Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

25.11.2025 через систему «Електронний суд» до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] , подана представником адвокатом Кірсоновою А.В., до відповідача Запорізької міської ради, в якій просить визнати за [PERSON] , яка є власницею 1/3 частки квартири [ADDRESS] , право власності на інші 2/3(дві треті) частини даної квартири [ADDRESS] , які складаються з: 1/3 (однієї третьої) частки цієї квартири, яка належала на праві власності [PERSON] , та 1/3 (однієї третьої) частки цієї квартири, яка належала на праві власності [PERSON] ,- житловою площею 40,39 кв.м., загальною площею 56,87 кв.м - в порядку спадкування за законом після смерті рідного дядька - спадкодавця померлого [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] помер рідний дядько позивачки [PERSON] 1948 року народження, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 21.12.2021 року, серія [NUMBER] , вид.Комунарським ВДРАЦС у місті Запоріжжі Південно-Східного МУ Міністерства юстиції (м.Дніпро). Після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на 1/3 частку квартири [ADDRESS] , житловою площею 40,39 кв.м., загальною площею 56,87 кв.м, що належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло, виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради 12 серпня 2002 року, право власності на частку квартири зареєстроване в Державному реєстрі речових прав, номер відомостей про речове право: 50945097, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна : 2763167323060. Дядько був співвласником (мав 1/3 частку) даної квартири в рівних частках разом зі своєю дружиною [PERSON] (мала 1/3 частку) та сином [PERSON] (мав 1/3 частку). При цьому позивач зазначає, що правовстановлюючих документів не має в наявності, вони повністю втрачені внаслідок ракетного удару ворожої ракети по будинку, де знаходиться спірна квартира, під час військової агресії рф на початку березня 2023 року. [PERSON] був спадкоємцем померлих дружини [PERSON] (померла [INFO] ) та його сина [PERSON] , який змінив прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », помер [INFO] . Згідно нотаріальних даних, дядько позивача у встановлені законом строки для прийняття спадщини звернувся з відповідними заявами про прийняття спадщини після дружини та після сина до нотаріальної контори, однак помер, не встигши отримати свідоцтва про право на спадщину після дружини та сина, що підтверджується постановою приватного нотаріуса ЗМНО Якіб`юк Ю.А. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.08.2023 року за вихідним номером 812/02-31. Нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.08.2023 року, а саме у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину з причини, що остання не має оригіналів документів про належність померлій [PERSON] 1/3 частки вказаної квартири, та оригіналів документів про належність померлому [PERSON] 1/3 частки вказаної квартири, спадкоємцем яких був [PERSON] , котрий помер [INFO] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, що необхідні для видачі свідоцтва про право на спадщину. На підставі ст. 1276 ЦК України позивач просить визнати за нею, як власницею 1/3 частки квартири [ADDRESS] , право власності на інші 2/3(дві треті) частини зазначеної квартири, які складаються з: 1/3 частки цієї квартири, яка належала на праві власності [PERSON] , та 1/3 частки цієї квартири, яка належала на праві власності [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті рідного дядька - спадкодавця померлого [INFO] [PERSON] . Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.11.2025 справу передано для розгляду судді Сиротенко В.К. Ухвалою судді від 27.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження; розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання; учасникам справи надано строк для подання заяв по суті справи. Крім того, задоволено клопотання позивача про зменшення судового збору. Ухвалою суду від 27.11.2025 задоволено клопотання представника позивача адвоката Кірсанової Анастасії Володимирівни про витребування доказів та витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Юлії Арсенівни засвідчені копії всіх документів, з яких складається заведена спадкова справа №31 за 2022 рік. 11.12.2025 на адресу суду надійшла витребувана копія спадкової справи. 16.12.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшло клопотання, в якому просила витребувати у приватного нотаріуса Якіб`юк Ю.А. належним чином завірену копію спадкової справи №31 за 2022 рік; витребувати від Запорізької міської ради копії правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] . У судовому засіданні представник позивача не підтримала подане клопотання про витребування доказів з тих підстав, що копія спадкової справи, яка вже витребувана судом, містить свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою суду від 18.12.2025 закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні 09.01.2026 представник позивача підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та просила задовольнити позов. Представник відповідача у судові засідання не з`являвся, про дату, час та місце проведення судових засідань повідомлявся у визначеному законодавством порядку. 10.12.2025 через систему «Електронний суд» від відповідача надійшла заява, в якій просить розглядати справу без участі представника відповідача та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. У судовому засіданні 09.01.2026 закінчено розгляд справи по суті та суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення, в судовому засіданні оголошено перерву до 16.01.2026. У судове засідання 16.01.2026 представники сторін не з`явилися. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21.12.2021 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), [INFO] помер [PERSON] , [INFO] . 06.09.2022 [PERSON] позивач у справі, яка є рідною племінницею померлого [PERSON] , звернулася до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А. з заявою про прийняття спадщини після померлого дядька [PERSON] 15.09.2023 приватним нотаріусом ЗМНО Якиб`юк Ю.А. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з 1/3 (однієї третьої) частки квартири [ADDRESS] ., житловою площею 40,39 кв.м., загальною площею 56,87 кв.м., що належала спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради 12.08.2002 року, право власності на частку квартири зареєстровано в Державному реєстрі речових прав, номер відомостей про речове право: 50945097, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2763167323060. Як вбачається з довідки №323/02-14 від 25.07.2023, виданої приватним нотаріусом ЗМНО Якиб`юк Ю.А., відповідно до матеріалів спадкової справи спадкоємицею за законом після померлого [INFO] [PERSON] , що був спадкоємцем [PERSON] - дружини, яка померла [INFO] та [PERSON] - сина, який помер [INFO] , що проживали за адресою: [ADDRESS] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, є його племінниця [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Склад спадкового майна за законом: квартира [ADDRESS] та внески. Єдиною спадкоємецею після померлого [INFO] [PERSON] , є племінниця [PERSON] . 12.08.2002 Орджонікідзевською районною адміністрацією Запорізької міської ради видано свідоцтво №1737 про право власності на житло, яким засвідчено, що квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності громадянам: [PERSON] 1/3 частини, [PERSON] 1/3 частини, [PERSON] 1/3 частини. Квартира приватизована згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Загальна площа квартири 56,87 кв.м., у т.ч. житлова площа 40,39 кв.м. Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №00039056343 від 29.03.2023, 26.01.1973 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №260 від 26.01.1973. Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00039056368 від 29.03.2023, 15.12.2013 внесено актовий запис №6921 про смерть [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . З Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00040972930 від 15.08.2023 вбачається, що [INFO] народився [PERSON] , актовий запис №389 від 28.02.1976, батьки: батько [PERSON] , [INFO] , матір [PERSON] , [INFO] . Згідно Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про зміну імені №00039062269 від 29.06.2023, [PERSON] змінив прізвище на « [PERSON] », актовий запис №01 від 10.01.2017. Також в матеріалах справи міститься копія свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] , виданого 10.01.2017 Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , змінив прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00039062229 від 29.03.2023, [PERSON] помер [INFO] , про що внесено актовий запис №805 від 02.07.2020. Постановою №812/02-31 від 15.08.2023 про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватним нотаріусом ЗМНО Якиб`юк Ю.А. було відмовлено [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на спадкове майно, яке складається з 2/3 часток квартири [ADDRESS] , які в рівних частках належали дружині та сину померлого. Підставою відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом стало те, що Шульгіною Л.Г., яка діє від імені [PERSON] , не були подані оригінали документів про належність померлій [INFO] [PERSON] 1/3 частки вищезазначеної квартири та належність померлому [INFO] [PERSON] 1/3 частки вищезазначеної квартири. Відповідно до Інформаційної довідки за спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №69945142 від 06.02.2022, інші спадкові справи щодо майна померлого [PERSON] , не заводилися. Згідно Інформаційної довідки за Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №69945245 від 06.09.2022, інформація про наявність заповіту/спадкового договору [PERSON] відсутня. Як зазначено у позовній заяві та пояснила у судовому засіданні представник позивача, оригінали правовстановлюючих документів на спірну квартиру були втрачені внаслідок ракетного удару по будинку, де знаходилася квартира. Відтак позивач позбавлена можливості надати такі документи та, відповідно, оформити свої права на спадщину за законом в позасудовому порядку. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статей 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини першою статті 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частин першої та п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців. У постанові Верховного Суду від 02.06.2021 у справі № 155/1584/18 зазначено, що спадкова трансмісія - це перехід права на прийняття спадщини від померлого спадкоємця, який не встиг реалізувати своє право на прийняття спадщини до його спадкоємців, тобто - перехід права, а не виникнення права на спадкування після смерті першого спадкодавця. Право на прийняття спадщини за трансмісією у разі його виникнення реалізується на загальних підставах, із урахуванням строків, встановлених статтею 1270 ЦК України. Спадщина може бути прийнята в порядку спадкової трансмісії після спливу строку для прийняття спадщини за письмовою згодою спадкоємців або в судовому порядку, якщо суд визнає причини пропуску цього строку поважними (частини друга, третя статті 1272 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, що передбачено частиною першою статті 1298 ЦК України. Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За приписами ст. 68 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, та склад спадкового майна. Відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат» у разі не подання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у її вчиненні, про що, на вимогу заінтересованої особи, виносить мотивовану постанову. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 15.08.2023 [PERSON] , в особі представника [PERSON] , було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю оригіналів документів, які підтверджують право власності на спірну квартиру. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справі про спадкування», судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі статтею 392 ЦК України особа, яка вважає, що її речові права порушені, має право звернутися до суду як з позовом про визнання права власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В даному випадку, перешкодою для оформлення спадкового права позивача у нотаріальному порядку є відсутність оригіналів документів, що підтверджують право власності спадкодавця на спадкове майно. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем належними та допустимими доказами підтверджено та доведено законність та обґрунтованість позовних вимог, відтак суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача, оскільки питання про розподіл судових витрат позивачем не ставилося.

Outcome: approved