Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

У листопаді 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ», фінансова компанія, товариство) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості на загальну суму 33589,58 гривень, в тому числі: - за договором позики №2121932 від 06.09.2024 у сумі 14251,58 гривень, з яких 5710,32 гривень - основного боргу, 285,54 гривень - заборгованість за відсотками, 8255,72 гривень - пені; - за договором надання коштів у кредит №73859127 від 07.11.2024 у сумі 19338 гривень, з яких 6 000 гривень основного боргу, 450 гривень - заборгованість за відсотками, 900 гривень комісія, 11988 гривень - пеня. В обґрунтування позовних вимог зазначає таке: 06.09.2024 [PERSON] (позичальник) уклав із Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів»» (далі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») договір позики №2121932, за умовами якого відповідач отримав кошти в сумі 5800 гривень шляхом зарахування його на банківський рахунок, на строк 30 днів до 05.10.2024, процентна ставка за користування позикою (фіксована) 0,01 % з другого дня користування позикою до дати її повернення та орієнтовною загальною вартістю позики 7279,00 гривень, зі сплатою комісії за надання позики в розмірі 25,21% від суми позики, що у грошовому виразі складає 1462,18 гривень. Окрім того, [PERSON] 07.11.2024 уклав із ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір надання коштів у кредит №73859127, за умовами якого відповідач отримав кошти в сумі 6000 гривень шляхом зарахування його на банківський рахунок, на строк 30 днів до 06.12.2024, процентна ставка (фіксована) 0,250% за день користування кредитом та орієнтовною загальною вартістю кредиту 7350,00 гривень; зі сплатою комісії за надання кредиту в розмірі 15% від суми кредиту, що у грошовому виразі складає 900 гривень. Обидва договори підписані електронними підписами позичальника, відтворені шляхом використання одноразового ідентифікатора, який надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчать умови цих договорів, а вказаний спосіб укладення договорів відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію». На підставі договору факторингу №14/06/21 від 21.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» та Додаткових угод №2 від 28.07.2021, №7 від 13.06.2022, №48 від 21.02.2025, право вимоги до відповідача за договором позики №2121932 від 06.09.2024 перейшло до позивача. На підставі договору факторингу №27/03/25, укладеного 27.03.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», право вимоги до відповідача за договором №73859127 від 07.11.2024 перейшло до позивача. [PERSON] зобов`язання за договором №2121932 від 06.09.2024 виконав частково, починаючи з 06.10.2024 до 10.11.2024 вніс платежі в загальному розмірі 6008,28 гривень. Станом на дату відступлення права вимоги за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 14251,58 гривень, з яких 5710,32 гривень - основного боргу, 285,54 гривень - заборгованість за відсотками, 8255,72 гривень - пені. За кредитним договором №73859127 від 07.11.2024 [PERSON] зобов`язання не виконав, жодного платежу на його погашення кредиту не вносив, у зв`язку з чим первісним кредитором нарахована пеня за прострочення виконання грошового зобов`язання; станом на дату відступлення права вимоги за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 19338 гривень, з яких 6 000 гривень основного боргу, 450 гривень - заборгованість за відсотками, 900 гривень комісія, 11988 гривень - пеня. Позивач додаткових нарахувань за обома договорами не проводив. Підсумовуючи, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики №2121932 від 06.09.2024 та кредитним договором №73859127 від 07.11.2024 в загальному розмірі 33589,58 гривень та 3028 гривень судового збору. 01.12.2024 суд відкрив провадження у справі, на підставі пункту 1 частини шостої статті 19, частини першої статті 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач [PERSON] у відзиві позов визнав частково на суму заборгованості за тілом кредиту за обома договорами з урахуванням внесених платежів і процентів в межах обумовленого строку кредитування 30 днів. Не погоджується із діями первісного кредитора щодо нарахування процентів за користування коштами поза межами обумовлених у договорах строків, а також пені, нарахованої у період воєнного стану. Також просив врахувати, що він є особою з інвалідністю 3 групи та має на утриманні малолітню дитину. Сторони в судове засідання не з`явилися, представник позивача у позовній заяві клопотав про розгляд справи у його відсутності. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою усіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України) 12.01.2025. Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини. Щодо укладення 06.09.2024 договору позики №2121932. Між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] 06.09.2024 укладений договір позики №2121932 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (а.с.7-11). Договір позики укладений відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію», підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (176135), який надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить пункт 29 договору. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перебувають в загальному доступі на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license. За умовами договору товариство надає клієнту позику у сумі 5800 гривень шляхом зарахування коштів на банківський рахунок за номером електронного платіжного засобу (банківської картки № [NUMBER] ), на строк 30 днів до 05.10.2024, процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики (фіксована) 0,01 % в день, процентна ставка за понадстрокове користування позикою за день 5,00%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 1644,02% та орієнтовна загальна вартість позики 7279,00 гривень (п.п.2.1, 2.2, 2.3 договору). Договором передбачена сплата комісії за надання позики в розмірі 25,21% від суми наданої позики, що у грошовому виразі складає 1462,18 грн (п. 2.4 Договору), а також визначені підстави для нарахування пені в розмірі 5 % в день простроченого платежу (п.18). У Додатку №1 до Договору сторони погодили графік платежів, а саме 05.10.2024 відповідач мав сплатити 5800 грн тіла позики, 16,82 грн процентів та 1462,18 грн комісії. Відповідно до п. 6 Договору позики позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору про продовження строку кредитування та/або строку виплати позики, установлених цим договором (пролонгація) на підставі поданого до позикодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосування одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку користування позикою здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Ініціювання позичальником продовження строку позики відбувається без змін умов договору в бік погіршення для позичальника, якщо інше не визначено додатковою угодою. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало договірні зобов`язання і 06.09.2024 перерахувало відповідачу кредитні кошти в розмірі 5800 гривень на зазначену відповідачем платіжну карту № [NUMBER] , що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.22). Згідно з умовами договорупозики відповідач зобов`язувався повернути грошові кошти у день закінчення строк позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики та комісію за надання позики (п.1 договору). Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач з 06.09.2024 до 05.10.2024 платежів на погашення позики не вносив, починаючи з 06.10.2024 до 10.11.2024 вніс дев`ять платежів на погашення заборгованості в загальному розмірі 6008,28 гривень: - 06.10.2024 в сумі 389,80 гривень, з яких 16,82 гривні зараховані на рахунок погашення відсотків, 290 гривень на погашення пені та 82,98 гривень на погашення комісії; - 08.10.2024 - в сумі 1933,20 гривень, з яких 580 гривень зараховані на погашення пені та 1353,20 гривень на погашення комісії; - 11.10.2024 - в сумі 174 гривень, які зараховані на погашення відсотків; - 15.10.2024 - в сумі 464 гривні, з яких 174 гривні зараховані на погашення відсотків, а 290 гривень на погашення пені; - 21.10.2024 - в сумі 1102 гривні, з яких 26,00 гривень зараховані на погашення комісії, 174 гривні на погашення відсотків, 870 гривень на погашення пені, а 32 гривні на погашення основної суми боргу (тіло) - 25.10.2024 - в сумі 288,40 гривень, з яких 230,72 гривень зараховані на погашення відсотків, а 57,68 гривень на погашення основної суми боргу (тіло); - 01.11.2024 - в сумі 742,33 гривень, з яких 171,29 гривень зараховані на погашення відсотків, а 571,04 гривень на погашення пені; - 06.11.2024 - в сумі 742,33 гривень, з яких 171,29 гривень зараховані на погашення відсотків, а 571,04 гривень на погашення пені; - 10.11.2024 - в сумі 172,22 гривень, які зараховані на погашення пені. Відповідно до цього ж розрахунку заборгованість [PERSON] за договором позики №2121932 від 06.09.2024 на 21.02.2025 становить 14251,58гривень, з яких 5710,32 гривень - основного боргу, 285,54 гривень - заборгованість за відсотками, 8255,72 гривень заборгованість за пенею. Позивач ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, Додаткових угод №2 від 28.07.2021, №7 від 13.06.2022, №48 від 21.02.2025, які укладені між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», набув право вимоги до відповідача за договором позики №2121932 від 06.09.2024. Перехід права