Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

10.09.2025 року до суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просив суд стягнути з [PERSON] заборгованість за договором за №483174-КС-002 про надання кредиту від 09.01.2024 року в загальному розмірі 24 280,88 грн., а також судові витрати. Так, в обґрунтування позову представником позивача зазначено, що 09.01.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та відповідачкою укладено договір за №483174-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію». Позивачем 09.01.2024 року було направлено відповідачці пропозицію (оферту) укласти договір за №483174-КС-002 про надання кредиту. 09.01.2024 року відповідачка прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору №483174-КС-002 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Позивач свої зобов`язання за цим договором виконав та надав позичальниці грошові кошти в розмірі 10 000 грн., шляхом перерахування на її банківську картку за № [NUMBER] (котру позичальницею вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті). Боржниця свої зобов`язання за зазначеним договором за №483174-КС-002 про надання кредиту належним чином не виконала, а лише частково сплатила кошти, розмір яких вказано у розрахунку заборгованості за договором за №483174-КС-002, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. Так, відповідно до розрахунку заборгованості за договором за №483174-КС-002, відповідачка здійснила часткову оплату на загальну суму 10 819,97 грн. Зважаючи на те, що відповідачка належним чином не виконує свої зобов`язання за договором, у неї станом на 04.09.2025 року утворилась заборгованість за договором №483174-КС-002 про надання кредиту, в загальному розмірі 24 280,88 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 8 727,51 грн.; суми прострочених платежів по процентах 15 553,37 грн., а відтак позивач і вимушений звернутися до суду з цими вимогами. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 24.09.2025 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, ухвалою суду від 12.11.2025 року, за клопотанням представника позивача, витребувано у АТ "Універсал Банк" відомості щодо відповідачки на підтвердження та/або спростування факту випуску картки та відкриття банківського рахунку. 08.12.2025 року від АТ "Універсал Банк" на виконання ухвали від 12.11.2025 надійшла відповідна інформація. В судове засідання представник позивача не з`явилась, в прохальній частині позову просила розглянути справу без її участі, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлялась належним чином, крім того повідомлялась через офіційний портал «Судова влада України» веб-сторінку Вишгородського районного суду Київської області, причини неявки суду невідомі, а тому суд, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі відповідачки. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. 14.01.2026 року відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного: Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Так, судом встановлено, що 09.01.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір за №483174-КС-002, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-1889. (а.с.21-25) Відповідно до п.п. 2.1.-2.5.,2.7.,2.11.,3.2.2. зазначеного договору, кредитодавець надає позичальникові кредит у розмірі 10 000 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів. Тип Кредиту: кредит. Строк, на який надається кредит: 24 тижнів. Стандартна процентна ставка за кредитом: в день 2,00000000, фіксована. Знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,15288411, фіксована. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Комісія за надання кредиту (надалі - Комісія): 1 500 грн., яка нараховується одноразово при видачі кредиту в дату видачі. Розмір комісії, встановлений цим пунктом договору, залишається незмінним протягом усього строку (терміну) договору. Встановлений договором розмір комісії не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Супровідні послуги відсутні, тарифи не змінні в продовж дії договору, зміна будь-яких умов здійснюється шляхом укладання додаткового договору до договору, який сторони погодили іменувати у своїх відносинах додатковою угодою. Дата повернення кредиту 25.06.2024. Сторони домовились, що у разі якщо повернення кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та додатку за №1 до договору, (за виключенням дострокового повернення кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування процентів за користування кредитом за зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між сторонами застосовуються правила нарахування процентів за стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. договору. При цьому, нарахування процентів за стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та додатку за №1 до договору та до закінчення строку дії договору. Крім того, 09.01.2024 року між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] в електронному вигляді одноразовим ідентифікатором UA-6158 підписано паспорт споживчого кредиту з основними умовами кредитування. (а.с.18-20) Також, судом встановлено, що відповідачка перед укладенням договору ознайомлена з пропозицією (оферта) укласти договір за №483174-КС-002 від 09.01.2024 року про надання кредиту; прийняттям (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення договору за №483174-КС-002 від 09.01.2024 року про надання кредиту. (а.с.26-35) В підтвердження послідовності ознайомлення відповідачкою зі всіма умовами кредитування надано візуальну форму послідовності дій клієнта щодо укладення електронного договору. (а.с.36) Відповідно до анкети клієнта [PERSON] , остання надала персональну інформацію щодо себе та зазначила номер банківської картки для перерахунку коштів за № [NUMBER] . (а.с.37) З листа ТОВ «ПрофітГід», в рамках договору про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів за №ПГ-5 від 04.11.2020 року та на підставі платіжної інструкції (замовлення) відправника, ТОВ «ПрофітГід» здійснено успішний переказ грошових коштів, платник ТОВ «Бізнес позика», номер платіжної інструкції 9381e98b-aefd-11ee-b90a-000c29d57ed21, номер транзакції 40481-14999-32323, здійснення платежу 09.01.2024 року на картку отримувача [NUMBER] , грошових коштів у розмірі 10 000 грн., емітент платіжної картки отримувача MONOBANK (UNIVERSAL BANK), код авторизації 291899. (а.с.38) З довідки АТ «Універсал Банк» від 08.12.2025 року вбачається, що на ім`я [PERSON] банком емітовано платіжну картку за № [NUMBER] та відкритий під неї відповідний банківський рахунок. Відповідно до розрахунку заборгованості та довідки про стан заборгованості за договором за №483174-КС-002 - заборгованість [PERSON] , станом на 05.09.2025 року складає 24 280,88 грн., з яких: 8 727,51 грн. - заборгованість за кредитом; 15 553,37 грн. заборгованість по відсотках. (а.с. 12-16) Таким чином, встановлено, що між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, що виникли з вищезазначеного договору про надання кредиту. У відповідності до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» за №675-VIII від 03.09.2015 року, який набрав чинності 30.09.2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Так, ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 зазначеного Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч. 6 ст. 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону за №675-VIII). За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Нормою ст. 639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Отже, між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору кредитного договору, який оформлений сторонами в електронній формі з використанням електронного підпису. Встановлено, що прийняті на себе зобов`язання за вказаним договором позивач виконав своєчасно і повністю, надававши відповідачці кредитні кошти в повному обсязі. Відповідачка частково сплачувала кредитні кошти, що підтверджує зокрема і факт укладення зазначеного договору. Так, в постанові Верховного Суду від 23.12.2020 року по справі за №127/23910/14-ц зазначено, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу. Доказів, які б спростовували факт укладення договору, факт відсутності заборгованості за вказаним договором відповідачкою суду не надано. А відтак, враховуючи наведене, суд вважає, що сума заборгованості підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. З матеріалів справи встановлено, що при поданні позову позивачем було сплачено 2 422,40 грн. судового збору. Зважаючи на те, що позов задоволено, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню на користь позивача 2 422,40 грн. судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved