Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (надалі за текстом - позивач) звернулось до Подільського районного суду міста Києва з позовною заявою до [PERSON] (надалі за текстом - відповідач), про відшкодування шкоди. Ухвалою від 09.07.2025 відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. Позовні вимоги обгрунтовані наявністю у позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, права вимоги в межах фактичних затрат до відповідача, як особи відповідальної за заподіяний збиток, у зв`язку з чим, просить суд стягнути з відповідача на свою користь 13 994,00 грн. У судове засідання 05.11.2025 сторони не прибули. Від відповідача до суду відзив не надходив. Позивач не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, наявні передбачені ч. 1 ст. 223 та ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України підстави для заочного розгляду справи. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Між [PERSON] (надалі за текстом - страхувальник, потерпілий) та ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (надалі за текстом - страховик, позивач) було укладено Договір страхування від 25.03.2021 (надалі за текстом - Договорів) предметом якого є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором, щодо автомобіля MAN, днз. [NUMBER] . 10 жовтня 2021 року, в м. Києві, сталася ДТП за участю автомобіля MAN, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача. Відповідно до Постанови Подільського районного суду міста Києва від 16 листопада 2021 року у справі №756/15331/21, винним у вчиненні вищезазначеного ДТП було визнано відповідача. Відповідно до Рахунку СТО № РІ-00174 від 29.10.2021 року та страхового акту №11380/1, вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля марки MAN, д.н.з. [NUMBER] , складає 42955,40 грн. Страховик сплатив на рахунок СТО 42955,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням №00066433 від 22.11.2021. Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля ВАЗ днз. [NUMBER] , застрахована у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (надалі за текстом - страховик відповідача) на підставі Полісу ОСЦПВ № 202974839, що підтверджується інформацію від Національної поліції України щодо ДТП. ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», страховик відповідача, сплатив позивачу 28961,40 грн, що підтверджується Довідкою позивача. Невиплаченою залишається сума в розмірі 13 994,00 грн. (42955,40 грн. (сума понесених збитків) - 28961,40 грн. (сума страхового відшкодування сплачена страховиком відповідача) = 13 994,00 грн. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту в т. ч. є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди. Частина 1 ст. 22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Відповідно до положень частини 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положення ст. 1191 ЦК України передбачають, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлений законом. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У відповідності до вимог ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи , відповідальної за завданні збитки. Статтею 27 Закону України «Про страхування» встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Суд зазначає, що основною характерною ознакою суброгації є збереження того зобов`язання, яке виникло із заподіяння шкоди і у зв`язку з яким було виплачене страхове відшкодування, й зміна в ньому кредитора. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Внаслідок цього страховик виступає замість потерпілого у цих правовідносинах. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. Розмір страхового відшкодування визначається за правилами, встановленими у договорі страхування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов`язанні, то з урахуванням положення статті 515 ЦК України суброгація застосовується лише до майнового страхування. За таких обставинах, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума у розмірі 13 994,00. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.

Outcome: approved