Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Позивачка в особі представника адвоката Коваль Лариси Миколаївни звернулася до Яготинського районного суду Київської області з з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, стягнення індексації те неустойка (пені). Позовні вимоги обгрунтовано тим, що позивачка самостійно виховує спільну з відповідачем дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Яготинського районного суду Київської області 11 червня 2012 року шлюб між ними було розірвано. З 10.05.2012 року на підставі виконавчого листа від 08 жовтня 2012 року, який був виданий Яготинським районним судом Київської області у відповідності до рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області Ярового Івана Петровича стягуються на користь позивачки на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі 600 (шістсот) гривень, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10 травня 2012 року. За рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 29.06.2016 року [PERSON] було позбавлено батьківських прав щодо дитини - сина [PERSON] , [INFO] . До даного часу відповідач у батьківських правах не поновлений. Син [PERSON] проживає разом з [PERSON] та зареєстрований за її місцем реєстрації: [ADDRESS] . Відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 26.04.2021 року у справі № 382/601/19 збільшено розмір аліментів, які стягуються згідно з рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області із [PERSON] , на мою користь на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , із 600 (шістсот) гривень на 1200 (одну тисячу двісті) гривень, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття. Також судом вирішено стягнути із [PERSON] на мою користь суму індексації аліментів за період із грудня 2016 р. по квітень 2019 року, яка є різницею між проіндексованим розміром аліментів та фактично розрахованими сумами аліментів у розмірі 3208,40 (три тисячі двісті вісім гривень 40 копійок), неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.05.2014 р. по 10.02.2020 р. в сумі 43 703 (сорок три тисячі сімсот три) гривні. За період з часу подання позивачкою позову про збільшення розміру аліментів, стягнення індексації, заборгованості за аліментними зобов`язаннями та неустойки (пені) та ухвалення судового рішення у справі № 382/601/19 вартість життя значно зросла. Так, факт підвищення вартості життя з квітня 2019 року є загальновідомим, а факт збільшення розміру прожиткового мінімуму для дітей, віком від 6 до 18 років, підтверджується Законами України «Про державний бюджет України» і встановлений у розмірі: 2019 рік: з 01 липня - 2118 грн., з 01 грудня - 2218 грн., 2020 рік: з 01 січня - 2218 грн., з 01 липня - 2318 грн. з 01 грудня - 2395 грн., 2021 рік: з 01 січня - 2395 грн., з 01 липня - 2510 грн., з 01 грудня - 2618 грн., 2022 рік: з 01 січня - 2618 грн., з 01 липня по 30 листопада - 2744 грн. Крім того, потреби дитини з часу призначення аліментів у твердій грошовій сумі значно зросли, бо син [PERSON] подорослішав. Це стосується і збільшення витрат на придбання одягу та взуття, і щодо харчування, і щодо витрат на розвиток його особистості та професійних навиків. Крім того, з часу винесення судом рішення про збільшення розміру аліментів з 600 грн. до 1200 грн. значно зросли витрати на комунальні послуги, які я оплачую самостійно. Хоча, електроенергія та газ потрібні і для проживання дитини. За інформацією Яготинського ВДВС у Бориспільському районі Київської області заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] за виконавчим листом, що був виданий у справі № 382/601/19, за період з 06.09.2021 року по вересень 2022 року становить 15462,83 грн., за інформацією Яготинського ВДВС у Бориспільському районі Київської області заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] за виконавчим листом, що був виданий у справі №^1028/309/12, станом на вересень 2021 року становила 59532,61 грн., а тому загальний розмір заборгованості за аліментними зобов`язаннями відповідача станом на вересень 2022 року визначається в сумі 74995,44 грн. Починаючи з червня 2016 року індекс споживчих цін для визначення наступного перевищення порогу індексації для проведення подальшої індексації обчислюється наростаючим підсумком. За червень - жовтень 2016 року індекс споживчих цін склав 104% (0,998 х 0,999 х 0,997 х 1,018 х 1,028 х 100), а отже індекс споживчих цін перевищив поріг індексації встановлений у розмірі 103%, у зв`язку з чим, з грудня 2016 року у позивача з явилось право на індексацію грошових доходів, якими являються стягнуті з відповідача аліменти. Відповідно до викладеного та розрахунку індексованого розміру аліментів за період з вересня 2021 року по жовтень 2022 року з відповідача слід стягнути на утримання сина [PERSON] кошти, що є різницею між проіндексованим розміром аліментів та розміром аліментів у твердій грошовій сумі, що був визначений судовим рішенням (до дійсного часу боржником не сплачений), а тому становитиме: 1 875,81 грн. Крім того, розмір аліментів у твердій грошовій сумі на одну дитину. починаючи з 07.11.2022 року (дати подання позову), у зв`язку з вимогою ч. 2 ст. 182 СК України не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку , а з врахуванням встановленої величини прожиткового мінімуму (2744 грн. - в листопаді та 2833 грн. - в рудні), то розмір аліментів не може бути меншим, ніж 1420,00 грн. Відповідно до закону про Держбюджет на 2022 рік, прожитковий мінімум на дітей, віком від 6 до 18 років, становить: з липня по листопад 2022 року - 2 744 грн; у грудні 2022 року - 2 833 грн. Зважаючи на викладене, вважає, що розмір аліментів, що стягуються з відповідача підлягає збільшенню до суми 2000 грн. Відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 26.04.2021 року у справі № 382/601/19 відповідача було зобов`язано сплатити на мою користь неустойку (пеню) за несплату аліментів за період з 01.05.2014 р. по 10.02.2020 р. в сумі 43 703 грн. Тому періодом розрахунку неустойки за даним позовом є період з 01.04.2019 року по 01.11.2022 року. Враховуючи вищевикладене просить: збільшити розмір стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , що стягуються у твердій грошовій сумі, з 1200 до 2000 (двох тисяч) гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня подання даного позову до досягнення сином [PERSON] повноліття. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь - [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , суму індексації аліментів визначених у твердій грошовій сумі за період з квітня 2019 року по жовтень 2022 року, яка є різницею між проіндексованим розміром аліментів та фактично розрахованими сумами аліментів, і визначена у розмірі 1875 (одна тисяча вісімсот сімдесят п`ять) гривень 81 коп. Стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дитини за період з 01.04.2019 року по 01.11.2022 року у сумі 74 995 (сімдесят чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 44 коп. Стягнути з відповідача понесені витрати з надання правничої допомоги адвокатом. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 15.11.2022 року відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, визначено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді та заперечень. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 27.06.2023 року зупинено провадження в справі за позовом [PERSON] в особі представника [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, стягнення індексації та неустойки (пені), на час перебування відповідача у складі Збройних Сил України. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 02.09.2025 року відновлено провадження у справі. Ухвалою Яготинського районного суду Київської області від 08.10.2025 року витребувано з Яготинського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) копії виконавчих проваджень №35582168 та №68503705, що відповідають в повній мірі оригіналу даних виконавчих проваджень. 24.10.2025 року від представника відповідача адвоката Черних В.О. на адресу суду надійшли письмові пояснення з котрих вбачається, що з позовними вимогами позивачки відповідач не згоден та вважає їх такими, що не підлягають до задоволення виходячи з наступного. Належними доказами позивачкою не доведено підстав для збільшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Той факт, що збільшилися витрати на утримання дитини не є безумовною підставою для збільшення розміру аліментів на утримання дитини. Так, відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни способу стягнення або розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Відповідно до ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Однак, пред`являючи позов про зміну розміру аліментів, при цьому посилаючись на необхідність збільшення розміру аліментів, визначених у твердій грошовій сумі, позивач не надала суду будь-яких доказів покращення матеріального стану відповідача з часу встановлення йому аліментних зобов`язань, а також інформацію про щомісячні доходи платника аліментів та зміни його сімейного стану, хоча