Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Трофімов Андрій Вячеславович, звернулася до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить: - визнати таким, що не підлягає виконанню, вчинений 10.12.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем, зареєстрований в реєстрі за № 2565, виконавчий напис на підставі кредитного договору про встановлення овердрафту № Д-31/45 від 06.02.2014, про стягнення з [PERSON] на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КРИСТАЛБАНК» заборгованості на загальну суму 28947,30 грн; - стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати сплачений судовий збір (1 211,20 грн). В обґрунтування позову зазначає, що 06 лютого 2014 року між [PERSON] (Позивач) та Публічним акціонерним товариством «ТЕРРА БАНК» був укладений Кредитний договір про встановлення овердрафту №Д-31/45. Акціонерне товариство «КРИСТАЛБАНК» є правонаступником всього майна, прав та зобов`язань ПАТ «ПЕРЕХІДНИЙ БАНК «КРИСТАЛБАНК», яке, згідно з рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, є правонаступником активів та обов`язків Публічного акціонерного товариства «ТЕРРА БАНК». 10 грудня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2565. Вказаний виконавчий напис вчинено на підставі Кредитного договору про встановлення овердрафту №Д-31/45 від 06.02.2014 року, відповідно до якого стягувач пропонує стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «КРИСТАЛБАНК» заборгованість на загальну суму 28 947,30 грн. Сума заборгованості включає: заборгованість по кредиту 11 000,00 грн; заборгованість по процентам 16 447,30 грн; плата за вчинення виконавчого напису 1 500,00 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 06.02.2014 року по 01.09.2018 року включно. На підставі вказаного виконавчого напису 03 січня 2019 року старшим державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомир Волинцем Богданом Олеговичем було відкрите виконавче провадження №57991271. Вважає, що спірний виконавчий напис вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а сама заборгованість не є безспірною, у зв`язку з чим він підлягає визнанню таким, що не підлягають виконанню. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 06 жовтня 2025 року задоволено заяву представника [PERSON] - адвоката Трофімова Андрія Вячеславовича про забезпечення позову та вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №2565, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем від 10.12.2018 щодо стягнення з [PERSON] ( [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) на користь Акціонерного товариства «Кристалбанк» заборгованості за кредитним договором про встановлення овердрафту № Д-31/45 від 06.02.2014 в загальній сумі 28 947,30 грн. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 17 листопада 2025 року замінено у цивільній справі № 296/11225/25 відповідача з Акціонерного товариства «Кристалбанк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «Омега Фактор». Відповідач відзиву на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами отримані відповідачем в електронному кабінеті 22.11.2025, що підтверджується довідками про доставку до електронного кабінету. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 06.02.2014 між Публічним акціонерним товариством «Терра Банк» та [PERSON] було укладено договір №Д-31/45, згідно умов якого останній надано грошові кошти в сумі 11 000 грн строком до 01 лютого 2015 року, зі сплатою процентів 37% річних 10 грудня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем було вчинено виконавчий напис №2565 про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства КристалБанк, яке є правонаступником всього майна, прав та обов`язків ПАТ «Перехідний Банк «КристалБанк», яке згідно з рішенням засновника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08 грудня 2017 року (протокол №257/14), є правонаступником визначених відповідно до плану врегулювання, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13 жовтня 2014 року, активів (уключаючи права за договорами забезпечення) та обов`язків за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями Публічного акціонерного товариства «Терра Банк», не виплачені в строк грошові кошти, на підставі Кредитного договору про встановлення овердрафту №Д-31/45 від 06 (шостого) лютого 2014 року, укладений між Публічним акціонерним товариством «Терра Банк» та [PERSON] в загальному розмірі 28 947,30 грн за період з 06.02.2014 по 01.09.2018. 03 січня 2019 року на підставі виконавчого напису №2565 від 10.12.2018 старшим державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Волинцем Богданом Олеговичем було відкрито виконавче провадження ВП №57991271. 27 грудня 2018 року між Акціонерним товариством «КристалБанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фактор» набуло право вимоги за кредитним договором № Д-31/45 від 06 лютого 2014 року. За відступлення прав вимоги згідно договору від 27.12.2018, ТОВ «ФК «ОМЕГА ФАКТОР» сплатило на користь АТ «КРИСТАЛБАНК» узгоджену в п.2.1 договору ціну відступлення в розмірі 200 000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 88 від 27.12.2018. Згідно копії свідоцтва про шлюб від 03.01.2023 серії [NUMBER] , [PERSON] змінила прізвище на " [PERSON] " внаслідок укладення шлюбу 03.01.2023 з [PERSON] . Не погоджуючись із безспірністю заборгованості та винесеним виконавчим написом №2565 від 10.12.2018, позивачка [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» (в редакції чинній на момент вчинення виконавчого напису) передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 90 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п.3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (п.3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5). Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. В постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі №461/4609/16-ц зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України "Про нотаріат"). Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Варто також зазначити, що як на підставу вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року (далі - Постанова). Проте вказана Постанова не відносить кредитний договір до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідні зміни до Постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постановою Кабінету Міністрів України за №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Разом з тим, Постанова Кабінету Міністрів України за №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» відповідно до Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14 визнана судом незаконною та нечинною. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» №1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п.2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй Постанові по справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, пп.б п.2 Постанови передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, зокрема, подаються засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Спірний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем 10 грудня 2018 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16 зазначено, що для правильного застосування статей 87, 88 Закону "Про нотаріат" необхідно установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення виконавчого напису. Матеріали справи не містять відповідних доказів: подання нотаріусу оригіналу нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може проводитися у безспірному порядку; доказів на підтвердження моменту виникнення у [PERSON] заборгованості за кредитом; обгрунтованості періоду стягнення боргу за процентами по кредиту по 01.09.2018, хоча датою повернення кредиту визначено 01.02.2015; первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, тощо), які можуть підтвердити безспірність стягнення заборгованості за виконавчим написом; доказів того, що з моменту виникнення права вимоги за кредитним договором №Д-31/45 від 06 лютого 2014 року минуло не більше трьох років. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фактор» доказово не спростовані доводи позивачки [PERSON] про відсутність в неї безспірної заборгованості перед відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фактор», у зв`язку з чим оскаржуваний виконавчий напис №2565 від 10 грудня 2018 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим Олегом Миколайовичем про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «КристалБанк» заборгованості за кредитним договором №Д-31/45 від 06 лютого 2014 року в загальному розмірі 28 947,30 грн, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позов до вказаного відповідача задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фактор» на користь позивачки підлягають стягненню витрати понесені по сплаті судового збору у розмірі 1 211,20 грн.

Outcome: approved