Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] в якій просить виділити [PERSON] , із спільної часткової власності, частину житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] та визнати за ним право власності, як на окремий об`єкт нерухомого майна на частину житлового будинку літ. «А-1» в складі приміщень: кухня 1-1 площею 8,5 кв.м, кладова 1-2 площею 3,9 кв.м, передпокій 1-3 площею 7,9 кв.м, кімната 1-4 площею 12,9 кв.м, кімната 1-5 площею 21,1 кв.м, санвузол 1-6 площею 3,8 кв.м, тамбур І площею 4,5 кв.м; загальною площею: 62,6 кв.м, в тому числі житлова 34,0 кв.м та погріб літ. «а3», сарай літ. «Б», літня кухня літ. «Б1», навіс літ. «Б2», навіс літ. «б», вбиральня літ. «Г», літній душ літ. «З», огорожа №1, хвіртка №2, який відповідає розміру частки у праві власності ,виділити [PERSON] , із спільної часткової власності частину земельної ділянки площею 0,0504 га з кадастровим номером 5310136700:12:003:0381 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , та визнати за ним право власності на земельну ділянку яка описується наступними межами: з боку землі міської ради (вул. Музейна) довжина межової лінії складає: 8,41м; з боку землі міської ради (вул. Коп`яка) довжина межової лінії складає: 4,75 м, 10,39 м, 1,10 м, 22,06 м; з боку земельної ділянки по [ADDRESS] довжина межової лінії складає: 13,40 м; з боку земельної ділянки, що знаходиться у володінні [PERSON] та [PERSON] довжина межової лінії складає: 11,73 м, 2,32 м, 6,71 м, 3,32 м, 3,88 м, 0,45 м, 3,95 м, 0,85 м, 5,52 м, 3,71 м, 0,45 м, 2,97 м. та закріпити за новоствореним об`єктом, як показано на плані та зафарбовано помаранчевим кольором. Припинити право спільної часткової власності [PERSON] на: частину житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: [ADDRESS] ,а саме: частину житлового будинку літ. «А- 1» в складі приміщень: кухня 1-1 площею 8,5 кв.м, кладова 1-2 площею 3,9 кв.м, передпокій 1-3 площею 7,9 кв.м, кімната 1-4 площею 12,9 кв.м, кімната 1-5 площею 21,1 кв.м, санвузол 1-6 площею 3,8 кв.м, тамбур І площею 4,5 кв.м; загальною площею: 62,6 кв.м, в тому числі житлова 34,0 кв.м та погріб літ. «а3», сарай літ. «Б», літня кухня літ. «Б1», навіс літ. «Б2», навіс літ. «б», вбиральня літ. «Г», літній душ літ. «З», огорожа №1, хвіртка № 2, який відповідає розміру частки у праві власності; частину земельної ділянки площею 0,0504 га з кадастровим номером 5310136700:12:003:0381 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , яка описується наступними межами: з боку землі міської ради (вул. Музейна) довжина межової лінії складає: 8,41м; з боку землі міської ради (вул. Коп`яка) довжина межової лінії складає: 4,75 м, 10,39 м, 1,10 м, 22,06 м; з боку земельної ділянки по [ADDRESS] довжина межової лінії складає: 13,40 м; з боку земельної ділянки, що знаходиться у володінні [PERSON] та [PERSON] довжина межової лінії складає: 11,73 м, 2,32 м, 6,71 м, 3,32 м, 3,88 м, 0,45 м, 3,95 м, 0,85 м, 5,52 м, 3,71 м, 0,45 м, 2,97 м. та закріпити за новоствореним об`єктом, як показано на плані та зафарбовано помаранчевим кольором. Стягнути солідарно з відповідачів на його користь витрати по справі у розмірі 19 500 грн. В обґрунтування позову зазначив, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.05.2024, виданого державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори, зареєстровано в реєстрі за № 3-263, йому на праві спільної часткової власності належить 13/20 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Спадщина ним отримана після смерті матері, [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується вищезазначеним свідоцтвом про право на спадщину. Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці, в цілому площею 0,0775 та, кадастровий номер 5310136700:12:003:0381, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. На підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 23 січня 2025 року, яке набрало законної сили 15.05.2025 (справа № 553/2966/24) за ним, в порядку спадкування за законом визнано право власності на 13/20 часток земельної ділянки, площею 0,0775 га, кадастровий номер 5310136700:12:003:0381, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Право власності на земельну ділянку зареєстроване за ним в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Відповідачам по справі належить на праві спільної часткової власності 7/20 часток житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] в рівних частках (по 7/40 частки кожному). [PERSON] є власником на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 05.06.2006 , [PERSON] на підставі договору дарування від 02.06.2010, а також 7/20 часток земельної ділянки площею 0,0775 га, кадастровий номер 5310136700:12:003:0381, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] в рівних частках. Належна йому частка у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] має окремий вхід, самостійні комунікації з