Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

27 жовтня 2025 року представник позивача [PERSON] , адвокат Венерська Г.І., звернулась до Шевченківського районного суду м. Чернівці з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що 08.09.2006 року позивачка зареєструвала з відповідачем шлюб. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина проживає разом з позивачкою та пе-ребуває на її утриманні. Основою розпаду сім`ї послугувало те, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя і з цього приводу між ними відсутнє взаєморозуміння. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе. Посилаючись на викладене, а також на те, що відповідач є здоровим, працездат-ним, має постійний дохід, представник позивачки просить суд шлюб розірвати та стяг-нути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Представник позивача, ад-вокат Венерська Г.І., подала заяву, згідно якої просила розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Подав заяву, згідно якої позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допо-могою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК Ук-раїни розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`я-сувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по су-ті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 08.09.2006 року Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). [PERSON] та [PERSON] є батьками мало-літньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверд-жується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.13). Як вбачається з позовної заяви та показів сторін, основою розпаду сім`ї послу-гувало те, що у подружжя було відсутнє взаєморозуміння, вони мають різні погляди на подружнє життя. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК Укра-їни шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постанов-ляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`яв-лений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збе-реження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реє-страцією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці необхідно залишити прізвище « [PERSON] », ос-кільки нею не було заявлено вимоги щодо зміни прізвища. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповно-літньої дитини в розмірі 1/4 частки від частки заробітку відповідача, суд вважає необ-хідним зазначити наступне. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати ди-тину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру алі-ментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здо-ров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого май-на, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для праце-здатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармоній-ного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (до-ходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину при-суджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи пи-тання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші об-ставини, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає необхідним задовольнити позов в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини саме в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового міні-муму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаход-женням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, не-обхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Враховуючи вищенаведене,згідно вимог статті 141 ЦПК України, відповідно до обсягу задоволених вимог щодо стягнення аліментів, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 1211,20 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу щодо стягнення аліментів. Щодо стягнення судових витрат, пов`язаних з позовною вимогою щодо розірван-ня шлюбу, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у роз-мірі 1 211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved