Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

27 жовтня 2025 року до Піщанського районного суду Вінницької області з Тульчинського районного суду Вінницької області на підставі ухвали про передачу справи за підсудністю від 25 вересня 2025 року надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором, в якій позивач просить суд стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , дата народження: [INFO] ) на користь позивача - Акціонерного товариства «Ідея Банк» (ідентифікаційний код в ЄДРПОУ 19390819) заборгованість за кредитним договором в розмірі 76346,31 грн., стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , дата народження: [INFO] ) на користь позивача - Акціонерного товариства «Ідея Банк» (ідентифікаційний код в СДРПОУ 19390819) судовий збір в розмірі 3028 грн., що сплачений при поданні позовної заяви, та стягнути з Відповідача на користь АТ «Ідея Банк» інші можливі витрати, пов`язані з розглядом даної справи, розгляд справи просить здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з метою надання послуг клієнтам Позивач у тому числі використовує інформаційно-комунікаційну систему - Мобільний додаток «О.Bank 2.0» (далі - О.Bank 2.0). О.Bank 2.0 - програмне забезпечення, призначене для роботи на смартфонах, планшетах та інших мобільних електронних пристроях, за допомогою якого Користувач ініціює, а Банк виконує банківські операції, визначені Правилами надання послуг в системі дистанційного обслуговування «Idea Online» в Акціонерному товаристві «Ідея Банк». Початок процесу взаємодії з новим клієнтом-фізичною особою починається з реєстрації в програмному комплексі «Система дистанційного обслуговування О.Bank 2.0» через мобільний додаток «О.Bank 2.0». проходження дистанційної ідентифікації та верифікації клієнта в мобільному додатку О.Bank 2.0 за допомогою Державного порталу «ДІЯ» (надалі - ДП ДІЯ) та з можливістю оформлення цифрової картки та отримання інших банківських послуг відповідно до Закону України «Про банки і банківську діяльність», «Про електронну комерцію», «Про Національний банк У країни», «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги». Положення про використання електронного підпису та електронної печатки, затвердженого постановою Національного банку України та інших законодавчих актів України. З метою отримання послуг AT «Ідея Банк», Відповідачем було підписано Договір про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти AT «Ідея Банк» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки Банку, та Угоду про відкриття Кредитної лінії, обслуговування Кредитної карти. Так. 04.07.2024 після проведення ідентифікації та верифікації клієнта відповідно до вимог законодавства України між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір № 1635881 про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти AT «Ідея Банк» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки Банку (надалі - Договір). Даний договір було підписано Клієнтом ЦВП, шляхом відтворення власноручного підпису на екрані електронного сенсорного пристрою (смартфону) через мобільний додаток О.Bank 2.0 у відповідності до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» та «Про електронну комерцію». Банком підписано Договір шляхом накладення КЕП уповноваженого представника банку, що також узгоджується з Положенням про використання електронного підпису та електронної печатки, затвердженим постановою Національного банку України. Також 04.07.2024 р. згідно з умовами Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі - ДКБО), текст якого розміщено на Інтернет-сторінці Банку за посиланням: https://ideabank.ua/sites/default/files/2024-08/DKBOFO_04.04.2024.pdf, між Банком та гр. [PERSON] (надалі - Відповідач. Позичальник) було укладено Угоду №С-001-324029-24-980 про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки (надалі - Кредитний договір). Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора (ОТР-пароль) який був надісланий на номер мобільного телефону (Фінансовий номер) Відповідача, про що свідчить п. 27 Кредитного договору, реквізити сторін та зазначене нижче. Власне волевиявлення на укладення Кредитного договору Відповідач висловив шляхом його підписання Електронним підписом (надалі - ЕП), а саме Відповідачем було введено на інтерфейсі власного мобільного пристрою з Фінансового номеру в мобільному додатку О.Bank 2.0. СМС-повідомлення (ОТР-пароль. отриманий від Банку - з альфа імені «IdeaBank»), що узгоджується з п. 1.4.1. Договору № 1635881. Згідно з п. 1.5 Договору накладення ЕЦП Клієнта здійснюється шляхом перевірки та підтвердження Банком достовірності ОТР-паролю, що був повідомлений (шляхом введення в мобільному додатку О.Bank 2.0.) Банку Клієнтом після його автентифікації. Також, у Договорі визначено номер мобільного номера [NUMBER] в якості Фінансового номера Відповідача. Також, укладаючи Кредитний договір сторони погодились, що клієнт ознайомлений з умовами Договору, що затверджений розпорядженням Банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на Інтернет-сторінці Банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний (п. 4). Згідно Кредитного договору Позивач надає Відповідачу кредит на споживчі цілі у вигляді відновлювальної Кредитної лінії по відкритому поточному рахунку № [NUMBER] (до провадження в Україні міжнародних номерів банківських рахунків - [NUMBER] ), та здійснює платежі Відповідача з рахунку (у т. ч. ініційовані Відповідачем за допомогою БПК) за рахунок кредиту на суму, що перевищує залишок власних коштів Відповідача на рахунку, на умовах повернення, строковосгі та платності. Процентна ставка за користування Кредитом становить 70,8% річних (протягом пільгового періоду 0.01% річних на заборгованість, що виникла внаслідок здійснення безготівкової оплати за допомогою БПК в торговельно-сервісній мережі і Інтернеті), яка є фіксованою протягом усього строку дії Угоди та може бути зміненою за умови погодження Сторонами в порядку визначеному цією Угодою. Процентна ставка на прострочену суму кредиту при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту протягом дії Угоди 70.8% річних. Процентна ставка за використання коштів понад витратний ліміт (технічний овердрафт) 70.8% річних. Максимальний розмір Кредитної лінії становить 200000,00 (двісті тисяч) грн. Розмір Кредитної лінії на дату укладення Угоди становить 50000 грн. Позивач повністю виконав свої зобов`язання згідно Кредитного договору, що підтверджується випискою по Поточному рахунку Відповідача. Станом на дату подання цієї заяви Відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки, та інші платежі за кредитним договором, у зв`язку з чим Позивач був змушений звернутися до суду. Останній платіж/зарахування здійснено (поповнено Поточний рахунок) 01.10.2024. Сума боргу Відповідача за Кредитним договором станом на 17.07.2025 становить: прострочений борг - 49952,98 грн., прострочені проценти - 26393,33 грн., загальна заборгованість - 76346,31 грн. Заборгованість Відповідача також підтверджується випискою по рахунку (Поточному рахунку) № [NUMBER] та довідкою-розрахунком заборгованості станом на 17.07.2025. Оскільки Відповідач у добровільному порядку не сплатив заборгованість за Кредитним договором, в тому числі кредит, проценти за користування кредитом та інші обов`язкові платежі, тому Позивач змушений звернутись за захистом своїх порушених прав та інтересів до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 жовтня 2025 року дану позовну заяву було передано для розгляду судді Нестеруку В.В. Відповідно до положень ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. Ухвалою суду від 29 жовтня 2025 року у даній справі було відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час та місце проведення судового засідання, призначено судове засідання на 28 листопада 2025 року на 13 годину 00 хвилин. 28 листопада 2025 року у зв`язку з неявкою відповідача судове засідання було відкладено на 14 годину 00 хвилин 12 січня 2025 року. Позивач Акціонерне товариство «Ідея Банк» повноважного представника в судове засідання 12 січня 2025 року не направив, проте в тексті позовної заяви міститься клопотання представника про розгляд справи у відсутність представника позивача, підтримання позовних вимог, та згода на ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання по даній справі не з`явився, та на адресу суду повернулися конверти, в яких відповідачу з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № R067032241554, № R067051213774 за встановленою судом адресою реєстрації місця проживання відповідача було направлено повістки про виклик до суду в судові засідання призначені на 28 листопада 2025 року та на 12 січня 2026 року з відміткою відділення поштового зв`язку про невручення по причині відсудності адресата за вказаною адресою. При цьому суд враховує, що відповідно до положень п. 1, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився в жодне судове засідання без повідомлення причин неявки, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ч. 1 ст. 280, ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до норм статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з нормами параграфу 1 Глави 5 «Докази та доказування» ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності, достатності. На підставі наданих суду доказів встановлено, що відповідач [PERSON] 04.07.2024 року підписав анкету Клієнта при реєстрації в програмному комплексі «Система дистанційного обслуговування O.Bank 2.0» № 1264527 від 04.07.2024 року (а.