Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

У листопаді 2025 року в електронному вигляді з використанням системи ЄСІТС підсистеми «Електронний суд» представник товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» (далі - ТОВ «Бізнес Позика») Памірський М.А. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 251647-КС-001 від 26.08.2021 року у розмірі 14 930,18 грн, з яких: 5 166,13 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту; 9 764,05 грн сума прострочених платежів по процентах, а також стягнути із відповідача судові витрати по справі. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує, що 26.08.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] було укладено договір № 251647-КС-001 про надання кредиту, відповідно до якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у сумі 6 000 грн, а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк до 10.02.2022 року та сплатити проценти за користування кредитними коштами та комісію. Вказаний договір був підписаний електронним підписом [PERSON] , відтвореним шляхом використання нею одноразового персонального ідентифікатора «G-4860», який був надісланий на її номер мобільного телефону, що підтверджується умовами договору, реквізитами та підписами сторін. Також, 17.11.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до договору № 251647-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов додаткової угоди сторони домовились внести зміни в п. 1 договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 01.06.2022 року». Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 251647-КС-001, відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором № 251647-КС-001 на загальну суму 4 950,07 грн. Однак, в подальшому відповідач не виконувала свої зобов`язання щодо повернення наданого їй кредиту та не здійснювала оплату процентів згідно графіку платежів, в зв`язку із чим її заборгованість за договором кредиту № 251647-КС-001 від 26.08.2021 року становить 14 930,18 грн, з яких: 5 166,13 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту; 9 764,05 грн сума прострочених платежів по процентах. У зв`язку з цим позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь вищезазначену заборгованість. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04.12.2025 року у справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Відповідач своїм правом на подачу відзиву у встановлені судом строки, згідно ухвали Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 04.12.2025 року, не скористався. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.08.2021 року ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] в електронній формі уклали договір № 251647-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронним повідомленням, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», і Правилами про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавець, за умовами якого ТОВ «Бізнес Позика» надало [PERSON] кредит у розмірі 6 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язалася повернути кредитні кошти та сплатити нараховані проценти та комісію відповідно до графіка платежів. За умовами п.1 вказаного кредитного договору сторони передбачили, що кредит надається строком на 24 тижні з дати його надання; дата повернення кредиту 10.02.2022 року. Процента ставка: в день 0,86590029, фіксована. Комісія за надання кредиту становить 900 грн. Загальний розмір наданого кредиту 6 000 грн. Також, 17.11.2021 року між ТОВ «Бізнес Позика» та [PERSON] укладено додаткову угоду №1 до договору № 251647-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов додаткової угоди сторони домовились внести зміни в п. 1 договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 01.06.2022 року». Сторонами в п. 3 договору кредиту погоджено «Графік платежів», відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 6 000 грн, що підтверджується долученими довідками про підтвердження проведення платежів, а також письмовими доказами, які витребувані ухвалою суду від 04.12.2025 року у АТ КБ «Приватбанк», про рух коштів за картковим рахунком, спеціальним платіжним засобом до якого є картка № [NUMBER] за період з 26.08.2021 року (дата видачі кредиту) по 01.06.2022 року (дата закінчення терміну кредитування). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 251647-КС-001, відповідач на виконання умов договору здійснив часткову оплату за договором № 251647-КС-001 на загальну суму 4 950,07 грн. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 29.10.2025 року [PERSON] , здійснила часткову оплату за договором № 251647-КС-001 про надання кредиту від 26.08.2021 року на загальну суму 4 950,07 грн, проте наявна заборгованість складається з 14 930,18 грн, з яких: 5 166,13 грн сума прострочених платежів по тілу кредиту; 9 764,05 грн сума прострочених платежів по процентах. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Згідно з ч.1 та ч.3 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 5 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.7, ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1 ст.1047 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачем, суд встановлює такий розмір заборгованості виходячи з розрахунку позивача та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем. За таких обставин, враховуючи порушення відповідачем умов договору, а також враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо заявлених позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку, що цивільне (майнове) право позивача по отриманню від відповідача кредитної заборгованості, підлягає судовому захисту, тому позов ТОВ «Бізнес Позика» про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованим та таким що підлягає задоволенню в повному обсязі. Тому, з огляду на вищенаведене, станом на 29.10.2025 року у позичальника перед банком виникла заборгованість за договором № 251647-КС-001 про надання кредиту від 26.08.2021 року у загальному розмірі 14 930,18 грн, яка підлягає стягненню в повному обсязі. У зв`язку із задоволенням позову, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з [PERSON] на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2 422,40 грн (який сплачено з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки при подачі позову через систему «Електронний суд»).

Outcome: approved