Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, обґрунтовуючи її тим, що «рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 11.09.2024 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/6 заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 25.04.2024 та до завершення дочкою навчання 30.06.2025, але не довше, ніж до досягнення дочкою 23 років. 30.06.2025 вона завершила навчання і стягнення аліментів на її утримання припиняється, проте вона продовжує навчання, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги від відповідача. У вересні 2025 року вона вступила до «Міжнародного гуманітарного університету» м. Одеса, на заочну форму навчання за ступенем вищої освіти (бакалавр) і термін навчання закінчується 30.06.2027. Навчання проходить на контрактній формі, у зв`язку із чим необхідно щороку сплачувати за навчання 29 900 грн, яка збільшується щороку з урахуванням інфляції. Вона має постійні витрати на харчування, житло, купівлю відповідних книг, навчальних методичок, літератури, нотаток, зошитів, ручок та іншого канцелярського приладдя. Також є постійні транспортні витрати, що пов`язані із прибуттям на навчання та поверненням додому, оскільки її заклад освіти знаходиться у м. Одеса. У зв`язку із молодим віком та відсутністю вищої освіти вона не може мати ще регулярного, стабільного та достатнього доходу для покриття всіх цих витрат. Її матері та їй фінансово складно самостійно й у повному обсязі покривати всі ці витрати, пов`язані із продовженням її навчання, тому вона потребує матеріальної допомоги від свого батька для здобуття освіти. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, оскільки він працевлаштований та отримує постійний дохід у виді заробітної плати. Тому просить стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] , як повнолітньої дитини, в частці від усіх його доходів у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, але не більше, ніж до завершення нею навчання». Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою судді від 21.10.2025 відкрив провадження у даній справі та призначив судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. 11.11.2025 відповідач [PERSON] подав відзив на позовну заяву, який мотивовано тим, що «відповідно до судового наказу Вінницького районного суду Вінницької області від 16.03.2020 (справа № 128/633/20), було вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки усіх доходів з 05.03.2020 і до досягнення старшою дитиною повноліття. Після досягнення [PERSON] повноліття [PERSON] продовжує сплачувати аліменти на утримання її рідної сестри [PERSON] та брата [PERSON] . Крім того, [PERSON] хворіє. Зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні дитини, витрати, пов?язані з навчанням, та обставини, що мають значення в їх сукупності, зокрема й щодо можливості кожного із батьків надавати допомогу, вважає справедливим встановлення аліментів у розмірі 1/10 частки доходу відповідача щомісячно. Окрім того, [PERSON] навчається на заочній формі навчання у Міжнародному гуманітарному університеті в м. Одеса, натомість постійно проживає в [ADDRESS] , [PERSON] офіційно працевлаштована та має самостійний дохід. Тому просить позовні вимоги задовольнити частково та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/10 частини від усіх його видів заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з дати звернення до суду і до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення [PERSON] 23 років». Вінницький районний суд Вінницької області ухвалою від 24.11.2025 задовольнив клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів; витребував з Головного управління ДПС у Вінницькій області довідку про доходи [PERSON] , згідно з інформацією, наявною у ГУ ДПС у Вінницькій області, за період з 25.05.2024 до 04.11.2025. 26.12.2025 до Вінницького районного суду Вінницької області з Головного управління ДПС у Вінницькій області подано відомості про доходи [PERSON] . Судовий розгляд відкладався з поважних причин. У судове засідання 19.01.2026 учасники справи не з`явились, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлялись судом в установленому законом порядку. Позивач [PERSON] попередньо подала до суду заяву, у якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] попередньо подав до суду заяву, у якій просить справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги не визнає, підтримує поданий ним відзив. У частині третій статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання 19.01.2026 за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Оглянувши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлено, що батьками [PERSON] записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.07.2006 (а.с. 13). Судовим наказом від 16.03.2020 (справа №128/633/20) Вінницький районний суд Вінницької області стягнув з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви про видачу судового наказу, тобто з 05.03.2020, і до досягнення старшою дитиною повноліття, що підтверджується копією судового наказу (а.с. 28). Згідно з копією свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 28.09.2022, [PERSON] змінила ім`я, про що 28.09.2022 складено актовий запис №14; прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені « [PERSON] » (а.с. 12). Вінницький районний суд Вінницької області рішенням від 11.09.2024 (справа № 128/1706/24) ухвалив «Стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду з даним позовом, тобто з 25.04.2024 та до завершення дочкою навчання 30.06.2025, але не довше як до досягнення дочкою 23 років», що підтверджується копією такого рішення (а.с. 9-11). Згідно з копією довідки декана факультету права та економіки Міжнародного гуманітарного університету №158 від 08.10.2025, [PERSON] є здобувачкою першого «бакалаврського» рівня вищої освіти, спеціальності К9 «Правоохоронна діяльність», 2 курсу заочної форми навчання, факультету права та економіки Міжнародного гуманітарного університету IV рівня акредитації (контракт) (а.с. 6). З договору про надання освітніх послуг №К9-032-2кбз-110 від 15.08.2025, укладеного між Міжнародним гуманітарним університетом та [PERSON] , убачається, що форма навчання заочна, ступень вищої освіти бакалавр, місце надання освітньої послуги [ADDRESS] ; розмір витрат виконавця за надання освітніх послуг, які підлягають відшкодуванню за весь строк навчання для здобуття вищої освіти, становить 59 800 грн, що підтверджується копією такого договору (а.с. 7-8). Згідно з копією довідки №859 від 26.03.2024, виданої виконавчим комітетом Агрономічної сільської ради, [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає, але не зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14). У довідці про доходи від 29.10.2025 зазначено, що за період з жовтня 2024 року до вересня 2025 року [PERSON] сплатив аліменти на загальну суму 131 059,89 грн, що підтверджується копією такої довідки (а.с. 29). З копії виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 04.11.2025, [PERSON] встановлено певний діагноз (а.с. 32). З відповіді від 22.12.2025 Головного управління ДПС у Вінницькій області, наданої на виконання вимог ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 24.11.2025, [PERSON] працевлаштована у Медвежовушківському ліцеї та отримує дохід (а.с. 49). У статті 198 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина які продовжують навчатися після досягнення повнолітня (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів, в даному випадку, на утримання повнолітньої дочки [PERSON] є факт навчання та потреба у матеріальній допомозі. Судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , після досягнення повноліття продовжує навчання у Міжнародному гуманітарному університеті, у зв`язку з чим потребує певної матеріальної допомоги. У статті 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стягнення аліментів на утримання дочки, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів останньої, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона потребує певної матеріальної допомоги з боку батьків. Обов`язок утримувати дочку є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. У постанові від 16.02.2022 (справа № 381/2423/20) Верховний Суд дійшов висновків, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. У частині першій статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач являється особою працездатного віку, має інших утриманців, на яких сплачує аліменти, має певні проблеми зі здоров`ям. Суд також враховує, що позивач [PERSON] працевлаштована та отримує доходи. Оскільки достовірно установлено, що [PERSON] продовжує навчання та не може у повній мірі самостійно себе утримувати, тому суд вважає, що заявлений позов слід задовольнити частково і визначити розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 1/8 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно і до закінчення дочкою навчання, але не довше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10.02.2010, заява № 4909/04). Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. [PERSON] звернулася до суду з позовом 09.10.2025. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат й вона не оплачувала судовим збором позовну заяву, в цій частині судові витрати на відповідача не покладаються (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 13.07.2022, справа № 496/3134/19).

Outcome: partial