с. 26). Також відповідач [PERSON] 04.07.2024 року пройшов повну дистанційну ідентифікацію, що підтверджується протоколом перевірки фотографій клієнта (а.с. 25). 04.07.2024 між АТ «ІдеяБанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір № 1635881 про використання електронного підпису клієнта та акцепт публічної оферти АТ «ІдеяБанк» про використання аналога власноручного підпису та відтиску печатки банку, Угоду про відкриття та обслуговування кредитної картки та страхування №С-001-324029-24-980 відповідно до вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію», за допомогою ОТР, про що свідчить копія вказаних договору та угоди, (а.с.29, 31-34), за яким відповідач отримав кредит на споживчі цілі строком на 12 місяців у вигляді відновлювальної кредитної лінії по відкритому поточному рахунку, максимальний розмір якої становить 200000 грн., станом на дату укладання угоди розмір кредитної лінії становить становить 50000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом 70,8% річних та 0,01% річних протягом пільгового періоду, який триває не більше 62 днів, строк кредитування складає 12 (дванадцять) місяців від дня зарахування кредиту на поточний рахунок клієнта. Також сторони погодили, що клієнт ознайомлений з умовами Договору, що затверджений розпорядженням Банку із усіма змінами та доповненнями, які оприлюднені на Інтернет-сторінці Банку за електронною адресою www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний (п. 4 договору). В угоді про відкриття та обслуговування кредитної картки та страхування № С-001-324029-24-980 та паспорті споживчого кредиту, в якому АТ «Ідея Банк» та [PERSON] погодили всі умови кредитування, які були підписані відповідачем за допомогою електронного підпису одна розовим паролем :0797 (а.с. 31-34) В Протоколі № С-001-324029-24-980 від 04.07.2024 року реєстрації/фіксації дій Клієнта при реєстрації в програмному комплексі «Система дистанційного обслуговування О.Ваnк 2.0» (Протокол підписання Договору на продукт) зафіксовано етапи підписання Кредитного договору відповідачем дистанційно, зокрема дату та час підтвердження, ознайлмлення клієнта з паспортом споживчого кредиту, з угодою про відкриття кредитної лінії, надсилання банком клієнту ОТР-коду для підписання паспорту та договору на продукт, підтвердження введення успішно клієнтом ОТР для підписання паспорта та договору, підписання банком договору на продукт, надсилання банком клієнту листа на електронну адресу, яку клієнт зазначив в анкеті з підписаним банком та клієнтом паспортом споживчого кредиту та договором на продукт (а.с. 37). З метою реалізації дистанційного укладення договорів, позивачем АТ «Ідея Банк» та ТОВ «МОБІЛЬНИЙ МАРКЕТИНГ» укладено Договір надання послуг №01/01122020 від 01.12.2020 року та додаток №2 відповідно до яких провайдер ТОВ «Мобільний маркетинг» зобов`язується від свого імені за дорученням і за рахунок субпровайдера АТ «Ідея банк» за винагороду надавати послуги із забезпечення доступу користувачів мережі оператора до контенту/контент послуг субпровайдера на території України (а.с. 39-40). Згідно копії витягу з Реєстру СМС-повідомлень за липень 2024 року до Договору надання послуг №01/01122020 від 01.12.2020 наявний текст СМС-повідомлення з текстом: kod: 0797для підписання паспорту споживчого кредиту та кредитного договору № С-001-324029-24-98, який було надіслано з «IdeaBank» на номер телефону відповідача [NUMBER] (а.с. 38). Копією виписки по рахунку клієнта-фізичної особи, відкритого на ім`я відповідача [PERSON] підтверджується надання кредитного ліміту в розмірі 50000 грн. та користування відповідачем кредитним коштами. Останній платіж з поповнення рахунку було здійснено відповідачем 01 жовтня 2024 року в розмірі 2000,00 грн. Також згідно даної виписки [PERSON] має заборгованість за кредитом в розмірі 76346,31 грн., з яких: 499952,98 грн. заборгованість за простроченим кредитом; 26393,33 грн. заборгованість по процентах (а.