це є її процесуальним обов`язком, а тому зазначені в позовній заяві обставини не є підставою для збільшення розміру аліментів. Таким чином, позивачкою не доведено належними та допустимими доказами обставини щодо зміни матеріального або сімейного стану сторін, їх стану здоров`я, інших обставин, які на підставіст.192СК України є підставою для збільшення розміру аліментів. Натомість слід зауважити, що стан здоров`я [PERSON] із часу стягнення аліментів значно погіршився, що підтверджується копією свідоцтва про хворобу №1218, копією виписки з медичної картки стаціонарного хворого №2096, копією виписки з медичної картки стаціонарного хворого №2236, копією виписки з медичної картки стаціонарного хворого №205, копією виписки з медичної картки стаціонарного хворого №1578, копією консультативного заключення від 28.05.2025; копією протоколу коронографії №348-2023, копією консультативного висновку спеціаліста (невролога). При цьому, [PERSON] встановлена інвалідність, зокрема ІІІ група, що підтверджується копією витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, номер витягу №10466/25/512/ВТ. Відтак, єдиним доходом [PERSON] є пенсія, що станом на вересень 2025 року становить 8586, 05 грн. Щодо позовних вимог позивачки про стягнення суми індексації аліментів, слід звернути увагу на тому, що відповідно до положень частин першої четвертої статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (у редакції, чинній до 24 грудня 2015 року) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсоток. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті. Законом України від 24 грудня 2015 року № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (який набув чинності 01 січня 2016 року) у частині першій статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» величину «101» замінено величиною «103». Отже, з правового аналізу статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» можна зробити висновок, що індексація аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, проводиться лише у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлено в розмірі 101 відсотки до 01 січня 2016 року, з 01 січня 2016 року така індексація проводиться у разі перевищення 103 відсотки. Так, з наданого позивачкою розрахунку індексації аліментів вбачається, що у період з серпня 2021 року по листопад 2021 року індекс споживчих цін не перевищував порогу «103», відтак вимога про стягнення індексації за вказаний період є безпідставною. Щодо вимог позивачки про стягнення неустойки (пені) за період з 01.04.2019 по 01.11.2022 року, слід звернути увагу на тому, що згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 26 квітня 2021 року з [PERSON] було стягнуто на користь позивачки пеню за не сплату аліментів за період з 01.05.2014 по 10.02.2020 у сумі 43 703 грн. Відтак, пред`явлення вимог про стягненні пені (неустойки) зі сплати аліментів за період з 01.04.2019 по 01.11.2022 є безпідставними та такими, що не ґрунтується на вимогах діючого законодавства, оскільки повторне вирішення одного й того ж питання судом не допускається. Повторний розгляд справи в суді не допускається, оскільки це суперечить принципу «res judicata» (вирішена справа) та принципу правової визначеності, згідно з якими вже вирішені судом правові питання не можуть бути предметом нового розгляду, а встановлені в судовому рішенні факти не підлягають перегляду. Ця норма спрямована на забезпечення стабільності судових рішень та захист від правової невизначеності. Враховуючи вищевикладене просить відмовити [PERSON] у задоволені позовних вимог в повному обсязі. 24.10.2025 року адвокатом Черних В.О. направлено клопотання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 13000,00 грн. 27.10.2025 року адвокат Коваль Л.М. через підсистему "Електронний суд" направила клопотання в якому просила залишити клопотання представника відповідача адвоката Черних В.О. без задоволення. 20.11.2025 року адвокат Коваль Л.М. через підсистему "Електронний суд" направила відповідь на письмові пояснення представника відповідача з котрих вбачається, що 24.10.2025 представником відповідача до суду було надано письмові пояснення по справі, у яких наведено правову позицію відповідача на спростування позову. Позивачка вважає доводи представника відповідача безпідставними, такими, що суперечать чинному законодавству та фактичним обставинам справи. Насамперед, слід вказати на те, що такого процесуального документу, як письмові пояснення відповідача, ЦПК не передбачає. Відповідно до частин 2 та 5 ст. 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву; суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це за необхідне. Відповідач у суді може подавати відзив на позовну заяву та докази на його підтвердження. Також він може подавати заяви та клопотання з різних процесуальних питань, відводи (якщо є сумніви у неупередженості судді) та інші документи, які відповідають обставинам справи та нормам законодавства, наприклад, докази, які підтверджують його правову позицію. На спростування позиції відповідача, яка наведена у письмових поясненнях, слід зазначити наступне: Щодо покращення матеріального/погіршення становища відповідача відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів може бути змінений судом у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я однієї із сторін. Закон не вимагає підтвердження таких обставин лише довідками про доходи, жоден доказ не має для суду заздалегідь встановленої сили, суд оцінює всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 76, 77, 80, 89 ЦПК України). Позивачем надано докази, що відповідач є працездатним, має можливість отримувати додатковий дохід, а потреби дитини істотно зросли. Окрім цього, у справі містяться докази про те, що станом на час подання позову відповідач був здоровим, оскільки був мобілізованим до Збройних Сил України, при цьому був працездатним та отримував дохід. Таким чином, доводи про відсутність доказів зміни матеріального становища безпідставні. Щодо погіршення стану здоров`я відповідача представником відповідача надано докази про те, що відповідачу встановлено у вересні 2023 року інвалідність ІІІ групи. Проте, Інвалідність ІІІ групи не звільняє від обов`язку утримувати дитину (ст. 192 СК України). Верховний Суд у постанові від 23.02.2022 у справі №756/11383/20 зазначив, що навіть при наявності інвалідності платник аліментів зобов`язаний брати участь у забезпеченні дитини, якщо має будь-які доходи. Щодо відсутності підстав для індексації аліментів відповідно до ст. 184 СК України та ст. 2, 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація аліментів у твердій грошовій сумі є обов`язковою. Верховний Суд у постанові від 15.06.2021 (справа №204/3611/20) підтвердив, що вона має проводитися щомісячно у разі перевищення індексу споживчих цін понад 103%. До позовної заяви було додано таблиці розрахунку індексації аліментів, виконаних відповідно до інформації, отриманої з офіційних джерел, та у відповідності до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Щодо недопустимості повторного розгляду питання про пеню посилання на принцип res judicata є безпідставним, оскільки предмет позову інший пеня за період 01.04.201901.11.2022. Верховний Суд у постанові від 05.10.2022 (справа №522/1934/18) зазначив, що нові вимоги за інший період не є повторним розглядом. Пеня передбачена ч. 1 ст. 196 СК України, як відповідальність за прострочення сплати аліментів. Щодо зростання потреб дитини згідно з затвердженим на 2025 рік держбюджетом (ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2025 рік» офіційний прожитковий мінімум становить, зокрема: для дітей віком від 6 до 18 років - 3196 гривень. Отже, розмір аліментів на дитину віком від 6 до 18 років не може бути меншим, ніж 1 598 грн (50% прожиткового мінімуму). Частина 2 статті 182 СК України передбачає врахування віку, стану здоров`я та потреб дитини. Спільний син сторін [PERSON] ( [INFO] ) навчається, а тому потребує додаткових витрат на освіту, транспорт, медичне забезпечення. Верховний Суд у постанові від 14.07.2021 (справа №712/10410/19) наголосив, що зростання потреб дитини є самостійною підставою для збільшення аліментів. Слід також звернути увагу на те, як відповідач виконував свій обов`язок з утримання дитини та виконання рішення суду з примусового стягнення аліментів. З матеріалів, наданих органом ДВС, та долучених до матеріалів справи вбачається, що до вересня 2021 року відповідач взагалі не вносив аліментів на утримання дитини, а тому станом на 05.09.2021 року мав борг в сумі 59741,78 грн., який до даного часу не погашений (матеріали виконавчого провадження № 35582168). За період з 06.09.2021 року по серпень 2025 року відповідач має борг перед позивачем у розмірі 27662,02 грн. (матеріали виконавчого провадження № 68503705). Отже, загальна сума боргу відповідача перед позивачем зі сплати аліментів становить 87403,80 грн. Сину сторін Єгору через місяць у грудні поточного року виповниться 18 років, а останній раз розмір аліментів судовим рішенням збільшувався