електропостачання, газопостачання, водопостачання, а також окремий вхід та в`їзд на частину земельної ділянки, що йому належить. Належна відповідачам частина будинку також є відокремленою, має окремий вхід, самостійну мережу електропостачання, газопостачання, до належної їм частини будинку, а також окремий вхід/в`їзд на частину земельної ділянки, на якій розташована належна відповідачам частина житлового будинку з господарськими спорудами. За таких обставин є технічна можливість виділити належну йому частку житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, а також частку земельної ділянки, що йому належить із спільної часткової власності, з припиненням права спільної часткової власності на вказане нерухоме майно, що підтверджується висновком експерта за результатами проведення оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи №24 від 06.06.2024. Спільна часткова власність на спірне нерухоме майно перешкоджає йому вільно та на свій розсуд користуватись належною йому часткою нерухомого майна, створює незручності з вирішення питань по утриманню належного йому нерухомого майна, його розпорядженням. Добровільно вирішити питання про виділ його частки із спільної часткової власності він позбавлений можливості, оскільки між ним та відповідачами виникають непорозуміння при вирішення вказаного питання. Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 07.08.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 23.10.2025 представником відповідача [PERSON] адвокатом Шеховцовою О.І. подано клопотання про відмову у розподілі судових витрат, в якому вона зазначила, що розмір правничої допомоги в сумі 12000 грн. є завищеним та необґрунтованим з наступних підстав. Розмір витрат на правничу допомогу 12000 грн. не підтверджений розрахунком адвоката позивача тобто не надано, скільки годин було витрачено на підготовку до позовної заяви і чому саме 12000 грн. було витрачено на підготовку позову не зрозуміло. Звернула увагу, що представником позивача не надано детального опису наданих робіт (послуг). Відповідно до постанови Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 904/8308/17 підставою для відмови у розподілі витрат на професійну правничу допомогу в заявленій сумі можу бути ненадання переліку послуг (робіт), наданих (виконаних) адвокатом. Розмір витрат є неспівмірним із складністю предмета спору. Даний предмет спору про виділ нерухомого майна в одиницю типова ситуація, судової практики по якій неймовірна кількість і в якій немає ніяких двозначностей чи трактувань. В даній справі відсутні будь-які інші обставини, які б якимось чином ускладнювали дану справу і дана справа носить навіть більш формальний характер, аніж реальний спір. Вказала, що він є непосильним для відповідача [PERSON] , який має хронічне захворювання легень, яке стало підставою для статусу обмежено придатним у військовому обов`язку. Його заробітна плата за місяць значно менша ніж весь розмір судових витрат, а іншу роботу не може мати в силу свого захворювання. Щодо відшкодування вартості експертизи в розмірі 6000 грн. та послуг з кадастрової зйомки 1500 грн., які робились позивачем в 2024 році взагалі для інших цілей, коли позивач в минулому році звертався до суду про визнання права власності на спадкове майно і ця експертиза була потрібна саме для того предмета спору, за яким було винесено рішення від 23.01.2025 на користь [PERSON] справа № 553/2966/24 і було визнано за ним право власності на спадкове майно в тому числі і земельну ділянку. Тоді в тому позові та зараз відповідач [PERSON] аж ніяк не може нести тягар грошової компенсації за спір, винуватцем якого він не був і не міг бути. Тому сторона відповідача не вбачає підстав для відшкодування витрат позивача на судові витрати у розмірі 19500,00 грн. Просить відмовити у стягненні з [PERSON] судових витрат за їх недоведеністю. Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 23.10.2025 закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав викладених у позові. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала ,але заперечувала проти стягнення судових витрат на користь позивача посилаючись на те, що він має самостійно нести дані витрати. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Шеховцова О.І. в судовому засіданні позовні вимоги визнали, але заперечували проти стягнення судових з підстав викладених у клопотанні про відмову у розподілі судових витрат. