Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Акціонерне товариство Акціонерний комерційний банк «Львів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 18 634,54 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 16 серпня 2024 року між АТ АКБ «Львів» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 19580/105/2024, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі 25 750,00 грн з процентною ставкою 70% річних за користування кредитом та умовою повернення в термін до 15 серпня 2025 року. Згідно умов п. 1.4. кредитного договору видача банком кредиту одноразово, безготівково на поточний рахунок позичальника. Відповідно до п. 1.5. кредитного договору позичальник зобов`язався повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього. Факт перерахування позичальнику кредитних коштів на суму 25 750,00 грн підтверджується меморіальним ордером від 16 серпня 2024 року № 715460. Проте, позичальник систематично не виконував взяті на себе кредитні зобов`язання, своєчасно кредит не погашав. Крім цього згідно положень п. п. 3.6. кредитного договору позичальник сплачує проценти щомісяця до дня повернення кредиту у терміни передбачені в Додатку 1 до цього договору. Однак, позичальник систематично не сплачує відсотки за користування кредитом, строк сплати яких настав. Станом на 26 серпня 2025 року заборгованість за нарахованими та несплаченими в строк процентами за кредитом становить 3 562,69 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості та виписками за рахунками. На виконання п. 2.4. кредитного договору, зважаючи на те, що за даним кредитним зобов`язанням є наявна заборгованість і з метою вирішення даного спору у позасудовому порядку, банком було надіслано лист-вимогу від 09 липня 2025 року № 5063/0-07, однак дана вимога повернулась за закінченням встановленого терміну зберігання, що підтверджується трекінгом з сайту Укрпошти та залишилась без відповідного реагування зі сторони позичальника. Станом на 26 серпня 2025 року заборгованість за кредитними договором № 19580/105/2024 від 16 серпня 2024 року становить 18634,54 грн, з яких: 15071,85 грн заборгованість за кредитом; 3562,69 грн заборгованість за процентами. За наведених обставин позивач змушений звернутися з позовом до суду та просить стягнути заборгованість за кредитним договором з відповідача. Ухвалою Перечинського районного суду Закарпатської області від 15 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом. У судове засідання представниця позивача не з`явилася, однак у прохальній частині позову просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить такі задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзиву на позов не подав, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд уважає за можливе провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення відповідно до статті 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 16 серпня 2024 року між АТ АКБ «Львів» [PERSON] укладено кредитний договір № 19580/105/2024, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати у власність позичальникові грошові кошти у розмірі 25750,00 грн, з процентною ставкою 70% та з умовою повернення в термін до 15 серпня 2025 року у порядку та відповідно до умов цього договору, про що свідчить підпис [PERSON] у графі «Позичальник» та на кожній сторінці кредитного договору. Останній отримав примірник цього договору 16 серпня 2024 року, проставивши у відповідній графі свій підпис. Пунктом 1.4 розділу 1 вказаного вище договору сторонами узгоджено, що видача банком кредиту здійснюється одноразово, безготівково на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] , РНОКПП: [NUMBER] . Згідно з п. 3.2 розділу 3 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку фіксовану процентну ставку: у період з 16 серпня 2024 року по дату повернення кредиту, в розмірі 70% річних. Відповідно до детального розпису загальної вартості платежів та визначення сукупної вартості кредиту і реальної відсоткової ставки, платіжного календаря та графіку погашення, що становлять додаток № 1 до кредитного договору № 19580/105/2024 від 16 серпня 2024 року, сторони узгодили істотні умови договору, а саме: суму та валюту кредиту (25 750,00 гривень), термін користування кредитом: 12 місяців, номінальну відсоткову ставку: 70% від 16 серпня 2024 року, метод нарахування відсотків, вид погашення відсотків, додаткові та/або супутні витрати позичальника, у тому числі сторони узгодили дати та суми здійснення платежів, погашення суми кредиту, проценти за користування кредитом. Згідно з меморіальним ордером № 715460 від 16 серпня 2024 року, АТ АКБ «Львів» надало кредит [PERSON] на підставі кредитного договору № 19580/105/2024 від 16 серпня 2024 року в сумі 25 750,00 грн. Відповідно до копії листа-вимоги АТ АКБ «Львів» від 09 липня 2025 року, адресованого [PERSON] , АТ АКБ «Львів» вимагало у тридцятиденний термін з дня отримання вимоги виконати порушене зобов`язання повністю погасити заборгованість по кредитному договору. Проте, вказаний вище лист-вимогу відповідачем залишений без задоволення. Відповідно до п. 2.3.2. кредитного договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших платежів за договором у разі несвоєчасної сплати процентів та/або неповернення суми кредиту (частини кредиту). Згідно з п. 2.4. договору, у випадку прийняття банком рішення щодо вимоги про дострокове повернення кредиту, сплату процентів, комісій та інших платежів, з підстав, обумовлених договором, банк письмово повідомляє про таке позичальника. В такому випадку, позичальник зобов`язаний впродовж 30 календарних днів з моменту отримання письмової вимоги банку повністю повернути суму кредиту та сплатити проценти на день повернення. Згідно з розрахунком заборгованості за договором кредиту № 19580/105/2024 від 16 серпня 2024 року, заборгованість станом на 26 серпня 2025 року становить: 18 634,54 грн, з яких: 15 071,85 грн сума заборгованості за кредитом; 3 562,69 грн сума заборгованості за відсотками. На теперішній час відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Так, у частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він фактично був ознайомлений, що ствердив своїм підписом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Таким чином, у відповідача виник обов`язок повернути позивачу грошові кошти отримані за кредитним договором у розмірі та на умовах встановлених договором. Відповідно до приписів частини 1, 2 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно з п. 5.1. договору, позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього. Відповідно до п. 5.7. договору, банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за цим договором, у випадках обумовлених цим договором і чинним законодавством. Згідно з п. п. 8.1., 8.2 договору, договір набуває чинності з дня його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань за ним. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (частини 1, 2 статті 639 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Отже, існують підстави вважати, що сторонами належно обумовлено умови користування кредитними коштами та позичальнику належним чином повідомлено про умови кредитування. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачем не подано жодного доказу на спростування розрахунку поданого позивачем та належного виконання зобов`язань за договором. Отже, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалася представниця позивача, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, що містяться у справі, оцінивши їх, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Також відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позовної заяви сплачено 3028,00 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3028,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved