Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із заявою, відповідно до якої просив встановити факт родинних відносин, а саме що [PERSON] , яка народилася [INFO] у м. Санкт-Петербург Російської Федерації, померла [INFO] у м. Київ, РНОКПП [NUMBER] , є матір`ю [PERSON] , який народився [INFO] у м. Магадан, Магаданської області, Російської Радянської Федеративної Соціалістичної Республіки, помер [INFO] у м. Київ, РНОКПП: [NUMBER] . Заява обґрунтована тим, що баба заявника, [PERSON] , яка народилася [INFO] у м. Санкт-Петербург Російської Федерації, померла [INFO] у м. Київ у віці 92 роки. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чепусової Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті баби, [PERSON] . Однак, нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальних дій у зв?язку з розбіжністю в деяких актових записах та відсутністю оригіналу свідоцтва про народження, що унеможливлюють підтвердження родинних відносин між матір?ю [PERSON] та сином [PERSON] , батьком [PERSON] . Заявник зазначає, що у зв`язку із тим, що свідоцтво про народження її батька було видано російською мовою, а паспорти громадян України та свідоцтва про смерть батька та баби видані українською мовою, а також у зв`язку із відсутністю оригіналу свідоцтва про народження батька, у видачі свідоцтва про право на спадщину заявнику було відмовлено. З метою встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] заявник звернувся до суду із вказаною заявою. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2025 року було відкрито провадження, призначено до розгляду. В судове засідання заявник не прибув, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі представника. Заінтересовані особа подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом було встановлено наступне. Судом встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про народження 21 травня 1985 року здійснено актовий запис №1132. Вказаний факт підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Батьками вказано (мовою оригіналу): « [PERSON] » та « [PERSON] ». Батько заявника, [PERSON] , народився [INFO] у м. Магадан, Магаданської області Російської Радянської Федеративної Соціалістичної Республіки, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану про народження 25 квітня 1961 року здійснено актовий запис №450. Вказаний факт підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Батьками вказано (мовою оригіналу): « [PERSON] » та « [PERSON] ». 27 лютого 2002 року Шевченківським РУ ГУ МВС України у місті Києві, [PERSON] видано паспорт громадянина України серії [NUMBER] . Відповідно до відмітки у паспорті, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ від 09 грудня 2021 року. Згідно довідки про причину смерті від 08 грудня 2021 року [PERSON] , 1961 р.н. помер [INFO] від хронічної ішемічної хвороби серця. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , що видане Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ 22 травня 2025 року. Згідно довідки про причину смерті від 22 травня 2025 року [PERSON] , померла [INFO] у віці 92 роки від хронічної серцевої недостатності, ішемічної хвороби серця. Відповідно до відмітки у паспорті серії [NUMBER] на сторінці 11 [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . 12 серпня 2025 року приватним нотаріусом Чепусовою Н.В. було заведено спадкову справу стосовно спадкодавця - [PERSON] , що підтверджується копією витягу про реєстрацію спадкової справи в Спадковому реєстрі № 82174993. [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чепусової Н.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті баби, [PERSON] . Однак, нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальних дій у зв?язку з розбіжністю в деяких актових записах та відсутністю оригіналу свідоцтва про народження, що унеможливлюють підтвердження родинних відносин між матір?ю [PERSON] та сином [PERSON] , батьком [PERSON] . У зв`язку із тим, що свідоцтво про народження її батька було видано російською мовою, а паспорти громадян України та свідоцтва про смерть батька та баби видані українською мовою, а також у зв`язку із відсутністю оригіналу свідоцтва про народження батька, у видачі свідоцтва про право на спадщину заявнику було відмовлено. Щодо вимог заяви, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно частини 2 статті 293 ЦПК України, серед іншого, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема і щодо родинних відносин між фізичними особами. Згідно частини 3 статті 43 ЦПК України, у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи. Частиною 1 статті 318 Глави 6 про розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення ЦПК України встановлено, що у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Цей висновок також було сформульовано у постановах Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 153/1340/17, який суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України. З матеріалів справи вбачається, що факт наявності родинних стосунків між [PERSON] та [PERSON] підтверджується: свідоцтвом про народження заявника, свідоцтвом про народження батька заявника. Окрім цього, додатковим доказом того, що [PERSON] є матір`ю заявника є те, що дата її народження у свідоцтві про шлюб між батьками [PERSON] та у свідоцтві про її смерть є однією і тією самою - 1932 рік. Судом встановлено, що дійсно прізвища заявниці та її сина мають різне написання у документах, складених українською мовою. При цьому їх прізвища записані однаково у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , складеному російською мовою. Суд зауважує, що різниця у написанні записи прізвища [PERSON] та [PERSON] виникли внаслідок фіксації їх фонетичних варіантів при міжмовному перетворенні. Суд відзначає, що такі випадки є непоодинокими і виникають при отриманні особами документів, які складаються українською мовою, при перекладі власних прізвищ з російської мови. Враховуючи, що заявник не має іншої можливості, аніж в судовому порядку встановити факт, що має юридичне значення, за викладених обставин, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст. 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Таким чином суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат. На підставі вищевикладеного, з урахуванням положень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 р. та

Outcome: approved