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 05.06.2006 в справі за позовом [PERSON] , [PERSON] в інтересах неповнолітнього [PERSON] до Полтавської міської територіальної громади м. Полтави, третя особа: Третя Полтавська державна нотаріальна контора м. Полтави, [PERSON] , Ленінський районний відділ освіти м. Полтави про встановлення факту прийняття спадщини, розподіл спадкового майна, позов задоволено, встановлено факт прийняття спадщини [PERSON] після померлої [INFO] його матері [PERSON] . Визнано за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] . Визнано права власності за [PERSON] на 7/20 частини будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с. 25-26). Згідно договору дарування від 02.06.2010, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Карнарук Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 866, [PERSON] передав, а [PERSON] прийняла 7/40 часток у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці Держфонду, норма землекористування якої не встановлена, та складається в цілому з: житлового будинку літ. А-1 дерев`яного обл. цеглою, житловою площею 46,3 кв.м, загальною площею 82,9 кв.м, сараю «Б» цегляного, літньої кухні «Б1» цегляної, сараю «В» цегляного, вбиральні «Г» цегляної, вбиральні «Д» дерев`яної, навісу «б1» дерев`яного, навісу «Ж» дерев`яного, навісу «Е» дерев`яного, погребу «а3» цегляного, огорожі № 1 з дощок, хвіртки № 2 металевої, огорожі № 3 з металевої сітки (а.с. 23). Як вбачається із свідоцтва про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 09.07.2013 земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5310136700:12:003:0381 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд, площею 0,0775 га на праві приватної спільної сумісної власності належала [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Право власності на вищезазначену земельну ділянку було зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у встановленому законом порядку, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 5939494 від 09.07.2013 року, наданим Реєстраційною службою Полтавського міського управління юстиції Полтавської області (а.с. 27-28). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.05.2024, посвідченого державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Кізіма В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 3-263, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , 1940 року народження, яка померла [INFO] , є її син [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] . Спадщина на яку видано свідоцтво, складається з 13/20 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Зазначений житловий будинок розташований на земельній ділянці в цілому площею 0,0775 га, кадастровий номер: 5310136700:12:003:0381, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами складається в цілому з: житлового будинку літ. А-1, загальною площею 85,6 кв.м, житловою площею 46,3 кв.м, господарські будівлі та споруди: сарай літ. Б, літня кухня літ. Б1, сарай літ. В, навіс літ. б, вбиральня літ. Г, вбиральня літ. Д, літній душ літ. З, літній душ літ. М, навіс літ. Б2, погріб літ. а3, огорожа № 1, хвіртка № 2, огорожа № 3. Право власності на вищезазначене нерухоме майно було зареєстроване за [PERSON] у встановленому законом порядку, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав № 378790942 від 16.05.2024 року, сформованим державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори Кізіма В.В. (а.с. 12-13). Постановою державного нотаріуса Першої полтавської державної нотаріальної контори Кізіма В.В., № 1116/02-31 від 16.05.2024 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,0775 га, кадастровий номер: 5310136700:12:003:0381, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , що належала померлій на праві спільної сумісної власності з [PERSON] , [PERSON] , у зв`язку з тим, що неможливо встановити склад спадкового майна. Оскільки вищезазначена земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності, визначити частку померлої [PERSON] не вбачається за можливе (а.с. 15-16). З Витягу з Державного реєстру речових прав № 430691072 від 10.06.2025, сформованого Департаментом з питань реєстрації Полтавської області 06.06.2025 вбачається, що за [PERSON] проведено реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5310136700:12:003:0381, площею 0,0775 га, з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 23.01.2025 в справі № 553/2966/24, провадження № 2/553/215/2025 (а.с. 14). Згідно технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , власниками якого є: [PERSON] , розмір частки - 7/20, [PERSON] , розмір частки 13/20 та [PERSON] , розмір частки 7/40, виготовленого ПП ПБТІ «Інвентаризатор» станом на 23.02.2010, він складаються з: житлового будинку літ. «А-1» в складі наступних приміщень: квартира [ADDRESS] : 1 кухня площею 8,5 кв.м, 2 кладова площею 3,9 кв.м, 3 передпокій площею 7,9 кв.м, 4 кімната площею 12,9 кв.м, 5 кімната 21,1 кв.м, 6 санвузол площею 3,8 кв.м, тамбур І площею 4,5 кв.м, загальною площею 58,1 кв.м, житловою плошею 34,0 кв.м; квартира № 2: 1 передпокій площею 4,1 кв.м, 2 кухня 7,3 кв.м, 3 кімната 12,7 кв.м., загальною площею 24,1 кв.м, житловою плошею 12,7 кв.м., а також господарських будівель: сарай літ. Б, літня кухня літ. Б1, сарай літ. В, навіс літ. б, вбиральня літ. Г, вбиральня літ. Д, навіс літ. б1, навіс літ. Ж, навіс літ. Е, погріб літ. а3, огорожа № 1, хвіртка № 2, огорожа № 3 (а.