Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Короткий зміст позову. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» через систему "Електронний суд" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. На виклад обставин в позові, посилається на те, що 02.06.2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Договір № 324912-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями. Вказує на те, що відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 5000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Зазначає, що згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,2771 процентів за кожен день користування Кредитом. Посилається на те, що ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] . Вказує на те, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, а тому станом на 30.10.2025 року у неї утворилась заборгованість за Договором № 324912-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 12 966,18 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 5 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 7 216,18 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми прострочених платежів за комісією 750,00 грн. Просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за Договором № 324912-КС-001 про надання кредиту від 02.06.2021 року, що становить 12 966,18 грн., та сплачений судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Рух по справі та позиція сторін. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 01.12.2025 року відкрито спрощене провадження по справі. Представник позивача ТОВ «Бізнес Позика», Памірський М.А., у судове засідання не з`явився, до суду скерував заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача; позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином у встановленому законом порядку. Відомостей про поважність причин неявки до суду не надала. Згідно до вимог частини 4 статті 223 та статей 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; в тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Досліджені судом докази та застосовані норми права. Судом встановлено, що 02.06.2021 року між ТОВ «БІЗПОЗИКА та [PERSON] укладено Договір № 324912-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями (а.с.14-20). ТОВ «БІЗПОЗИКА» 02.06.2021 року направлено відповідачу [PERSON] , пропозицію (оферту) укласти Договір № 324912-КС-001 про надання кредиту. 02.06.2021 року [PERSON] , прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 324912-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Відповідно до п. 1 Договору кредиту, ТОВ «БІЗПОЗИКА» надає Позичальнику грошові кошти у розмірі 5000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності (Далі Кредит), а Позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит (а.с.22-27). Викладене також підтверджується квитанцією про перерахунок коштів (а.с.21). Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало Позичальнику грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку Позичальника № [NUMBER] , що підтверджується довідкою про перерахування коштів (а.с.20). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з тим, що [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 29.10.2025 року у неї утворилась заборгованість за Договором № 324912-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 12 966,18 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 5 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 7 216,18 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми прострочених платежів за комісією 750,00 грн. (а.с.12-13). Також, як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором, заборгованість Відповідача за Кредитним договором після закінчення строку дії Кредитного договору не змінювалася (тобто проценти за Кредитним договором після закінчення строку дії Кредитного договору не нараховувалися. Так, положеннями ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно вимог статті 526 Цивільного кодексу України) надалі ЦК України) - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Згідно статті 624 ЦК України якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Договором може бути встановлено обов`язок відшкодувати збитки лише в тій частині, в якій вони не покриті неустойкою. Договором може бути встановлено стягнення неустойки без права на відшкодування збитків або можливість за вибором кредитора стягнення неустойки чи відшкодування збитків. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. У відповідності до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» - якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Судом встановлено, що 02.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 324912-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Разом з цим, відповідач [PERSON] , належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 30.10.2025 року утворилась заборгованість за Договором № 324912-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 12 966,18 грн., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту 5 000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 7 216,18 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн; суми прострочених платежів за комісією 750,00 грн. Аналогічної позиції притримується Верховний Суд в пункті 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18) зазначено, що «не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами». Частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Разом з цим, будь-яких доказів на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять та відповідачкою не надано, розрахунок за кредит нею не спростовано. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про порушення відповідачкою договірних зобов`язань перед позивачем, що підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами. У матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували те, що відповідач добровільно сплатила заборгованість за кредитним договором, а тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 12 966,18 грн. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з чим, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2422,40 гривень, документально підтверджений платіжною інструкцією №17484 від 11.11.2025 року(а.с.11). На підставі та

Outcome: approved