с. 41). Згідно довідки -розрахунку заборгованості [PERSON] за договором № С-001-324029-24-98 від 04.07.2024 року станом на 17 липня 2025 року має заборгованість за даним кредитним договором в розмірі 76346,31 грн., з яких: 499952,98 грн. заборгованість за простроченим кредитом; 26393,33 грн. заборгованість по процентах (а.с. 42). Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача з позовною заявою також надав копію публічної пропозиції AT «Ідея Банк» про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБОФО) (а.с.6), копію договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 6-17), копію статуту (а.с.45-46). З копії вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань № 12.4.2/С-001-324029-24-980 від 04 червня 2025 року вбачається, що АТ «Ідея Банк» повідомлено [PERSON] про наявність заборгованості за Кредитним договором з вимогою її погасити протягом 30 днів, також відповідача повідомлено, що у випадку непогашення заборгованості в тридцятиденний строк з дня надіслання цієї вимоги банк має право здійснити стягнення заборгованості у примусовому порядку на власний вибір (а.с. 43). Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі договору № С-001-324029-24-980 від 04.07.2024 року отримав в АТ «Ідея Банк» кредит у розмірі 50000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом 70,8% річних та 0,01% річних протягом пільгового періоду, який триває не більше 62 днів, зі строком кредитування 12 (дванадцять) місяців від дня зарахування кредиту на поточний рахунок клієнта, однак взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків не виконав, чим істотно порушив умови укладеного договору. Заборгованість за даним кредитним договором, станом на 17 липня 2025 року становила 76346,31 грн., з яких: 499952,98 грн. заборгованість за простроченим кредитом; 26393,33 грн. заборгованість по процентах. Доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, будь-кому з кредиторів, які б спростовували зазначену суму заборгованості, відповідач суду не надав. Положеннями ч. ч. 2 та 4 статті 202 Цивільного кодексу України передбачено, що двосторонні правочини є договорами, в яких погоджена дія двох або більше сторін. Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. У постанові КЦС ВС від 12 січня 2021 року у справі №524/5556/19 Верховний суд зазначив, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК). Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У постанові Верховного Суду від 07 квітня 2021 року у справі № 623/2936/19 зазначено: «Відповідно достатті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно частин першої та другоїстатті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію(оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першоїстатті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Тому укладення договору з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». При цьому, під час вирішення спірних правовідносин суд виходить з того, що статтею 204 ЦК України регламентована презумпція правомірності правочину. Так, відповідно до наведеної норми права правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Жодних судових рішень про визнання укладеного між сторонами правочину недійсним або встановлення його нікчемним суду не надано. Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами статті 530 ЦК України, обумовлено що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно піддягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився та належними доказами не спростував доводи позивача, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, та враховуючи те, що умовами кредитного договору встановлено обов`язок позичальника повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, визначені договором, а також те, що позичальник не виконує взятті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту, суд приходить до висновку, що у позивача виникло право вимоги повернення вказаної суми заборгованості. На підставі аналізу наведених норм законодавства та досліджених судом доказів, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задволенню, та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № С-001-324029-24-980 від 04.07.2024 року в розмірі, що складає 76346,31 грн., з яких: 499952,98 грн. заборгованість за простроченим кредитом; 26393,33 грн. заборгованість по процентах. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує, що відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved