Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

03.09.2025 року АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (надалі АТ «ПУМБ») звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 12.02.2021 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] було укладено кредитний договір №20118143675, на підставі якого відповідачці видано кредитну картку з кредитним лімітом у сумі 34 700,00 грн.. У зв`язку з тим, що [PERSON] свої кредитні зобов`язання належним чином не виконує, станом на 07.05.2025 року загальна сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором становить 71 091,96 грн., з яких: 32 345,74 грн. заборгованість за кредитом; 38 746,22 грн. заборгованість за процентами. Ухвалою суду від 12.09.2025 року провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 14.01.2026 року до суду через підсистему «Електронний суд» від представника відповідачки Сердюк М.І. надійшов відзив на позовну заяву. Частиною 7 статті 178 ЦПК України передбачено, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.. Ухвалою суду від 12.09.2025 року встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подачі відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, з наданням всіх письмових та електронних доказів, що підтверджують заперечення проти позову Враховуючи, що вказану ухвалу, а також позовну заяву з додатками будо доставлено до електронного кабінету представника відповідачки Сердюк М.І. 21.11.2025 року о 21:00 год., що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, відзив на позовну заяву подано з пропуском строку, а тому суд не бере його до уваги. В судове засідання представник АТ «ПУМБ» Супрун Є.В. не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Відповідачка [PERSON] та її представник Сердюк М.І. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. У судовому засіданні, яке відбулося 13.10.2025 року, [PERSON] пояснила, що вона не погоджується з сумою заборгованості, так як в липні 2025 року вона сплатила 34 700,00 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №20118143675. Водночас, вказана сума не відображена в розрахунку заборгованості. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно вимог ст.ст. 76,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Судом встановлено, що 12.02.2021 року між [PERSON] та АТ «ПУМБ» підписано заяву №20118143675 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, на підставі якої позичальнику відкрито поточний рахунок, видано кредитну картку, на яку встановлено кредитний ліміт у розмірі 3 000,00 грн. Підписанням вказаної заяви [PERSON] підтвердила, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані їй в процесі обслуговування і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через Дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладення Договору страхування, підписанням цієї заяви підтверджує свою згоду на укладання Договору страхування на зазначених умовах. Згідно заяви №20118143675 сторони узгодили наступні умови: строк дії кредитного ліміту 12 місяців з дня надання кредитного ліміту. Зі спливом вказаного строку, дія кредитного ліміту продовжується кожного разу на той самий строк у разі відсутності заперечень будь-якої із сторін або підстав для його скорочення у порядку, визначеному ДКБО; стандартна процентна ставка за користування кредитним лімітом - 47,88%; розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюються відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки. До даної заяви позивачем додано публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в редакції, що діє з 12.08.2020 року, затверджену рішенням Правління АТ «ПУМБ», протокол №818 від 11.08.2020 року та паспорт споживчого кредиту. Відповідно до Довідки про збільшення кредитного ліміту по договору, кредитний ліміт по договору №20118143675 неодноразово змінювався, останній раз 03.03.2022 року - збільшився до 34 700,00 грн. Згідно з розрахунком заборгованості, станом на 07.05.2025 року заборгованість за кредитним договором №20118143675 становить 71 091,96 грн., з яких: 32 345,74 грн. заборгованість за кредитом; 38 746,22 грн. - заборгованість за процентами. З виписки по особовому рахунку [PERSON] за період з 12.02.2021 року по 07.05.2025 року вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами, а також здійснювала часткове погашення заборгованості. 09.05.2025 року позивач відправив відповідачці письмову вимогу про виконання зобов`язання перед АТ «ПУМБ», а саме про оплату заборгованості в загальному розмірі 71 091,96 грн. протягом 30 днів з моменту отримання листа. 07.07.2025 року [PERSON] здійснила оплату на рахунок, зазначений у вимозі про виконання зобов`язання, а саме: [NUMBER] , у розмірі 34 700,00 грн., з призначенням платежу: погашення заборгованості по кредиту 20118143675. Щодо стягнення заборгованості за кредитом У частинах 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У розумінні ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підтвердження умов надання кредиту відповідачці та порушення зобов`язання останньою позивач надав суду виписку по особовому рахунку [PERSON] за період з 12.02.2021 року по 07.05.2025 року. Отже, факт користування відповідачкою грошовими коштами АТ «ПУМБ» доведено та не спростовано відповідачкою. Враховуючи, що фактично отримані та використані [PERSON] кошти в добровільному порядку не повернуті, суд переконаний, що АТ «ПУМБ» вправі вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Щодо стягнення заборгованості за нарахованими відсотками Згідно ст.536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Суд звертає увагу, що до позовної заяви долучено розрахунок заборгованості, з якого вбачається розрахування усієї суми заборгованості з урахуванням також нарахованих відсотків, що передбачені заявою №20118143675 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (розділ «кредитна картка»). Згідно ст.629 ЦПК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, беручи до уваги усе вище викладене, суд дійшов до переконання про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки на користь АТ «ПУМБ» в тому числі процентів за користування кредитом. Водночас, заборгованість по відсоткам складає не 38 746,22 грн., як зазначено в позовній заяві та розрахунку заборгованості, а 4 046,22 грн., з огляду на таке. Як уже було встановлено вище у цьому судовому рішенні, 07.07.2025 року відповідачка здійснила оплату в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 20118143675 у розмірі 34 700,00 грн. Водночас долучений до позовної заяви розрахунок заборгованості складений станом на 07 травня 2025 року. Таким чином, сплачена відповідачкою сума у розмірі 34 700,00 грн. не була врахована під час визначення розміру заборгованості, заявленої позивачем. Відповідно до п. 5.10. Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, у разі недостатності суми, отриманої банком в рахунок повернення заборгованості за споживчим кредитом, для виконання зобов`язань в повному обсязі, вимоги банку погашаються у наступній черговості: 1)прострочена до повернення сума споживчого кредиту та прострочені проценти за користування споживчим кредитом у відповідності до процедур, визначених у банку; 2)строкова заборгованість по поверненню суми споживчого кредиту та строкова заборгованість по процентам за користування споживчим кредитом у відповідності до процедур, визначених у банку; 3)прострочена заборгованість по сплаті комісії за обслуговування кредитної заборгованості (за її наявності); 4)строкова заборгованість по сплаті комісії за обслуговування кредитної заборгованості (за її наявності); 5)неустойка за порушення зобов`язань по споживчому кредиту; 6)витрати банку, пов`язані з одержанням виконання, в тому числі, але не виключно, витрати, пов`язані з пред`явленням вимоги, зверненням стягнення, а також будь-які інші витрати (відправка листів/повідомлень тощо). З урахуванням того, що сплаченої відповідачкою суми недостатньо для повного погашення заборгованості за кредитом та процентами, а також беручи до уваги відсутність у матеріалах справи документів, які б підтверджували встановлену позивачем процедуру розподілу сплачених коштів між тілом кредиту та процентами, суд дійшов висновку про можливість зарахування сплаченої суми у розмірі 34 700,00 грн. у рахунок погашення заборгованості за процентами відповідно до вимог ст. 534 ЦК України. Таким чином, [PERSON] має перед АТ «ПУМБ» заборгованість по кредитному договору №20118143675 на загальну суму 36 391,96 грн., з яких: 32 345,74 грн. - за основною сумою боргу; 4 046,22 грн. - за відсотками. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов було задоволено на 51,19% (36 391,96х100/71 091,96), судовий збір підлягає стягненню з відповідачки у сумі 1 240,03грн. (2 422,40х51,19/100).

Outcome: partial