Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 26083-05/2024 від 22.05.2024 у розмірі 24000 грн та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.05.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] укладено договір про надання фінансового кредиту №26083-05/2024, відповідно до умов якого відповідачу надано фінансовий кредит в розмірі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами кредитного договору. 24.09.2024 року ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу №24092024, згідно з яким ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», зокрема і за кредитним договором №26083-05/2024 від 22.05.2024 року. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 24000 грн, з яких: 5000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9000,00 грн. - заборгованість за відсотками, 10000,00 грн. - заборгованість за неустойкою. З вказаних обставин позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся до суду з даною позовною заявою та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 27.05.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено в порядку спрощеного позовного провадження Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась повторно, про час та місце розгляду справи повідомлялась відповідно до вимог ст.ст. 128-131 ЦПК України за адресою зареєстрованого місця свого проживання, причини неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Заяв та клопотань до суду від відповідача не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.05.2024 року між ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та [PERSON] з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором укладено договір про надання фінансового кредиту №26083-05/2024, відповідно до якого [PERSON] надано кредит у розмірі 5000,00 грн. на строк 120 днів, а [PERSON] зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі згідно з погодженим графіком платежів, денна процентна ставка складає 1,50%. Відповідно до п.1.6 договору, кошти надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок відповідача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Сума кредиту перераховується Товариством протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Пунктом 7.6 Договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства, розміщених на Веб-сайті Товариства. ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та 22.05.2024 року надало [PERSON] кредит у розмірі 5000,00 грн. на її банківську картку, що підтверджується наявним в матеріалах справи листом ТОВ «Універсальні платіжні рішення» №3426_250328153839 від 28.03.2025 року та повідомленням АТ КБ «Приват Банк» №20.1.0.0.0./7-250630/76354-БТ від 27.05.2025 року. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 24.09.2024 року ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» уклали договір факторингу №24092024, згідно з яким ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників ТОВ «СТАР ФАЙНЕНС ГРУП», зокрема і за кредитним договором №26083-05/2024 від 22.05.2024 року. 16.04.2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» направило [PERSON] досудову вимогу з проханням виконати зобов`язання, однак останній не вчинив ніяких дій щодо погашення існуючої заборгованості. Всупереч умовам Кредитного договору відповідач [PERSON] не виконала своїх зобов`язань. Після відступлення позивачу прав грошової вимоги до [PERSON] , остання не здійснювала жодного платежу для погашення заборгованості за кредитним договором, таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню заборгованість в розмірі 24000 грн, з яких: 5000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 9000,00 грн. - заборгованість за відсотками, 10000,00 грн. - заборгованість за неустойкою. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. У постанові Верховного Суду від 30.11.2022 у справі № 334/3056/15 зроблено висновок, що у справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження №14-10цс18) зазначено, що «відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України (пункт 91). Як зазначалося вище, позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 24000 грн, яка складається з 5000,00 грн. заборгованості за тілом кредиту, 9000 грн, заборгованості за процентами та 10000,00 грн. - заборгованість за неустойкою. Разом з тим, як вбачається з вищезазначеного договору позики він укладений на 120 днів, з відсотковою ставкою в розмірі 1,50% в день. 22.11.2023 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-ІХ (набрав чинності 24.12.2023) (далі по тексту Закон №3498-ІХ), яким внесено зміни до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» (пп.6 п.5Розділу І Закону № 3498-ІХ) та доповнено пунктом 17 розділ IV Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про споживче кредитування» (пп.13 п.5 Розділу І Закону № 3498-ІХ). Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону, максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно п. 17 розділ IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Отже, як слідує з вищевказаних змін у законодавстві, що регулює питання споживчого кредитування, починаючи: з 24.12.2023 денна процентна ставка має становити не більше 2,5%, з 22.04.2024 - не більше 1,5%, з 20.08.2024 - не більше 1%.

Outcome: partial