вимоги зафіксований у витязі з Реєстру боржників № 43 до Договору факторингу №14/06/21, до нього за порядковим номером 2665 включений боржник [PERSON] за договором позики №2121932 від 06.09.2024 із загальною сумою заборгованості 14251,58 гривень, з яких 5710,32 гривень сума заборгованості за основною сумою боргу, 285,54 гривень сума заборгованості за відсотками, 8255,72 гривень сума заборгованості за пенею. Щодо укладення 07.11.2024 договору надання коштів у кредит №73859127. Між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] 07.11.2024 укладений договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) №73859127. Кредитний договір укладений відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію», підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (72183), який надіслано на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить пункт 12 договору. Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перебувають в загальному доступі на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license. Відповідно до умов договору кредитодовець зобов`язався передати позичальнику у власність грошові кошти (кредит), на погоджений умовами Договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього Договору (п. 2.1 Договору). Сума кредиту становить 6000 гривень (п.2.2.1). Кредит надається строком на 30 днів. (п.2.2.2). За користування кредитом встановлена процентна ставка 0,250 % в день (п.2.2.3). Договором передбачена сплата комісії за надання кредиту в розмірі 15% від суми наданого Кредиту, що у грошовому виразі складає 900 грн (п. 2.2.4 Договору), а також визначені підстави для нарахування неустойки в розмірі 15 % від простроченого платежу (п.10.5). Порядок продовження строку кредитування (пролонгація) визначений в п.7 Договору. У Додатку №1 до Договору сторони погодили графік платежів, а саме 06.12.2024 відповідач мав сплатити 6000 гривень тіла кредиту, 450 гривень процентів та 900 гривень комісії. Детальна інформація про умови кредитування відображена у Паспорті споживчого кредиту до договору надання коштів у кредит, з яким відповідач ознайомлений та підписав електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (74787). ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» виконало договірні зобов`язання і 07.11.2024 перерахувало відповідачу кредитні кошти в розмірі 6000 гривень на зазначену відповідачем платіжну карту № [NUMBER] , що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.38). Відповідно до розрахунку ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (а.с.50-51) відповідач платежів на повернення кредиту не вносив. Первісний кредитор нарахував проценти за період з 07.11.2024 до 06.12.2024 за обумовлений в договорі строк 30 днів в розмірі по 0,250% в день, тобто 15 грн, всього 450 грн. Також ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» нарахувало відповідачу передбачену п.2.2.4 Договору комісію в розмірі 900 грн. Окрім того, первісний кредитор з 07.12.2024 до 18.02.2025 нарахував пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання. Станом на 27.03.2025 (відступлення права вимоги за договором факторингу) за відповідачем рахується заборгованість на сумі 19338 гривень, з яких: 6000 гривень заборгованість за основою сумою боргу, 450 гривень заборгованість за процентами, 900 гривень заборгованість за комісією, 11988 гривень заборгованість за пенею/неустойкою. Позивач набув право вимоги за договором №73859127 від 07.11.2024 на підставі Договору факторингу № 27/03/25 та Додаткової угоди №1 від 27.03.2025, укладених із ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (а.с.41-46). Перехід права вимоги зафіксований у витязі з Реєстру боржників № 2 до Договору факторингу №27/03/25 (а.с.49), до нього за порядковим номером № 3227 включений боржник [PERSON] за кредитним договором №73859127 від 07.11.2024 із загальною сумою заборгованості 19338,00 гривень, з яких: заборгованість за основною сумою боргу 6000 гривень, заборгованість за відсотками 450 гривень, 11988,00 гривень заборгованість за пенею. Відповідно до наданого позивачем розрахунку суми заборгованості, після набуття права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» додаткових нарахувань не проводило. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення. Позов необхідно задовольнити частково з таких мотивів. Згідно зі ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 626, 628 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони (ст.207 ЦК України). В силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Договір укладений в електронній формі є таким, що укладений у письмовому вигляді. Особливості укладення кредитного договору в електронній формі визначені Законом України «Про електронну комерцію» ( далі Закону). Відповідно до статті 3 Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. В силу ст. 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному ч. 6 цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. У постанові від 07.04.2021 у справі №623/2936/19 Верховний Суд сформував висновок про правомірність використання при укладенні електронного договору електронного підпису у виді одноразового ідентифікатора. Суд встановив, що обидва договори, про які йдеться у справі, за формою відповідають вимогам законодавства, підписані відповідачем одноразовим ідентифікатором, який є аналогом власноручного підпису. Наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. [PERSON] при укладенні договорів пройшов ідентифікацію, погодився на запропоновані умови договорів і скористався позикою та кредитом, які були перераховані на вказаний ним у договорах рахунок. Суд звертає увагу, що відповідач не оспорює факт підписання спірних договорів, які долучені до матеріалів справи, на умовах, що у них визначені, а також не заперечує факти отримання у кожному з випадків коштів. Відтак, суд вважає доведеним, що сторони узгодили розмір кредиту (позики), грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі [PERSON] для укладення договору позики №2121932 від 06.09.2024 та Договору надання коштів у кредит №73859127 від 07.11.2024 на відповідних умовах шляхом їх підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Предметом даного позову є стягнення фактором заборгованості за договорами позики та кредиту. У відповідності до статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Згідно з статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна осіб у зобов`язанні пов`язана з тим, що попередні учасники зобов`язань вибувають з цих відносин, а їх права та обов`язки переходять до суб`єктів, які їх замінюють. Відповідно до статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). При цьому, суд зазначає, що чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності та існування на момент укладення договору факторингу (в даному випадку додаткової угоди №48 від 21.02.2025). Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі № 905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. За матеріалами справи позивач набув право вимоги за договором позики №2121932 від 06.09.2024 на підставі додаткової угоди №48 від 21.02.2025 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, укладених із ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». У додатковій угоді №48 від 21.02.2025 вказано, що її положення діють виключно щодо реєстру боржників №43, №44 від 21.02.2025 і не змінюють порядок оплати інших реєстрів. Суду наданий акт прийому-передачі реєстру боржників №43 від 21.02.2025 та витяг з цього реєстру, в якому зазначений боржником за договором позики №2121932 відповідач [PERSON] (порядковий номер 2665). В свою чергу, право вимоги за договором надання коштів у кредит №7359127 від 07.11.2024 позивач набув на підставі додаткової угоди №1 від 27.03.2025 до договору факторингу № 27/03/25 від 27.03.2025, укладених із ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». У додатковій угоді №1 від 27.03.2025 вказано, що її положення діють виключно щодо реєстру боржників №1 та №2 і не змінюють порядок оплати інших реєстрів. Суду наданий акт прийому-передачі реєстру боржників № 2 від 27.03.2025 та витяг з цього реєстру, в якому під порядковим номером 3227 зазначений боржником за договором №7359127 від 07.11.2024 відповідач [PERSON] .. Тому позивач підтвердив право вимагати стягнення заборгованості із відповідача за договором позики №2121932 від 06.09.2024 та договором надання коштів у кредит №7359127 від 07.11.2024. Відповідно до наданих позивачем розрахунків за [PERSON] рахується заборгованість за обома договорами в загальному розмірі 33589,58 гривень. Вказана заборгованість виникла перед первісним позичальником, позивач додаткових нарахувань не здійснював. Перевіряючи розмір заборгованості за спірними договорами суд враховує таке. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (стаття 536 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця. Відповідно до частин першої четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України). Таким чином, при вирішенні вимог щодо стягнення процентів має значення строк виконання відповідного зобов`язання і природа нарахованих процентів. У постановах від 05.03.2023 у справі № 910/4518/16, від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів за користування коштами може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Щодо нарахування комісії: Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що для цілей обчислення реальної річної процентної ставки та денної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються: доходи кредитодавця у вигляді процентів; комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо; інші витрати споживача на додаткові та/або супутні послуги, які підлягають сплаті на користь кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами договору про споживчий кредит (платежі за послуги кредитного посередника, страхові та податкові платежі, збори на обов`язкове державне пенсійне страхування, біржові збори, платежі за послуги державних реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). В силу частини шостої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені в договорі про споживчий кредит та/або не враховані в розрахунку денної та орієнтовної річної процентної ставки, що зазначені в договорі про споживчий кредит, крім платежів за споживчим кредитом, які не включаються до розрахунку загальних витрат за споживчим кредитом у випадках, передбачених цим Законом. Наведене узгоджується з правовим висновком, який міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №496/3134/19. Отже, відповідно до наведених положень вказаного Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням кредиту. Встановлення обов`язку по сплаті комісії за надання кредиту у кредитному договорі відповідає принципу свободи договору. Щодо нарахування неустойки: Відповідно до ч.4 ст.14 ЦК України особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства. Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 на території України введений воєнний стан. В подальшому він неодноразово продовжувався та діяв як на час укладення спірного договору позику, так і на час розгляду цієї справи. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). При вирішенні вимог щодо стягнення заборгованості за договором позики №2121932 від 06.09.2024 суд звертає увагу на таке. Позивачем заявлено до стягнення 5710,32 гривень основного боргу (тіла), 285,54 гривень - заборгованість за відсотками, 8255,72 гривень заборгованості за пенею, 0,00 гривень за комісією. Розмір заборгованості за основним боргом обрахований первісним кредитором з урахуванням внесених відповідачем 21.10 2024 та 25.10 2024 платежів в сумі 1102 гривні та 288,40 гривень, з яких відповідно 32,00 гривні та 57,68 гривень зараховані на тіло позики (5800- 32 -57,68). Заявлений розмір заборгованості за відсотками складається з 16,82 гривень нарахованих первісним кредитором з другого дня позики в межах строку дії договору до 05.10.2024 за ставкою 0,01% від тіла кредиту 5800 грн (5800х0,01%х29) та 268,72 гривень - за період прострочення зобов`язання з урахуванням внесених відповідачем платежів, які первісним кредитором зараховувалися в тому числі на погашення відсотків, нарахованих після 30-денного строку кредиту. Разом з тим, за умовами договору позики №2121932 від 06.09.2024 строк користування позикою становить 30 днів, процентна ставка з другого дня позики за користування позикою (фіксована) 0,01% в день (п.2.3 Договору). Пунктом 6 Договору передбачена можливість його пролонгації виключно за ініціативою позичальника, шляхом надіслання позикодавцю відповідного електронного звернення та в подальшому на його підставі укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора. У такому правочині не передбачено пролонгації строку кредитування в будь-який інший спосіб, аніж визначений п. 6 Договору. У матеріалах справи відсутні будь-які докази, що відповідачем була ініційована пролонгація строку кредитування за договором позики №2121932 від 06.09.2024. Позивач, обґрунтовуючи розмір заборгованості за процентами, нарахованих в тому числі після закінчення строку договору позики (після 05.10.2024), посилався на Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», однак такі Правила, чинні на час укладення договору позики, до матеріалів справи не долучені. Відтак, матеріали справи не містять підтверджень, що Правила надання грошових коштів у позику на момент отримання відповідачем коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів після закінчення обумовленого у договорі строку позики, а тому ці Правила не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем договору позики. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», що розміщені на офіційному сайті, неодноразово змінювалися. При цьому, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на наведене, позичальник вправі був нараховувати проценти за користування позикою виключно за 29 днів в період з 07.09.2024 (другий день позики) до 05.10.2024 (закінчення строку дії договору) за процентною ставкою 0,01% в день (5800х0,01%=0,50 гривень), що становить 16,82 гривні (0,50 грн х 29 днів). Позивачем вимоги в порядку ст.625 ЦК України не заявлялися. У зв`язку з цим суд доходить висновку про безпідставне нарахування заборгованості за відсотками поза межами 30-денного строку позики. Умовами договору №2121932 від 06.09.2024 передбачена сплата комісії за надання позики в розмірі 25,21% від суми позики, що у грошовому виразі складає 1462,18 гривень, яка є складовою загальних витрат за кредитом, а тому нарахування її правомірним. Відповідач уклавши договір позики погодився сплатити комісію за надання кредиту, відтак комісія підлягає сплаті відповідачем. Окрім того, умовами договору позики №2121932 від 06.09.2024 передбачене нарахування пені за у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором. Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії на території України воєнного стану, нарахована за період з 06.10.2024 до 09.12.2024 пеня стягненню не підлягає. Відтак, з огляду на неправомірність нарахування відсотків поза межами 30-денного строку позики, а також відсутність підстав для стягнення пені у період дії воєнного стану, суд доходить висновку, що заборгованість відповідача за договором позики №2121932 від 06.09.2024 без урахування внесених відповідачем платежів складалася з 5800 грн основного боргу (тіла), 16,82 грн процентів) та 1462,18 грн комісії. Внесені відповідачем по закінченню строку дії договору дев`ять платежів в загальному розмірі 6008,28 гривень з урахуванням черговості сплати заборгованості, передбаченої п.2.5 Договору, підлягають зарахуванню на відсотки, комісію та частини тіла кредиту,. У зв`язку з вище викладеним, заборгованість відповідача за відсотками та комісією відсутня, оскільки повністю покриває здійсненими відповідачем проплатами. Решту коштів в сумі 4529,28 грн (6008,28 грн (проплати) - 16,82 грн (проценти) - 1462,18 грн (комісія)) необхідно зарахувати на погашення тіла позики. Відтак загальний розмір заборгованості за договором позики становить 1270,72 гривень, що відповідає заборгованості за основною сумою боргу (5800 грн - 4529,28 грн) . При вирішенні вимог щодо стягнення заборгованості за договором надання коштів у кредит №73859127 від 07.11.2024 суд звертає увагу на таке. Відповідно до розрахунку ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відповідач платежів на повернення кредиту не вносив. Первісний кредитор нарахував проценти за період з 07.11.2024 до 06.12.2024 за обумовлений в договорі строк 30 днів в розмірі по 0,250% в день, тобто 15 грн, всього 450 грн. Також ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» нарахувало відповідачу передбачену п.2.2.4 Договору комісію в розмірі 900 грн. Окрім того, первісний кредитор з 07.12.2024 до 18.02.2025 нарахував пеню за прострочення виконання грошового зобов`язання. Станом на 27.03.2025 (відступлення права вимоги за договором факторингу) за відповідачем рахується заборгованість на сумі 19338 гривень, з яких: 6000 гривень заборгованість за основою сумою боргу, 450 гривень заборгованість за процентами, 900 гривень заборгованість за комісією, 11988 гривень заборгованість за пенею/неустойкою. Позивач довів суду використання та неповернення відповідачем кредитних коштів в розмірі 6000 гривень (тіла кредиту) та відсотків за користування кредитом в розмірі 450 гривень нарахованих за обумовленою в договорі ставкою 0,250% в день в межах строку кредитування (30 днів). Розмір процентів відповідає приписам частини п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», якими передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 № 498-IX та набрала чинності 24.12.2023. Відповідач доказів спростування розміру заборгованості в цій частині не надав. З наведених мотивів позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та заборгованості за відсотками підлягають задоволенню в повному об`ємі. Також є правомірною вимога позивача про стягнення з відповідача комісії за надання кредиту в сумі 900 гривень, яка передбачена умовами договору №73859127 від 07.11.2024,і є складовою загальних витрат за кредитом, відтак підлягає сплаті відповідачем. Враховуючи відсутність підстав для стягнення пені у період дії воєнного стану, суд доходить висновку, що заборгованість відповідача за договором №73859127 від 07.11.2024 становить 7350 грн (6000 грн (тіло) + 450 грн (проценти) + 900 грн (комісія). Загальна сума задоволених позовних вимог за спірними договорами таким чином складає 8620,72 гривень (1270,72 грн за договором позики №2121932 від 06.09.2024 +7350 грн за договором №73859127 від 07.11.2024). Щодо судових витрат. У частині першій статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позовні вимоги суд задовольнив на 25,66% (8620,72х100:33589,58), тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в розмірі 776,98 гривень (3028х25,66%:100).

Outcome: partial