Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач в особі Акціонерного товариства «ПЕРШИ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач мотивує тим, що між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитні договори від 17.11.2022 - кредитний договір №1010755476, за яким Позичальнику надано кредит у сумі 7599.62 грн, та від 17.11.2022 - кредитний договір №1010755467, за яким Позичальнику надано у сумі 27662.91 грн. Відповідачка не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідачки перед позивачем станом на 03.06.2025 склала: по кредитному договору від 17.11.2022 № 1010755476 - 7088.67 (сім тисяч вісімдесят вісім гривень 67 копійок) грн, з яких: 5245.27 грн заборгованість за кредитом; 0.47 грн заборгованість процентами; 1842.93 грн заборгованість за комісією; по кредитному договору від 17.11.2022 № 1010755467 25922.01 (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот двадцять дві гривні 01 копійка) грн., з яких: 19211.25 грн заборгованість за кредитом; 2.1 грн заборгованість процентами; 6708.66 грн заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитними договорами станом на 03.06.2025 склала 33010.68 (тридцять три тисячі десять грн 68 коп.) гривень. В судове засідання представник позивача не з`явився, подавши під час звернення до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Просив позов задовольнити у повному обсязі. Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, не повідомивши суд про причини неявки; відзиву на позов не подавала. На адресу суду поверталося поштове відправлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що рахується як повістку врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки та відповідає висновкам, викладеним у Постановах ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17 Зі згоди позивача, висловленої під час звернення до суду, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що між АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та [PERSON] укладено кредитні договори від 17.11.2022 - кредитний договір №1010755476, за яким Позичальнику надано кредит у сумі 7599.62 грн, та від 17.11.2022 - кредитний договір №1010755467, за яким Позичальнику надано у сумі 27662.91 грн. Вказані договори підписані відповідачкою за допомогою електронного підпису (ОТР-пароль) Відповідачка не виконувала свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, відтак її заборгованість перед позивачем станом на 03.06.2025 склала: по кредитному договору від 17.11.2022 № 1010755476 - 7088.67 грн, з яких: 5245.27 грн заборгованість за кредитом; 0.47 грн заборгованість процентами; 1842.93 грн заборгованість за комісією; по кредитному договору від 17.11.2022 № 1010755467 25922.01 грн, з яких: 19211.25 грн заборгованість за кредитом; 2.1 грн заборгованість процентами; 6708.66 грн заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаними кредитними договорами станом на 03.06.2025 склала 33010.68 грн. Позивач направив письмові вимоги (Повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, яку він зазначив у анкеті на отримання кредиту, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була. Нормами статей 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити інші платежі, передбачені договором. Із матеріалів справи судом встановлено, що у порушення умов договору та закону відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Враховуючи наведене вище, приймаючи до уваги, що відповідачем не спростовано факту порушення взятих на себе грошових зобов`язань, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за основним боргом та процентів підлягають задоволенню. Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України кваліфікує як порушення зобов`язання. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ст.536 ЦК України). Слід зазначити, що відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. На підставі викладеного, враховуючи всі наявні докази та обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю та стягнути з відповідачки заборгованість за наданим кредитом в розмірі 33010.68 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору, яка сплачена позивачем при поданні позову до суду і підтверджена відповідною квитанцією. На підставі ст.ст. 4, 5, 12, 13, 89, 141, 197, 259, 263-265, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

Outcome: approved