Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

25 червня 2025 року до Харківського районного суду Харківської області надійшла позовна заява КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ РОГАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги централізованого опалення. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач є користувачем послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] облік нарахувань здійснюється за особовим рахунком № [NUMBER] . Надання власнику житла послуг з централізованого опалення та відкриття на його ім`я особового рахунку слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». В порушення пункту 18 Постанови КМУ від 21 липня 2005 року №630 та статей 67,68 ЖК України відповідач не проводив оплату за надані йому комунальні послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість за спожиті комунальні послуги з централізованого опалення за період з 01 листопада 2021 року по 11 червня 2025 року у розмірі 30604,50 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 червня 2025 року вищевказану цивільну справу передано в провадження судді Карасави І.О. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 01 липня 2025 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду. Представник позивача Гладкова В.П. у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги, у разі неявки відповідача просить розглянути справу в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку статті 128 ЦПК України, шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання відповідно до відомостей Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного Управління ДМС України в Харківській області, отриманих судом відповідно до вимог частини 6 статті 187 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Будь-яких клопотань від відповідача не надходило. Крім того, інформацію про дату, час та розгляд самого провадження даним складом суду розміщувалася на сайті Судової влади цього місцевого суду у розділі інформацію для громадян з найменуванням «ГРОМАДЯНАМ» (https://dn.ki.court.gov.ua/sud). З огляду на зазначене вище та враховуючи те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (постанова ВС від 15 травня 2019 року у справі № 0870/8014/12), суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив суд про причини неявки та не подав відзив, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. З матеріалів справи судом встановлено, що відповідач [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманих судом відповідно до вимог частини 6 статті 187 ЦПК України. Відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , облік нарахувань здійснюється за особовим рахунком № [NUMBER] , який відкритий на її ім`я, що підтверджується довідкою КОМУНАЛЬНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ РОГАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ» №14 від 11 червня 2025 року. Таким чином, КП «ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ РОГАНСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ» надає відповідачу послуги з централізованого опалення, а відповідач в свою чергу, споживає зазначені послуги, що свідчить про наявність між ними взаємних зобов`язань. Відповідно до розпорядження Харківської обласної державної адміністрації №387 від 11 серпня 2017 року КП «Теплові мережі Роганської селищної ради» видано відповідну ліцензію. Відповідно до тарифів, затверджених рішенням Роганської селищної ради, від 18 жовтня 2021 року, з 01 листопада 2021 року для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 2657,00 грн./Гкал. Згідно вказаних тарифів представником позивача нараховано відповідачу заборгованість за спожиті комунальні послуги з централізованого опалення за період з 01 листопада 2021 року по 11 червня 2025 року у розмірі 30 604,50 гривень, про що вбачається з відомості нарахувань та оплат за послуги з теплопостачання. На підтвердження надання послуг з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , позивачем надано акти: від 23 березня 2024 року, від 27 жовтня 2023 року, від 31 березня 2023 року, від 10 листопада 2022 року, №10 від 26 лютого 2022 року, №10 від 01 листопада 2021 року про включення та відключення об`єкту теплопостачання . Як вбачається із відомостей нарахувань за послуги з централізованого теплопостачання, платежі від [PERSON] з листопада 2021 року не надходили. Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 № 2119-VIII зняття показань вузлів комерційного обліку щомісяця здійснюється виконавцем комунальної послуги або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, у присутності споживача або його представника (представника об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, управителя багатоквартирного будинку), якщо інше не передбачено договором.Зняття показань вузлів розподільного обліку, а також приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюється споживачами, якщо інше не передбачено договором. Пунктом 12 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року, регламентовано порядок здійснення нарахувань за теплову енергію, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії. У зв`язку з встановленням у будинку, в якому мешкає відповідач, засобів обліку та відсутності утеплення місць загального користування, плата за послуги з теплопостачання нараховується на підставі будинкового засобу обліку теплової енергії. З наданого позивачем розрахунку, з яким погоджується суд, проведеного на підставі рішень Роганської селищної ради від 18 жовтня 2021 року, представником позивача нараховано заборгованість, яка утворилась за відповідачем за спожиті комунальні послуги з централізованого опалення за період з 01 листопада 2021 року по 11 червня 2025 року у розмірі 30 604,50 гривень. Спірні правовідносини виникли у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг і регулюються, зокрема, Законом України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон). Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник (частина друга статті 19 Закону). Власником Закон визначає фізичну або юридичну особа, якій належить право володіння, користування та розпоряджання приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване у встановленому законом порядку (абзац сьомий частини першої статті 1 Закону). А споживачем є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу (абзац чотирнадцятий частини першої статті 1 Закону). Відносини між учасниками у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах (частина перша статті 19 Закону). За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 901 ЦК України). Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою (частина перша статті 29 Закону). Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону). Така правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17. Відповідно до статті 24 ЗУ «Про теплопостачання» від 02.06.2005№ 2633-IV основним обо`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Таким чином, саме на споживача послуг покладається обов`язок укласти з виконавцем послуг договір про надання житлово-комунальних послуг. Відсутність договору не є підставою для звільнення споживача від сплати за отримані житлово-комунальні послуги. Цієї думки дотримується і Верховний суд України (Постанова ВСУ від 30 жовтня 2013 року по справі №6-59цс/13). У висновках Верховного суду України від 01 березня 2013 року також зазначено, що у разі відсутності договору, виконавець послуг вправі звернутись до суду за захистом свого права, яке підлягає захисту на підставі частини 2 статті 16 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України). Частиною шостою статті 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до статті 1 вказаного закону місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача. Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири відповідача свідчить про виконання послуг позивачем. Отже, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання послуг централізованого опалення, а відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплатити надані послуги. У разі наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення квартири від мережі теплопостачання. Ураховуючи наведене суд встановлено, що позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення, а споживач [PERSON] є споживачем цих послуг, у встановленому законом порядку не була відключена від централізованого опалення, а тому проведені нарахування за надані послуги є правомірними. На підставі викладеного суд дійшов висновку, щодо наявності правових підстав для задоволення вимоги щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за спожиті комунальні послуги з централізованого опалення в розмірі 30 604,50 гривень, враховуючи відсутність доказів на підтвердження погашення відповідачем станом на момент розгляду справи суми боргу. Щодо заявленого позивачем клопотання про поновлення процесуального строку позовної давності щодо заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання за період з 01 листопада 2021 року по 11 червня 2025 року, суд зазначає, наступне. Відповідно до статті 267 ЦК України, заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. За змістом вказаної статті сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивного права кредитора, яке полягає в можливості одержання від боржника виконання зобов`язання як у судовому порядку, так і без використання судового примусу. Зокрема, суд не має права застосовувати позовну давність інакше, як за заявою сторін, і без такої заяви може задовольнити позов за спливом строку позовної давності (частина третя статті 267 ЦК України). У разі пропущення позовної давності та наявності заяви сторони про її застосування суд може визнати причини пропущення поважними та прийняти рішення про задоволення позову (частина п`ята статті 267 ЦК України). Крім того, навіть після спливу позовної давності боржник може добровільно виконати зобов`язання і таке виконання закон визнає правомірним, здійсненим за наявності достатньої правової підстави (частина перша статті 267 ЦК України), установлюючи для особи, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, заборону вимагати повернення виконаного. Поновлення строку позовної давності полягає в тому, що суд, визнавши, що строк пропущено з поважної причини, поновлює перебіг строку позовної давності. Ураховуючи те, що позовна давність застосовується судом тільки за заявою сторони у спорі, а відповідна заява в матеріалах справи відсутня, тому суд вважає подане клопотання про поновлення строку позовної давності є передчасним та відмовляє в його застосуванні. Щодо судових витрат Згідно платіжного доручення №1740 від 23 червня 2025 року, позивачем при пред`явленні позову до суду були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 гривень. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 гривень. На підставі викладеного і

Outcome: approved