з 06.09.2021 року до суми 1200 грн., коли йому було 14 років. Зважаючи на цю обставину, слід дійти висновку, який є очевидним та зрозумілим, що потреби юнака порівняно з потребами підлітка є значно більшими, що й доводиться збільшенням офіційно визначеного державою прожиткового мінімуму, але крім цього 17-річний хлопець має потреби у здобутті професії бо навчається, у фізичному розвитку, в організації дозвілля та оздоровчого відпочинку, що потребує також значних коштів, і це є загальновідомими обставинами. Враховуючи викладене вважає доводи представника відповідача є юридично та фактично необґрунтованими. Позивачка навела в позові достатні підстави для збільшення розміру аліментів, проведення індексації та стягнення пені. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції встановлене право на ефективний спосіб захисту прав, що означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно із ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити, додавши, що позивачка є приватним підприємцем, нерухомого майна не має на праві власності, має задовільний стан здоров`я. Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на викладене у відзиві, відповідно до рішення суду зафіксовано суму заборгованості. При цьому слід врахувати, що розрахунок позивача щодо пені, не відповідає розрахунку заборгованості державного виконавця щодо сплачених відповідачем коштів в рахунок аліментів за наявності двох виконавчих проваджень, де одночасно нараховуються аліменти і за рішенням суду, яке вже припинило свою дію. При цьому, слід врахувати, що дитині виповнилося 18 років, і правовою підставою збільшення аліментів є зміна майнового стану. Відповідач перебував у ЗСУ та отримав травму є інвалідом ІІІ групи, був демобілізований, отримує пенсію, є учасником бойових дій, не працює, є волонтером, інших дітей не має, їй невідомо щодо наявності в нього майна. При цьому, відповідач сплачував у кінці року заборгованість в розмірі 17000 грн.. Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] самостійно виховує спільну з відповідачем дитину - сина [PERSON] , [INFO] . З 10.05.2012 року на підставі виконавчого листа від 08 жовтня 2012 року, який був виданий Яготинським районним судом Київської області у відповідності до рішення колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області Ярового Івана Петровича стягуються на користь позивачки на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі 600 (шістсот) гривень, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10 травня 2012 року. Відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 26.04.2021 року у справі № 382/601/19 збільшено розмір аліментів, які стягуються згідно з рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області із [PERSON] , на мою користь на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , із 600 (шістсот) гривень на 1200 (одну тисячу двісті) гривень, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття. Також судом вирішено стягнути із [PERSON] на мою користь суму індексації аліментів за період із грудня 2016 р. по квітень 2019 року, яка є різницею між проіндексованим розміром аліментів та фактично розрахованими сумами аліментів у розмірі 3208,40 (три тисячі двісті вісім гривень 40 копійок), неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.05.2014 р. по 10.02.2020 р. в сумі 43 703 (сорок три тисячі сімсот три) гривні. З розрахунку заборгованості Яготинського ВДВС у Бориспільському районі Київської області заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] за виконавчим листом, що був виданий у справі № 382/601/19, за період з 06.09.2021 року по серпень 2022 року становить 15462,83 грн., та заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання сина [PERSON] за виконавчим листом, що був виданий у справі № 1028/309/12, за період з вересня 2020 року по серпень 2022, тобто після закінчення дії даного рішення суду у вересні 2021 року, та заборгованість становила 75204,61грн. (а.с.9-27, том №1) Згідно довідки від військової частини [PERSON] мобілізований до Збройних Сил України та перебуває на військовій службі у військовій частині з 24.02.2022 року на час надання довідки від 12.01.2023 року. (а.с.46, том №1) З листа начальника [INFO] надійшов лист з котрого вбачається, що [PERSON] [INFO] житель [ADDRESS] виключено з військового обліку [INFO] на підставі пункту 3 частини 6 статі 37 ЗУ "Про військовий обов`язок та військову службу" (за станом здоров`я) з 05.01.2024 року. (а.с.90, том №1) Стан здоров`я [PERSON] погіршився з часу збільшення розміру аліментів відповідно до рішення Яготинського районного суду Київської області від 26.04.2021 року, про що свідчить копія свідоцтва про хворобу №1218, копія виписки з медичної картки стаціонарного хворого №2096, копія виписки з медичної картки стаціонарного хворого №2236, копія виписки з медичної картки стаціонарного хворого №205, копія виписки з медичної картки стаціонарного хворого №1578, копія консультативного заключення від 28.05.2025; копія протоколу коронографії №348-2023, копія консультативного висновку спеціаліста (невролога). При цьому, [PERSON] встановлена ІІІ група інвалідності, про що свідчить витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, номер витягу №10466/25/512/ВТ.(а.с. 112-122, 128, том №1) Згідно рішення Яготинського районного суду Київської області від 26.04.2021 року позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та стягнення заборгованості зі сплати аліментів, індексації та пені за прострочення сплати аліментів задоволено частково. Збільшено розмір аліментів, які стягуються згідно з рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області із [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , із 600 (шістсот) гривень на 1200 (одну тисячу двісті) гривень, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто із [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] суму індексації аліментів за період із грудня 2016 р. по квітень 2019 р., яка є різницею між проіндексованим розміром аліментів та фактично розрахованими сумами аліментів у розмірі 3208,40 (три тисячі двісті вісім гривень 40 копійок), неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.05.2014 р. по 10.02.2020 р. в сумі 43 703 (сорок три тисячі сімсот три) гривні, а в решті позовних вимог відмовлено (а.с.123-127, том №1). 05.12.2012 року відкрито виконавче провадження ВП №35582168 згідно виконавчого листа № 1028/309/12 виданого Апеляційним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 600 грн. щомісячно на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 10.05.2012 року. (а.с.155-250, том №1, 1-79, том №2) 05.12.2012 року відкрито виконавче провадження ВП№35582168 згідно виконавчого листа № 382/309/12 виданого Яготинським районним судом Київської області 22.10.2012 року про стягнення аліментів із [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , із 600 (шістсот) гривень щомісячно, починаючи з 10.05.2012 року, і до досягнення дитиною повноліття. Та по даному виконавчому листу продовжуються стягнення аліментів, не дивлячись на те, що вступило в законну силу рішення Яготинського районного суду Київської області від 26.04.2021 року у справі № 382/601/19 та заборгованість станом на серпень 2022 року становила 75204. 61 грн. 07.02.2022 року відкрито виконавче провадження ВП№68503705 згідно виконавчого листа № 382/601/19 виданого Яготинським районним судом Київської області про збільшення розміру аліментів, які стягуються згідно з рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області із [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , із 600 (шістсот) гривень на 1200 (одну тисячу двісті) гривень, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість згідно розрахунку заборгованості за даним виконавчим листом з 06.12.2021 року по серпень 2022 року становить 15462, 83 грн., З вересня 2022 року по серпень 2025 року становить 27662, 02 грн., проте в даному розрахунку не всі враховані проплати боржника відповідно до розпоряджень, що містяться в даному виконавчому провадженні. (а.с. 81-112, том №2) Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 71 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» визначено порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду. Згідно із частиною третьою статті 71 цього Закону визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У частині восьмій цієї статті зазначено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений статтею 71 зазначеного Закону, відповідно до частини восьмої якої суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Проте таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. При визначенні порядку нарахування неустойки за несплату аліментів Верховний Суд в Постанові від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) зазначив, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. При розрахунку пені за заборгованістю за аліментами необхідно виходити із положень, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пункт 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року містить аналогічні роз`яснення. Відповідно до положень ч.1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов`язань. Виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, то за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому, сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується наступним чином: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість, а загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 16.03.2016 року винесеній за результатами розгляду справи № 6-300цс16. З Правового висновку у постанові Верховного Суду від 17.02.2020 р. у справі № 459/2189/18 (провадження № 61-657св19) вбачається, що якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку, (доходу), яка буде стягуватися, як аліменти на дитину)... Суд може збільшити розмір аліментів на підставі ст. ст. 181, 192 СК України, навіть за відсутності доказів покращення майнового стану платника аліментів, якщо встановить, що раніше визначений судом розмір аліментів є меншим встановленої частини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також суд дійшов висновку, що розрахунок пені відповідає Правовому висновку, висловленому у Постанові Верховного Суду від 15.01.2020 р. у справі № 334/7702/16 (провадження № 61-42142св18) про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів. Отже, враховуючи вище викладене, судом в судовому засіданні не встановлено підстав для збільшення розміру аліментів, як і не встановлено покращення майнового стану відповідача, встановлено погіршення стану здоров`я відповідача, тому в цій частині заявлені вимоги щодо збільшення розміру аліментів не підлягають до задоволення. Враховуючи вище викладене, а також те, що позивачем не доведено тих обставин щодо наявності пені щодо стягнення аліментів, оскільки з розрахунку заборгованості пені вбачається, що він здійснений не у відповідності до вимог викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц та даний розрахунок не містить вірних даних щодо сплачених аліментів відповідачем, як вбачається з розрахунків заборгованості по аліментах складеним державним виконавцем по двох виконавчих провадження, що містяться у виконавчих провадженнях, оскільки з розрахунку заборгованості по виконавчому провадженню ВП№35582168 вбачається, що здійснюються нарахування аліментів станом на серпень 2022 року та розраховується заборгованість по даних виконавчих провадженнях, в той час, як дія даного рішення суду припинила свою дію, та вступило в законну силу рішення Яготинського районного суду Київської області від 26.04.2021 року у справі № 382/601/19, тому з огляду на викладене вимоги позову до задоволення не підлягають. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. В силу вимог ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги. Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу: …На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат . Документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки та ін.), які б засвідчували факт того, що позивачка дійсно понесла витрати на правничу допомогу, до матеріалів справи не додано. За положеннями статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі Баришевський проти України , від 10 грудня 2009 року у справі Гімайдуліна і інших проти України , від 12 жовтня 2006 року у справі Двойних проти України , від 30 березня 2004 року у справі Меріт проти України , заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат враховується розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05 липня 2012 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частини друга-четверта статті 137 ЦПК України). Судом встановлено, що 08.09.2025 року між [PERSON] та адвокатом Черних Вікторією Олександрівною було укладено договір про надання правничої допомоги , відповідно до умов якого адвокат взяв на себе зобов`язання надати правову (професійну правничу) допомогу для захисту у разі порушення, невизнання чи оспорення прав, свобод та законних інтересів [PERSON] , договір підписано сторонами. До договору додано розрахунок витрат за надану правничу допомогу від 23.10.2025 року та акт виконаних робіт від 23.10.2025 року згідно яких вартість послуг адвоката складає 13000,00 грн. та оплачена [PERSON] згідно квитанції до прибуткового касового ордера №23-10/25 від 23.10.2025 року (а.с. 134-138, том №1) Враховуючи категорію справи, а також обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсягу наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність,

Outcome: approved