Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

11.09.2025 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про зміну способу участі батька у вихованні дитини [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що сторони є батьками неповнолітньої дитини, яка проживає з матір`ю; що рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 24.10.2018, яке набрало законної сили, позивачу [PERSON] визначено дні побачень з сином [PERSON] , [INFO] , кожної 1 та 3 суботи і неділі місяця з 09-00 год. до 20-00 год. наступного дня по місцю проживання батька; кожної 2 та 4 середи і четверга місяця з 09-00 год. до 20-00 год. наступного дня по місцю проживання батька; у день народження дитини та святкові дні (Новий рік, Різдво, Пасха, День Конституції, День незалежності України, Покрова) з 13-00 год. до 18-00 год. з правом забирати дитину за місцем проживання батька за згодою матері. Проте, через навчання дитини у навчальному закладі, позивач не може брати сина до себе кожної 2 та 4 середи і четверга місяця з 09-00 год. до 20-00 год. наступного дня по місцю свого проживання; у день народження дитини та святкові дні (Новий рік, Різдво, Пасха, День Конституції, День незалежності України, Покрова) з 13-00 год., у зв`язку з чим звернувся до відповідачки з проханням збільшити кількість днів побачень з сином, зокрема, щоб половину навчальних канікул в залежності від сумарної їх тривалості (перша половина канікул або друга половина канікул) дитина перебувала за місцем проживання батька, за згодою матері з 09-00 год. до 20-00 год. по закінченню погодженого останнього дня на що отримав відмову. Просив змінити порядок спілкування батька з дитиною та встановити наступний графік побачень: кожної 1 та 3 суботи і неділі місяця з 09-00 год. до 20-00 год. наступного дня по місцю проживання батька; кожної 2 та 4 середи і четверга місяця з 09-00 год. до 20-00 год. наступного дня по місцю проживання батька; у день народження дитини та святкові дні (Новий рік, Різдво, Пасха, День Конституції, День незалежності України, Покрова) з 13-00 год. до 18-00 год. з правом забирати дитину за місцем проживання батька за згодою матері; половину днів навчальних канікул в залежності від сумарної їх тривалості (перша половина канікул або друга половина канікул) з правом забирати дитину за місцем проживання батька за згодою матері з 09-00 год. до 20-00 год. по закінченню погодженого останнього дня. Ухвалою судді Заставнівського районного суду Чернівецької області від 22.09.2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Відповідачка до судового засідання не з`явилася. Відзив не подала. Ухвалою суду від 23.10.2025 року підготовче провадження у справі було закрито, справу призначено до розгляду. Позивач та його представник адвокат Данищук В.В. в судовому засіданні позов підтримали, пояснили, що [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] , проте проживають окремо. [PERSON] любить сина та бажає брати участь у його вихованні та спілкуванні з дитиною. Оскільки колишня дружила перешкоджала цьому, у 2018 році рішенням суду було визначено спосіб участі [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , в тому числі кожної 2 та 4 середи і четверга місяця з 09-00 год. до 20-00 год. наступного дня по місцю проживання батька; у день народження дитини та святкові дні (Новий рік, Різдво, Пасха, День Конституції, День незалежності України, Покрова) з 13-00 год. до 18-00 год. з правом забирати дитину за місцем проживання батька за згодою матері. проте, вказане рішення ухвалене коли дитині було 4 роки. Наразі ж сину 11 років, він відвідує навчальний заклад, і відповідно, батько не може втручатися у навчальний прес та брати дитину до себе кожні 2 та 4 середу-четвер, та у світкові дні, якщо вони припадають на будні, що призводить зменшення кількості днів побачень з дитиною та як наслідок - до нерівності прав батьків щодо участі у вихованні дитини. Фактично [PERSON] бере до себе дитину лише у 1 та 3 суботу та неділю місяця, тобто чотири рази на місяць і то, за умови, що в цей період дитина не перебуває на реабілітації, бо син страждає на дитячий аутизм із затримкою мовного розвитку і руховими стереотипіями, а тому потребує регулярного спостереження лікарів педіатра, невролога, ортопеда, психіатра в динаміці за місцем проживання. Тому справедливим вважали, щоб окрім раніше визначених рішенням суду днів зустрічей із батьком суд призначив інші дні, так щоб половину канікул дитина знаходилася з матір`ю, а половину з батьком. Додали, що між батьком та малолітнім [PERSON] , [INFO] , існують теплі стосунки, їм подобається проводити час разом, син тягнеться до батька. [PERSON] ж любить свого сина, бажає піклуватися про нього, про його стан здоров`я, хоче брати активну участь у вихованні та розвитку дитини та має можливість приділяти увагу та догляд дитині, в тому числі під ч ас його реабілітації. Цілодобове перебування дитини із батьком сину не зашкодить. Просили позов задовольнити. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка до судового засідання повторно не з`явилася, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи. Представник органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував. За таких обставин, суд ухвалює заочне рішення у справі на що позивач надав згоду. Заслухавши позивача та його представника, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] [INFO] . Неповнолітній [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю [PERSON] в селі Ржавинці Чернівецького району Чернівецької області, в той час як батько дитини [PERSON] проживає окремо від дитини в місті Заставна Чернівецького району Чернівецької області. Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 29.11.2017 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття (а.с.19-20). Крім того, рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 23.05.2018 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на її утримання, як матері з якою проживає дитина-інвалід [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн щомісячно (а.с.21-22). Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Приписами ст.158 СК встановлено порядок вирішення органом опіки та піклування спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, згідно ч.1 якої передбачено, що за заявою матері або батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Відповідно до ч.2 ст.158 СК України рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Однак вимоги цих норм Закону при спорі у вихованні дитини застосовуються в даних правовідносинах з врахуванням вимог ч.1 ст.159 СК України, відповідно до якої, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Згідно ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 24.10.2018, яке набрало законної сили, зобов`язано [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , [PERSON] встановлено дні побачень з сином кожної 1 та 3 суботи і неділі місяця з 09-00 год. до 20-00 год. наступного дня по місцю проживання батька; кожної 2 та 4 середи і четверга місяця з 09-00 год. до 20-00 год. наступного дня по місцю проживання батька; у день народження дитини та святкові дні (Новий рік, Різдво, Пасха, День Конституції, День незалежності України, Покрова) з 13-00 год. до 18-00 год. з правом забирати дитину за місцем проживання батька за згодою матері. Посилаючись на неможливість бачитися з сином кожної 2 та 4 середи і четверга місяця з 09-00 год. до 20-00 год. наступного дня по місцю проживання батька; у день народження дитини та святкові дні (Новий рік, Різдво, Пасха, День Конституції, День незалежності України, Покрова) з 13-00 год. до 18-00 год. з правом забирати дитину за місцем проживання батька за згодою матері, через навчання сина у навчальному закладі, [PERSON] просив суд збільшити йому кількість днів побачень з сином, визначивши, окрім раніше призначених рішенням суду від 24.10.2018, дні навчальних канікул так, щоб половину канікул від загальної їх кількості дитина перебувала за місцем його проживання з 09-00 год. до 20-00 год. по закінченню погодженого останнього дня за згодою матері. Як вбачається із відповіді служби у справах дітей Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області на заяву [PERSON] від 15.01.2025, дитина [PERSON] навчається в Ржавинецькому опорному закладі. Зі слів класного керівника є періоди коли дитина перебуває на реабілітації, у зв`язку із чим пропускає навчання (а.с.15). Позивач звертався до служби у справах дітей Юрковецької сільської ради Чернівецького району Чернівецької області із заявою про розгляд питання щодо збільшення часу участі батька у вихованні сина, а саме під час канікул, оскільки фактично він позбавлений можливості брати сина до себе кожні 2 та 4 середу та четвер місяця через навчальний процес. Одержавши від служби у справах дітей відповідь про неможливість втручатися у рішення суду, яким вже визначені дні побачень, або в інший спосіб змінювати його зміст, позивач отримав відмову. Згідно преамбули Закону України «Про охорону дитинства» цей Закон визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток встановлює основні засади державної політики у цій сфері. Згідно вимог статті 15 даного Закону дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Відповідно до ч.2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Частиною 1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.8 ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Отже, із тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ст.ст.7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] житло позивача повністю придатне для проживання малолітньої дитини, з усіма комунальними зручностями. Стан будинку хороший, дитині створені необхідні умови для благополучного проживання дитини (а.с.36); за місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно (а.с.37); до того ж [PERSON] повністю володіє інформацією про стан здоров`я дитини, її потреби в постійному догляді та необхідності дотримання стабільного психо-емоційного стану. З досліджених в судовому засіданні фотосвітлин вбачається, що хлопчик поряд з батьком [PERSON] всміхнений, виглядає щасливим, вільно себе почуває, що також є немало важливим в даній категорії справ. Таким чином, з урахуванням всіх обставин справи, виходячи з інтересів дитини та рівності прав батьків щодо участі у вихованні дитини, відносин, які складаються між батьком та сином, прагнення батька до участі у вихованні дитини, суд вважає, що для дотримання психо-емоційного зв`язку між батьком та сином доцільно позивачу приймати участь у вихованні дитини шляхом збільшення днів побачень на період саме літніх канікул, і це не перешкоджатиме навчальному процесу, вихованню дитини. Що стосується збільшення днів зустрічей батька з сином під час осінніх, зимових та весняних канікул, то суд вважає це недоцільним, оскільки ці канікули є нетривалими (осінні та весняні канікули тиждень, зимові канікули два тижні) і в дні цих канікул, на який би тиждень місяця вони не припадали, батькові вже визначено за раніше ухваленим рішенням суду по два дні кожного тижня для участі у спілкуванні з дитиною та її виховання. А за відсутності у дитини в дні канікул навчального процесу, у батька відсутні перешкоди у реалізації спілкування з дитиною у визначені за рішенням суду дні. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] .

Outcome: partial