Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обгрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] який проживав в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на все його майно і він являється спадкоємцем за заповітом від 13.12.2022, посвідченого старостою с. М`якохід Джулинської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, зареєстрованого в реєстрі № 17. Крім нього, інших спадкоємців у померлого ні за законом ні за заповітом немає. Коли він звернувся до державного нотаріуса щодо заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , йому було в цьому відмовлено у зв`язку з тим, що він пропустив встановлений строк на прийняття спадщини, внаслідок чого йому було рекомендовано звернутися до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вважає, що він пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин, оскільки після смерті [PERSON] , який помер [INFO] був мобілізований до лав ЗСУ з 05.06.2024 та по даний час перебуває на військовій службі. Просить визначити йому, як спадкоємцю за заповітом додатковий двомісячний строк, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Представник позивача [PERSON] - адвокат Янчук О.В. подав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача. Представник відповідача, Джулинської сільської ради Вінницької області Красиленко І.В. подала заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог, справу просила слухати у її відсутність. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , [INFO] , який проживав в [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] ; копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] ; довідкою виданою виконавчим комітетом Джулинської сільської ради Гайсинського району Вінницької області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина і позивач являється спадкоємцем на все його майно за заповітом від 13.12.2022, посвідченого старостою с. М`якохід Джулинської сільської ради Гайсинського району Вінницької області, зареєстрованого в реєстрі № 17. Крім позивача, інших спадкоємців у померлого ні за законом ні за заповітом немає, що підтверджується вказаною вище довідкою виданою виконавчим комітетом Джулинської сільської ради Гайсинського району Вінницької області. Позивач, маючи намір оформити належним чином свої спадкові права, звернувся до Бершадської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте державний нотаріус Стецюк С. надав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, відповідно до якої йому було відмовлено в оформленні спадщини, оскільки він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини та йому було рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання, що підтверджується постановою нотаріуса № 322/02-31 від 14.11.2025 року. Згідно частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Частиною першою статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, відповідно до наведених вище положень цивільного законодавства України для набуття прав щодо вступу в спадщину, на спадкоємця покладається вимога подати відповідну заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, в якій зазначив, що необізнаність спадкоємця щодо порядку та строків прийняття спадщини є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питань про важливість причини пропуску строки для прийняття спадщини потрібно знати свободу заповіту як основний принцип спадкового права. Крім того, у постанові КЦС ВС від 26 липня 2021 року у справі № 405/7058/19 Верховний Суд зробив висновок, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, як спадкоємець за заповітом, звернувся до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна після смерті батька з пропуском шестимісячного строку, оскільки з 05.06.2024 був мобілізований до лав ЗСУ та по даний час перебуває на військовій службі, що підтверджується довідкою форми 5 за № 5731 від 11.07.2024. Вимоги позивача про надання йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини суд вважає обґрунтованими, а причини пропуску строку на прийняття спадщини, поважними. Таким чином суд, з метою захисту прав спадкоємця на спадщину, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, визначивши позивачу додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] померлого [INFO] . На підставі викладеного та

Outcome: approved