с. 29-32). Як вбачається з висновку експерта за результатами проведення оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 24, виконаної 06.06.2024 судовим експертом Авдєєвою Ніною Миколаївною, ринкова вартість 13/20 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] складає 1186270 грн. Запропоновано варіант поділу земельної ділянки у відповідності з ідеальними частками співвласників в будинку, відповідно до якого у володіння спадкоємця (померлої) [PERSON] пропонується земельна ділянка площею 0,0504 га (на плані помаранчевого кольору). Земельна ділянка описується наступними межами: з боку землі міської ради (вул. Музейна) довжина межової лінії складає: 8,41 м; з боку землі міської ради (вул. Коп`яка) довжина межової лінії складає: 4,75 м, 10,39 м, 1,10 м, 22,06 м; з боку земельної ділянки по [ADDRESS] довжина межової лінії складає: 13,40 м; з боку земельної ділянки, що знаходиться у володінні [PERSON] та [PERSON] довжина межової лінії складає: 11,73 м, 2,32 м, 6,71 м, 3,32 м, 3,88 м, 0,45 м, 3,95 м, 0,85 м, 5,52 м, 3,71 м, 0,45 м, 2,97 м. У володінні [PERSON] та [PERSON] знаходиться земельна ділянка площею 0,0271 га (на плані червоного кольору). Земельна ділянка описується наступними межами: з боку землі Полтавської міської територіальної громади (вулиця) довжина межової лінії складає: з боку землі міської ради ( [ADDRESS] ) довжина межової лінії складає: 13,24 м, 0,15 м; з боку земельної ділянки, що знаходилася у володінні (померлої) [PERSON] довжина межової лінії складає: 2,97 м, 0,45 м, 3,71 м, 5,52 м, 0,85 м, 3,95 м, 0,45 м, 3,88 м, 3,32 м, 6,71 м, 2,32 м, 11,73 м; з боку земельної ділянки по [ADDRESS] довжина межової лінії складає: 2,76 м, 0,17 м, 4,92 м; з боку земельної ділянки по [ADDRESS] довжина межової лінії складає: 21,59 м., 7,26 м, 5,32 м. Частки співвласників складають: - (померлої) [PERSON] - 504/775; у [PERSON] - 271/1550; у [PERSON] - 271/1550. За технічними показниками об`єкт нерухомого майна, що розташований по [ADDRESS] може бути виділений в окремий об`єкта нерухомого майна, а саме: частина житлового будинку літ. «А-1» в складі приміщень: кухня 1-1 площею 8,5 кв.м, кладова 1-2 площею 3,9 кв.м, передпокій 1-3 площею 7,9 кв.м, кімната 1-4 площею 12,9 кв.м, кімната 1-5 площею 21,1 кв.м, санвузол 1-6 площею 3,8 кв.м, тамбур І площею 4,5 кв.м; загальною площею 62,6 кв.м, в тому числі житлова 34,0 кв.м та погріб літ. «а3», сарай літ. «Б», літня кухня літ. «Б 1», навіс літ. «Б2», навіс літ. «б», вбиральня літ. «Г», літній душ літ. «З», огорожа № 1, хвіртка № 2. Даний об`єкт має окремий вхід, необхідну сукупність житлових та підсобних приміщень, окремі джерела та лічильники отримання електроенергії, газу та інших комунальних послуг, які відповідають нормативно-технічним вимогам в розумінні ст. 181 ЦКУ. При цьому об`єкт не втрачає свого цільового призначення та за розміром відповідає розміру частки у праві власності. Необхідно визначити розмір земельної ділянки, що пропонується закріпити за новоствореним об`єктом (а.с. 33-71). Статтею 355 ЦК України встановлено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Відповідно частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до частин першої, другої статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Згідно зі статтею 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Частиною третьою статті 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до частини третьої статті 370 ЦК України виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Порядок поділу спільного майна встановлено у статтях 367 та 372 ЦК України. Статтею 367 ЦК України визначено, що майно, яке є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. За статтею 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 квітня 2025 року у справі №357/3145/20 вказала, що поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні тим, що у разі поділу майна кожному співвласнику виділяється майно в натурі і право спільної власності припиняється. Натомість у разі виділу частки зі спільного майна право спільної часткової власності припиняється лише для того учасника, якому ця частка виділяється в натурі, а для інших співвласників режим спільної часткової власності на решту майна зберігається. Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що частина житлового приміщення, яка належить позивачу, може функціонувати самостійно і окреме користування не буде порушувати права та інтереси інших співвласників, суд вважає позовні вимоги [PERSON] доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору. Зважаючи на вищевказані положення закону, а також на те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, позивача звільнено від сплати судового збору, судові витрати зі сплати судового збору станом на день пред`явлення позову 03.07.2025 становлять 16640,00 грн. та підлягають стягненню з відповідачів на користь держави по 8320,00 грн з кожного. Позивач оплатив кадастрову зйомку ФОП [PERSON] в сумі 1500 грн., що підтверджується товарним чеком від 30.05.2024, дана зйомка була використана судовим експертом Авдєєвою Н.