Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Представник Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» у квітні 2025 року звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про споживчий кредит № 0046645/074 (кредитна картка) від 04.12.2020 року у розмірі 34432,45 грн., а також сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04.12.2020 року [PERSON] уклав із ПАТ «МТБ Банк» договір про споживчий кредит № 0046645/074 (кредитна картка) від 04.12.2020 року, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит на наступних умовах: тип кредиту поновлювальна кредитна лінія, що надається на поточний рахунок, операції за яким здійснюються за допомогою електронного платіжного засобу; розмір та валюта ліміту, встановлений на дату підписання цього Договору: до 50000,00 грн.; розмір мінімального щомісячного платежу (відсоток від суми заборгованості в день закриття розрахункового циклу): 5% (п`ять відсотків). Мінімальний щомісячний платіж має бути сплачений щомісяця до 25-го числа місяця, що слідує за місяцем, в якому виникла заборгованість; мета отримання кредиту: на споживчі цілі; строк на який надається кредит: з 07.12.2020 року по 06.12.2021 року; пільгова процентна ставка за кредитом. Тип процентної ставки: фіксована процентна ставка 43,2% річних. Згідно п. 1.2. Кредитного договору банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені цим договором та Договором про банківське обслуговування фізичних осіб при наданні споживчих кредитів у ПАТ «МТБ Банк». Кредит надається шляхом встановлення ліміту кредитної лінії на поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжного засобу, номер рахунку № [NUMBER] . Відповідно до п. 1.3 Договору, погашення кредиту відбувається шляхом поповнення поточного рахунку, зазначеного у п. 1.2 цього Договору. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 04.03.2025 року виникла заборгованість, у сумі 34432,45 грн., що становлять залишок заборгованості за санкціонованим овердрафтом. У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12.05.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від сторін заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надходило. 20.05.2025 року на адресу Херсонського міського суд Херсонської області надійшла заява представника відповідача адвоката Сергета В.В.. про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (внесення РНОКПП / коду ЄДРПОУ до додатковихї відомостей про учасника справи та надання доступу до електронної справи). Представнику відповідача 21.05.2026 року було надано доступ до цивільної справи в електронному виді через особистий кабінет в підсистемі «Електронний суд». Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися повторно, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, зокрема, шляхом неодноразового направлення судових повісток про виклик до суду за адресою реєстрації місця проживання відповідача та направлення судових повісток про виклик до суду в електронному вигляді через зареєстрованих кабінет в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі представнику відповідача адвокату Сергету В.В. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Пунктом 82-1 «Правил надання послуг поштового зв`язку», затверджених постановою КМ України від 5 березня 2009 р. № 270, установлено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з адресатом (одержувачем). У разі відсутності адресата (одержувача), будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка» . Отже, відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка відповідачу вручена. Процесуальним правом надати відзив на позов або письмові пояснення по суті предмету спору відповідач та його представник не скористалися. Документів, що підтверджують поважність причин їх відсутності суду не надано. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надійшло. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає. У зв`язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст.223 та ст. ст.280,281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст.130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст.280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Судом встановлено, що 04.12.2020 року [PERSON] уклав із ПАТ «МТБ Банк» договір про споживчий кредит № 0046645/074 (кредитна картка) від 04.12.2020 року, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит на наступних умовах: тип кредиту поновлювальна кредитна лінія, що надається на поточний рахунок, операції за яким здійснюються за допомогою електронного платіжного засобу; розмір та валюта ліміту, встановлений на дату підписання цього Договору: до 50000,00 грн.; розмір мінімального щомісячного платежу (відсоток від суми заборгованості в день закриття розрахункового циклу): 5% (п`ять відсотків). Мінімальний щомісячний платіж має бути сплачений щомісяця до 25-го числа місяця, що слідує за місяцем, в якому виникла заборгованість; мета отримання кредиту: на споживчі цілі; строк на який надається кредит: з 07.12.2020 року по 06.12.2021 року; пільгова процентна ставка за кредитом: 0,001% річних. Тип процентної ставки: фіксована процентна ставка 43,2% річних. Додатково [PERSON] підписав Анкету-заяву на надання кредитного ліміту та Інформацію про істотні характеристики послуги з надання кредитної лінії на кредитну картку. Згідно п. 1.2. Кредитного договору банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені цим договором та Договором про банківське обслуговування фізичних осіб при наданні споживчих кредитів у ПАТ «МТБ Банк». Кредит надається шляхом встановлення ліміту кредитної лінії на поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжного засобу, номер рахунку № [NUMBER] . Відповідно до п. 1.3 Договору, погашення кредиту відбувається шляхом поповнення поточного рахунку, зазначеного у п. 1.2 цього Договору. Як вбачається з виписки про рух коштів по особовому рахунку [PERSON] , на виконання положень договору про споживчий кредит № 0046645/074 (кредитна картка) від 04.12.2020 року, позивачем встановлено відповідачу кредитний ліміт. П. 1.4. Договору передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути банку суму кредиту та виконати всі інші зобов`язання, у тому числі щодо сплати процентів за користування кредитом, встановлені кредитним договором, у порядку та в строки, визначені договором про банківське обслуговування фізичних осіб при наданні споживчих кредитів у ПАТ «МТБ Банк», та у розмірах, які визначені цим договором, не пізніше 03.12.2021 року. Строк може бути автоматично пролонгований згідно умов Договору про банківське обслуговування фізичних осіб при наданні споживчих кредитів у ПАТ «МТБ Банк». Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого, за розрахунками позивача, станом на 04.03.2025 року виникла заборгованість, у сумі 34432,45 грн., яка складає залишок заборгованості за санкціонованим овердрафтом. Відповідач не спростовує факт наявності заборгованості. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Між Банком та фізичною особою виникли правовідносини з кредитних зобов`язань, які регулюються нормами ЦК України. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Предметом позову у справі, яка розглядається, є стягнення з позичальника заборгованості за кредитним договором. Зі змісту укладеного між сторонами договору вбачається, що він містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Зі змісту укладеного між сторонами договору вбачається, що він містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору. Частиною 1 ст. 633 ЦК України визначено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). За змістом ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (ч. 3 ст. 1054 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунку банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Згідно положень ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Оскільки умови договорів розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст.ст.633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомленим. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором № 0046645/074 (кредитна картка) від 04.12.2020 року у розмірі 34432,45 грн., що становить залишок заборгованості за санкціонованим овердрафтом, оскільки банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі надав відповідачу у користування кредитні кошти, а відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, внаслідок чого, за розрахунками позивача, станом на 04.03.2025 року виникла заборгованість, у сумі 34432,45 грн., яка складає залишок заборгованості за санкціонованим овердрафтом, тобто позовні вимоги підлягають задоволенню. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжної інструкції № 13595833 від 07.04.2025 року встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 3028,00 грн. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то розмір сплаченого ним судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на його користь у повному обсязі. На підставі ст. ст. 207, 526, 530, 626, 628, 633, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved