Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову вказує, що під час перебування у шлюбі з відповідачем у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 23.12.2013 шлюб між сторонами розірвано. Спільні діти з часу розірвання шлюбу і на даний час проживають з позивачем на її фактично повному утриманні. На підставі виконавчого документа (справа № 445/1100/13-ц) з відповідача стягуються аліменти в користь [PERSON] на утримання спільних дітей до досягнення ними повноліття. Протягом вже більше дванадцяти років, а саме з 2012 року, тобто ще до розірвання шлюбу, [PERSON] , жодним чином не цікавився і не цікавиться життям, здоров`ям, розвитком і навчанням дітей, матеріальної допомоги на їх утримання, окрім мінімального розміру аліментів, які з нього стягуються в примусовому порядку, не надає, їхнім вихованням не займається. Позивач звертає увагу на те, що вона ніколи і жодним чином не перешкоджала відповідачу зустрічатися з дітьми, телефонувати до них, відвідувати школу, інші заходи з участю дітей, жодним чином і ніколи не налаштовувала дітей проти батька. На даний час діти навіть не знають, як зовнішньо виглядає їх біологічний батько, що є дуже болісно і прикро. Зараз спільні діти сторін проживають з позивачем та її теперішнім чоловіком, який повноцінно замінив їм біологічного батька і фактично займається їх вихованням, навчанням та матеріальним забезпеченням дітей. Спільний син сторін [PERSON] є дитиною з інвалідністю першої групи і потребує особливого догляду і піклування і жодної позитивної реакції біологічного батька на це не має. Позивач вважає, що такі дії відповідача по справі [PERSON] є ухиленням від виконання своїх батьківських обов`язків щодо їхніх дітей, а саме сина - [PERSON] , [INFO] , і дочки - [PERSON] , [INFO] . За таких обставин, в інтересах їхніх неповнолітніх дітей, позивач вирішила звернутись до суду із позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав. В судове засідання позивач не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, щодо прийняття заочного рішення не заперечила. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відзиву та/або клопотання про відкладення розгляду справи не подав. Представник Служби у справах дітей Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила такі задовольнити. За вказаних обставин, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з огляду на наступне. З копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , встановлено, що у сторін за час шлюбу народилися діти: [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] . Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 23.12.2013, шлюб, укладений між позивачем та [PERSON] , розірвано. З посвідчення серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю. Згідно заключення профільної лікарсько-консультативної комісії Золочівської ЦРЛ Львівської області № 30 від 29.01.2014, [PERSON] , 2009 року народження, потребує постійного догляду. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 10.03.2024 у Золочівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області ЗМУМЮ уклали шлюб. З акту обстеження матеріально - побутових умов від 03.09.2025, виданого [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що [PERSON] із сім`єю в складі п`яти людей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , справді проживає за вказаною вище адресою. Неповнолітні діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] перебувають на утриманні та вихованні [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з довідки № 01-19/81 від 11.08.2025, виданої Золочівським закладом загальної середньої освіти І-ІІ ступенів "Школи радості" про участь батьків учня 9-Е класу [PERSON] у шкільному житті дитини, [PERSON] є учнем з особливими освітніми потребами, починаючи з 2024-2025 н.р. навчається за індивідуальною формою навчання. Батько учня жодного разу не брав участі у батьківських сходинах, складанні індивідуальної програми розвитку, не виходив на зв`язок із вчителями, шкільним психологом та класним керівником. Упродовж навчання у закладі батько жодного разу не цікавився навчанням сина, його проблемами чи освітнім прогресом. Як вбачається з довідки № 01-19/80 від 11.08.2025, виданої Золочівським закладом загальної середньої освіти І-ІІ ступенів "Школи радості" про участь батьків учениці 9-А класу [PERSON] у шкільному житті дитини, батько учениці жодного разу не відвідував доньку у школі, не брав участі у батьківських сходинах та у виховних заходах. Упродовж навчання у закладі батько жодного разу не цікавився шкільним життям доньки, її проблемами чи захопленнями. З матеріалів справи вбачається, що у відповідача [PERSON] наявна заборгованість по сплаті аліментів на користь позивача на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] . Згідно Висновку комісії з питань захисту прав дитини Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області № 47 від 19.08.2025 "Про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ", комісія вирішила визнати за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Описаний висновок затверджений рішенням виконавчого комітету Золочівської міської ради Золочівського району Львівської області від 11.09.2025 № 3520. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. ВС в постанові від 24.10.2018 року по справі №761/2855/17 також вказав, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, та можливе в разі доведення умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків. Під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідач, маючи реальну можливість виконувати свої батьківські обов`язки відносно дітей, зокрема, цікавитися ними, їхнім життям та майбутнім, матеріально допомагати, дбати про їхній культурний та духовний розвиток, спілкуватися з ними, сприяти в отриманні дітьми освіти, свідомо ухиляється від виконання таких обов`язків, оскільки жодних об`єктивних перешкод для виконання ним батьківських обов`язків не існує. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позбавлення батьківських прав відповідача - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дітей, направлений на позитивний результат у їхній долі. Також судом взято до уваги Постанову Верховного Суду від 29 січня 2024 року у справі № 185/9339/21 (провадження № 61-8918сво23) - в якій зазначено, що факт досягнення дитиною повноліття під час розгляду спору та ухвалення відповідного судового рішення не може впливати на правовий результат вирішення справи судом, оскільки суд має оцінювати в сукупності факти виконання / невиконання батьками своїх обов`язків щодо дитини за період до її повноліття, які й стали підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Положення СК України та інших законодавчих актів не містять заборони позбавлення батьківських прав стосовно сина / дочки після досягнення ними повноліття. При досягненні повноліття особа втрачає правовий статус дитини в розумінні закону, проте сімейні відносини між батьком / матір`ю та сином / дочкою після досягнення дитиною повноліття не припиняються, між ними зберігається правовий зв`язок як батьків і дитини. Це, відповідно, означає й існування між ними взаємних особистих немайнових та майнових прав і обов`язків, які є чинними впродовж усього життя, а окремі з них - навіть після смерті одного з них. Тож навіть після досягнення дитиною повноліття батьки, які не позбавлені батьківських прав стосовно такої дитини, зберігають певні права та обов`язки стосовно неї, які ґрунтуються на факті їх кровного споріднення. Із повноліттям дитини виникають права батьків на утримання і піклування з боку повнолітніх сина / дочки та відповідні кореспондуючі їм обов`язки. Батьки, не позбавлені батьківських прав, є спадкоємцями своєї дитини за законом. Таке нормативне регулювання сімейних відносин між батьками та повнолітніми сином / дочкою є втіленням моральних засад суспільства, за яких батько та мати, які належно виконували свої обов`язки щодо власної дитини протягом тривалого часу (від народження і до досягнення дитиною повноліття, а в певних випадках -навіть після досягнення повноліття), мають право на утримання від повнолітніх сина / дочки, а також на спадкування за законом. Відповідно, позбавлення матері чи батька батьківських прав стосовно їхньої дитини, за умови доведеності факту невиконання ними своїх батьківських обов`язків, унеможливлює існування, зокрема, права на утримання та спадкування в майбутньому. Водночас, суд роз`яснює відповідачу, що вона, згідно ст. 169 СК України, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, в порядку передбаченому законом. Зважаючи на те, що відповідачем не надано будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача щодо його ухилення від виконання батьківських обов`язків відносно дітей [PERSON] і [PERSON] , обставини справи підтверджені належними та допустимими доказами, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved