2021, що підтверджено довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» № 1-190 від 19.05.2025 (а.с. 14) та шляхом зарахуванням 1 555,56 грн як виконання зобов`язання з оплати процентів за перший день користування кредитом відповідно до п. 3.3. договору, що вбачається з розрахунку заборгованості, складеного первісним кредитором. Належність відповідачці [PERSON] карткового рахунку № [NUMBER] та зарахування на нього коштів підтверджено інформацією АТ КБ «ПриватБанк» від 15.12.2025 № 20.1.0.0.0/61761-БТ та випискою по рахунку № [NUMBER] ( [NUMBER] [PERSON] за період з 21.12.2021 по 26.12.2021 ( а.с.55-57). Вказані докази в їх сукупності є достатніми для встановлення обставини виконання свого обов`язку первісним кредитором ТОВ «Селфі Кредит» за договором про надання споживчого кредиту №172170 від 21.12.2021 щодо надання відповідачу [PERSON] кредитних коштів в сумі 15 555,56 грн. Відповідач [PERSON] своїм правом на подання відзиву не скористалась та не надала жодних доказів на спростування факту отримання коштів, користування наданими кредитними коштами, тобто існування між сторонами договірних відносин позичальника і кредитора. На підтвердження факту переходу прав вимоги до боржника [PERSON] від ТОВ «Селфі Кредит» до ТОВ «ФК «ЄАПБ» позивач надав копії: договору факторингу № 29022024 від 29.02.2024, укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» до ТОВ «ФК «ЄАПБ»; платіжної інструкції № 20927 від 05.03.2024 про виконання умов договору факторингу № 29022024 від 29.02.2024; акту прийому- передачі реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 29022024 від 29.02.2024, укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» до ТОВ «ФК «ЄАПБ»; витягу з реєстру боржників № 2 до договору факторингу № 29022024 від 29.02.2024, укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» до ТОВ «ФК «ЄАПБ», згідно з якими право вимоги до боржника [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №172170 від 21.12.2021 на суму заборгованості 36 091,97 грн, яка складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу 15 555,56 грн; суми заборгованості за відсотками 20 536,41 грн, перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ» ( а.с.18-23). Таким чином, суд дійшов висновку, що передана за правом відступлення вимоги до нового кредитора ТОВ «ФК «ЄАПБ» позивача у справі, заборгованість [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту №172170 від 21.12.2021, становить - 36 091,97 грн, яка складається із: суми заборгованості за основною сумою боргу 15 555,56 грн; суми заборгованості за відсотками 20 536,41 грн. Оскільки матеріали справи не містять доказів повернення відповідачем кредитних коштів за договором про надання споживчого кредиту №172170 18 від 21.12.2021, сплати процентів за користування ними, то у позивача виникло обґрунтоване право на стягнення з відповідача вказаної заборгованості у заявленому позивачем розмірі в судовому порядку. За вказаних обставин позов підлягає задоволенню. За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач за подання позову сплатив судовий збір в сумі 3 028 грн ( а.с.2), який зараховано до спеціального фонду Державного бюджету України ( а.с.1). Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на оплату судового збору в сумі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved