Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. представник позивача [PERSON] адвокат Пасічник Юрій Олександрович звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 вересня 1990 року Берегівською сільською радою Дубенського району Рівненської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №11. Спільних неповнолітніх дітей не мають. Причиною звернення до суду стало те, що сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивачка близько 15 років тому поїхала на заробітки в Італію, після чого відносини між подружжям погіршились, а згодом припинились повністю. Відповідач [PERSON] почав проживати за іншою адресою, а позивачка [PERSON] повернулась в Україну та має сподівання створити нову сім`ю. Розірвати шлюб через органи РАЦС немає можливості, оскільки є необхідність у виїзді за межі України. Збереження шлюбу вважає недоречним та неможливим, а призначення будь-яких строків для примирення недоцільним. Враховуючи той факт, що шлюб фактично розпався та існує лише формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії в справі. Ухвалою суду від 06.11.2025 відкрито провадження по справі. Розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Сторони про розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін повідомлені належним чином. Відповідач відзив на позов не надав. Від сторін до суду не надійшло клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивачки, згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримав, просив провести розгляд справи без їх участі. Відповідач, згідно поданої заяви, просив розгляд справи провести без його участі, позов визнав повністю. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 248 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 09 вересня 1990 року Берегівською сільською радою Дубенського району Рівненської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 8). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, чому відповідає і ст. 24 Сімейного кодексу України, за ч.1 якої примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Підстав для вжиття заходів щодо примирення подружжя, як того вимагають положення ст.111 СК України, суд не вбачає. Згідно ч.3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. V. Мотивована оцінка і висновки суду. Позивачка стверджує, що подружніх відносин з відповідачем не підтримує, шлюб носить формальний характер, збереження шлюбу не можливе. Відповідач не заперечує. Таким чином, суд робить висновок, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, тому позовні вимоги задовольняє.

Outcome: approved