Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю ««Українські Фінансові Операції» (далі - ТОВ ««Українські Фінансові Операції», позивач) в особі представника Дідух Євгена Олександровича, через систему «Електронний суд» звернулося до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] (далі - [PERSON] , відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.04.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір №4586497 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, у відповідності до умов якого: тип кредиту кредит, сума кредиту складає 12500 грн., строк кредиту 360 днів з 22.04.2024 по 17.04.2025, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Згідно умов договору ТОВ «Лінеура Україна» надає кредит [PERSON] у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок фізичної особи за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто під час укладання Договору. ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 12500 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку [NUMBER] . 31.03.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські Фінансові Операції» укладено договір факторингу №31-1/03/2025, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило належні йому права вимоги, а ТОВ «Українські Фінансові Операції» прийняло належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників відповідно до реєстру, зокрема, до [PERSON] .. Представник позивача стверджує, що до ТОВ «Українські Фінансові Операції» відповідно до укладеного договору факторингу від 31.03.2025 №31-1/03/2025 перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №4586497 від 22.04.2024 на загальну суму в розмірі 67309,88 грн., з яких заборгованість з тіла кредиту 12499,97 грн., заборгованості за процентами 48559,91 грн. та заборгованість по нарахованих штрафам/неустойкам у розмірі 6250 грн.. Оскільки, станом на дату укладання договору факторингу від 31.03.2025 № 31-01/03/2025, строк дії договору №4586497 від 22.04.2024 не закінчився, тому, в межах строку дії договору, укладеного між первісним кредитором та відповідачем, ТОВ «Українські Фінансові Операції» у період з 31.03.2025 по 17.04.2025 (17 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 3187,49235 грн.. Представник позивача зазначає, що всупереч умовам договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після укладання Договору факторингу та переходу права вимоги до позивача, відповідач не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ані на рахунки ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ», ані на рахунки первісного кредитора. Фактично таким чином, відповідач має заборгованість перед позивачем за Договором № 4586497 від 22.04.2024 загальною сумою 64247,37 грн., яка складається з суми заборгованості з тіла кредиту - 12499,97 грн., нарахованих процентів первісним кредитором - 48559,91 грн. та відсотки нараховані ТОВ «УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ» за 17 календарних днів у сумі 3187,49235 грн.. З урахуванням вищезазначеного, представник позивача просив суд стягнути з відповідача заборгованість загальною сумою 64247,37 грн., яка складається з суми заборгованості за основним боргом (сумою кредиту) у розмірі 12499,97 грн., суми заборгованості за процентами нарахованими первісним кредитором - 12499,97 грн., суми заборгованості за процентами нарахованими ТОВ «Українські фінансові операції» за 17 календарних днів - 3197,49235 грн. та стягнути понесені судові витрати, які складаються із сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. та витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн.. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 08.07.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.11.2025 продовжено розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін, задоволено клопотання представника позивача та витребувано у АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» інформацію. 09.12.2025 на виконання ухвали суду від 10.11.2025 АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» надано витребувану інформацію. Представник позивача у судове засідання не з`явився. У прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи за його відсутності (а.с.13 на звороті). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення на зареєстровану адресу проживання відповідача судової кореспонденції, яка повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.108-109, 119-120), що відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд. Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідачі викликалися до суду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади (а. с. 11). Також, на офіційному сайті Канівського міськрайонного суду Черкаської області були зазначені відомості про дату та час розгляду справи. Повідомлень про причину неявки в судове засідання від відповідача до суду не надійшло, відзив на позов не подано, а тому суд вважає за можливе відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, встановив такі факти та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 22.04.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] укладено договір №4586497 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (а.с. 52-61). Відповідно до п. 1.1. Договору його укладення здійснюється Сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується Клієнту через Вебсайт або Мобільний застосунок «Credit7». Електронна ідентифікація Клієнта здійснюється при вході Клієнта в Особистий кабінет. Відповідно до п.1.2. умов договору ТОВ «Лінеура Україна» надало [PERSON] грошові кошти у сумі 12500 грн.. Відповідно до п. 1.3 строк кредиту становить 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту та сплати відсотків визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки до договором про споживчий кредит, що є Додатком №1 до цього Договору. Згідно з п. 1.4 договору тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процента ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом та застосовується у межах всього строку кредиту (п. 1.4.1 договору). Знижена процента ставка становить 0,15% за кожен день користування кредитом та застосовується на таких умовах: якщо клієнт до 21.05.2024 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну проценту ставку, у зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. Відповідно до п. 1.5 договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк кредитування 9541,79% річних (п. 1.5.1 договору); за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 3626,30% річних (п. 1.5.2 договору). Згідно з п 1.6 договору, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 80 000 грн. (п. 1.6.1. договору); за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої ставки 74937,50 грн. (п. 1.6.2 договору). Відповідно до п. 2.1 договору, товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок Клієнта за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Згідно з п. 9.7 Договору він вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Клієнта, що відтворений шляхом використання Клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється Клієнту на номер мобільного телефону повідомлений останнім Товариству в ІТС Товариства/зазначений в цьому Договорі. Введення Клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. Для підписання Договору позивачу було надано одноразовий ідентифікатор «54365», що підтверджується розділом 10 Договору. Додатком №1 до договору про надання коштів між сторонами договору погоджено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором, який також підписано електронним підписом. Відповідно до зазначених вище умов Договору, ТОВ «Лінеура Україна» свої зобов`язання перед [PERSON] виконало та надало йому кредит в сумі 12500 грн. 00 коп., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № [NUMBER] , що підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» про успішне перерахування грошових кошти на платіжну карту відповідача, яку відповідач зазначив під час укладання Договору про надання споживчого кредиту (а.