М. для виготовлення висновку експерта за результатами проведення оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 24 від 06.06.2024 про що зазначено експертом в даному висновку. Крім того, позивач оплатив судовому експерту Авдєєвій Н.М. послуги по виконанню експертизи житлового будинку та земельної ділянки по [ADDRESS] в сумі 6000,00 грн. Посилання представника відповідача [PERSON] адвоката Шеховцової О.І. на те, що кадастрова зйомка та виготовлення висновку експерта позивачу були необхідні при зверненні до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно, за яким було винесено рішення від 23.01.2025 в справі № 553/2966/24 є недоведеним, оскільки стороною відповідача не надано належних та допустимих доказів про те, що геодезична зйомка виготовлена ФОП [PERSON] та висновок експерта за результатами проведення оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи № 24, виготовлений 06.06.2024 судовим експертом Авдєєвою Н.М. були надані позивачем в рамках розгляду справи № 553/2966/24, а також доказів того, що рішенням суду від 23.01.2025 в справі № 553/2966/24 було вирішено питання про стягнення на користь позивача витрат, пов`язаних з розглядом справи серед яких були дані витрати. З урахуванням вище викладеного, з відповідачів на користь позивача підлягають стягнення витрати за кадастрову зйомку в сумі 1500 грн. по 750 грн. з кожного та висновок експерта в сумі 6000 грн. по 3000 грн. з кожного. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правничу допомогу суд зазначає таке. Згідно з п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої вказаної статті Кодексу). Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (само представництво) та (або) через представника. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України). За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України. За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Пунктом 9 частини першої статті 1 України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правничої допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правничої допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат. 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 8 ст. 142 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Вирішуючи питання про розподіл у цій справі витрат на правничу допомогу, суд враховує, наявні в матеріалах справи докази надані на підтвердження понесених сторонами витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12 000,00 грн. позивачем надано: - договір про надання правничої допомоги від 27.06.2025, укладений між адвокатом Васильєвою Любов Миколаївною та [PERSON] ; - копію акту приймання-передачі виконаних робіт від 02.07.2025; - копію квитанції № 8 від 27.06.2025. Договором про надання правничої допомоги від 27.06.2025 визначено, що предметом даного Договору є Адвокат приймає на себе зобов`язання надати правову допомогу Клієнту з наступних правових питань та у таких розмірах: зібрати докази та підгодовувати позовну заяву до Подільського районного суду м. Полтави про виділ частки нерухомого майна із спільної часткової власності, написання відповіді на відзив. Згідно п. 2.6 договору розмір гонорару за цим договором визначений сторонами договору 12000 грн. Відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт від 02.07.2025 адвокат передав, а клієнт [PERSON] прийняв виконану за договором роботу адвоката, а саме :позовну заяву до Подільського районного суду м. Полтави за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про виділ частки нерухомого майна із спільної часткової власності, припинення права спільної часткової власності на 7 арк. з додатками на 65 арк. у 4-х екземплярах. Оплата за проведену роботу проведена клієнтом повністю в розмірі 12000 грн. Відповідно до квитанції № 8 від 27.06.2025 [PERSON] сплатив 12000,00 грн [PERSON] за складання позовної заяви. У разі встановлення у договорі фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21). Водночас, слід звернути увагу, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. У постанові від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19 Верховний Суд вказав про те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України. У справі № 755/10947/17 Великою Палатою Верховного Суду висловлено правову позицію, згідно якої, суди підчас вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2024 року справа № 686/5757/23 провадження № 14-50цс24 наведено наступний правовий висновок. У розумінні умов частин четвертої шостої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе винятково на підставі клопотання іншої сторони у разі доведення нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21. Водночас у частині третій статті 141 ЦПК України визначено критерії,

Outcome: approved