с.79). Згідно з відповіді АТ КБ «Приват банк» у банку на ім`я [PERSON] була емітована картку [NUMBER] до рахунку № [NUMBER] , а також повідомлено суд, що по рахунку [NUMBER] (№ [NUMBER] ) було зарахування коштів на суму 12500 грн. від 22.04.2024 (а.с.124). 31.03.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Українські Фінансові Операції» укладено договір факторингу №31-1/03/2025, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Українські фінансові операції» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Українські фінансові операції» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 20-24). Матеріали справи містять повідомлення про відступлення права вимоги для боржників, у тому числі відповідача, на номер телефону [NUMBER] (а.с.75). З розрахунку заборгованості за договором №4586497 від 22.04.2024 станом на 31.03.2025, тобто станом на дату відступлення права вимоги складала 67309,88 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту в сумі 12499,97 грн., заборгованість по процентам в сумі 48559,91 грн., які нараховувались в розмірі ставок 0,15% та 1,5% на день, передбачених умовами п.п.1.4.1, 1.4.2 договору. (а.с.97-102). З даного розрахунку також вбачається, що відповідачем були здійснено погашення процентів на загальну суму 10874,45 грн., та тіла кредиту - 0,03 грн. Після набуття права вимоги за договором позивачем, згідно з наданим розрахунком за встановленою в договорі процентною ставкою 1,5% на день, в період з 01.04.2025 по 17.04.2025, тобто в межах визначеного п.1.3 договору строку кредитування (360 днів) було здійснено нарахування процентів в сумі 3187,33 грн. (а.с.96). На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. За змістом ч.1ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 ЗУ « Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ч. 1 ст.1048 та ч. 1ст.1054 ЦК України передбачають, що кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1ст.1048ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Згідно статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивачем доведено факт перерахування грошових коштів у сумі 12500 грн. на рахунок відповідача, яка вчасно не повернув грошові кошти, порушивши умови договору. Щодо нарахування позивачем процентів за користування кредитними коштами, суд зазначає наступне. З умов кредитного договору, а саме п. 1.4 договору тип процентної ставки фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти на таких умовах: стандартна процента ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом та застосовується у межах всього строку кредиту (п. 1.4.1 договору). Знижена процента ставка становить 0,15% за кожен день користування кредитом та застосовується на таких умовах: якщо клієнт до 21.05.2024 (включно) або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти в сумі, не менше суми першого платежу або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, клієнт як учасник програми лояльності отримає від Товариства індивідуальну знижку на стандартну проценту ставку, у зв`язку з чим розмір процентів, що повинен сплатити клієнт за стандартною процентною ставкою до вказаної вище дати буде перераховано за зниженою процентною ставкою. З наданого позивачем розрахунку, вбачається, що для визначення заборгованості за договором, позичальником застосовано процентну ставку в розмірі 1,5 % та знижену проценту ставку 0,15% в день. При цьому, загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні, визначені Законом України «Про споживче кредитування». Відповідно до ч. 5 ст.12Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023. Підпунктом 6 пункту 5 Закону №3498-IXвід 22.11.2023«Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі Закон № 3498-IX) стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою, згідно якої максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Закон України № 3498-XI набрав чинності 24.12.2023. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %. Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3498-XI встановлено, що дія п. 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Строк дії Договору від 22.04.2024 становить 360 днів, тобто до 17.04.2025. Тому в даному випадку необхідно застосовуватися до спірних правовідносин норми пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування». За таких обставин судом встановлені підстави для проведення власного розрахунку заборгованості зі сплати процентів за період з 22.04.2024 (укладення кредитного договору) до 17.04.2025 (кінцева дата дії строку договору) наступним чином: -з 22.04.2024 по 21.05.2024 відсотки нараховуються за ставкою 0,15 % та становлять 9562,50 грн.; -з 21.05.2024 по 20.08.2024 відсотки нараховуються за ставкою 1,5% та становлять 16874,10 грн.; -з 21.08.2024 по 17.04.2025 відсотки нараховуються за ставкою 1% та становлять 29997,60 грн. Загальна сума відсотків становить 47434,20 грн.. Крім того, суд враховує, те, що відповідачем було здійснено часткове погашення відсотків на загальну суму 10874,45 грн. Тому з відповідача необхідно стягнути відсотки за кредитним договором у сумі 36559,75 грн. (47437,20 грн. - 10874,45 грн.) З врахуванням вищевикладеного, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 49059,72 грн.. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на правничу правову допомогу позивачем надано: акт прийому-передачі наданих послуг від 12.06.2025, згідно договору №01-08/2024-А від 01.08.2024, складений між ТОВ «Українські Фінансові Операції» та адвокатом Дідух Євгеном Олександовичем на суму 10000 грн (а.с.66-67); детальний опис робіт (наданих послуг) №4586467 від 12.06.2025 (а.с.70); заявку №4586497 від 21.04.2025 на виконання доручення до Договору №01/08/2024-А від 01.08.2024 (а.с.71-72); довіреність від 01.08.2024, якою ТОВ «Українські Фінансові Операції» уповноважило адвоката Дідуха Євгена Олександровича, бути представником ТОВ «Українські Фінансові Операції» (а.с.47); свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС №5972/10 на виданого на ім`я Дідуха Євгена Олександровича (а.с.45). У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Враховуючи предмет і складність справи, час, необхідний для вчинення дій і надання послуг, а також виходячи із засад розумності, справедливості та співмірності, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у розмірі 3000 гривень на професійну правничу допомогу, що є співмірним із наданим обсягом послуг, відповідає критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, оскільки справа відноситься до категорії не складних справ, розгляд проводився в спрощеному провадженні. Суд зазначає та наголошує, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 1849,74 грн. (2422,00 х 76,36%). На підставі викладеного,

Outcome: partial