Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

04.12.2025 року позивач АТ «СЕНС БАНК» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №500702508 від 23.08.2022, за яким [PERSON] отримала кредит в розмірі 61440,00 грн, зобов`язалася повернути його в строк до 23.02.2029, споатити проценти за користування кредитом в розмірі 24,00% річних. Проте неналежне виконання зобов`язань з боку відповідачки призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 05.05.2025 становить 97410,88 грн та складається з заборгованості за кредитом в розмірі 59844,26 грн, заборгованості за процентами 37566,62 грн. Позивач просить стягнути на свою користь з відповідачки наявну суму заборгованості, понесений ним судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8246,75 грн. Ухвалою суду від 08.12.2025 року відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачем відзиву на позов подано не було. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Також представник позивача у поданій заяві не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За таких обставин, суд ухвалює заочне рішення по справі, на що позивач надав згоду, на підставі наявних у ній доказів. При цьому фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося, на підставі положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 23.08.2022 року [PERSON] підписала з Акціонерним товариством «Альфа Банк» оферту на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500702508, за умовами якого тип кредиту - кредит готівкою, сума кредиту 61440,00 грн, процентна ставка 24,00% річних, тип ставки - фіксована, строк кредиту 78 місяців, кредит надається для повернення заборгованості за кредитним договором №501437214 від 22.02.2022; розмір 61440,00 грн, спосіб видачі - переказ коштів на рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ Альфа-Банк»; дата повернення кредиту 23.02.2029 року, для повернення заборгованості за угодою рахунок № [NUMBER] (а.с.37 зворот - а.с.38). З графіку платежів вбачається, що дата щомісячного платежу до 23 числа кожного місяця у розмірі мінімального щомісячного платежу 1562,16 грн.(а.с.40 зворот, а.с.41-42). Акцепт пропозиції на укладення угоди про надання споживчого кредиту №500702508 від 23.08.2022 відповідачка отримала у дату складання цієї оферти (а.с.39-40). 23.08.2022 сторонами підписано акцепт пропозиції на укладення угоди про надання кредиту №500702508. Окрім цього, 23.08.2022 підписано паспорт споживчого кредиту за умовами, аналогічними викладеним в оферті на укладення угоди про надання кредиту №500702508 (а.с.37). Відповідно до долучених до матеріалів справи Анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», паспорту споживчого кредиту, графіку платежів, відповідачка підписала їх власноручним підписом (а.с.37-42). Відповідно до меморіального ордеру №1276820257 від 23.08.2022 року АТ «Сенс Банк» перерахувало на рахунок [PERSON] 61440,00 грн, призначення платежу: надання кредиту за кредитним договором №500702508 від 23.08.2022 (а.с.44). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитом у [PERSON] , з урахуванням часткового погашеннґ заборгованості в розмірі 1228,80 грн, станом на 05.05.2025 існує заборгованість за кредитним договором №500702508 від 23.08.2022 в розмірі 97410,88 грн та складається з заборгованості за кредитом в розмірі 59844,26 грн, заборгованості за процентами 37566,62 грн (а.с.45). Згідно п.1.2 Статуту акціонерного товариства «Сенс Банк», банк (позивач) створений у формі акціонерного товариства та правонаступником усіх прав та зобов`язань акціонерного товариства «Альфа-Банк»(а.с.13-15). 11.04.2025 та 18.10.2025 Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернувся з досудовою вимогою до [PERSON] щодо виконання договірних зобов`язань (а.с.17-22), проте дані вимоги відповідачкою не задоволено. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Пунктом 1 частини другої статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Відповідно достатті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (статті 627 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно зістаттею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до частин першої та другоїстатті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно достатей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно достатті 1048 цього Кодексу. Під час розгляду справи встановлено, що кредитний договір №500702508 від 23.08.2022 містить інформацію про суму кредиту, мету кредиту, умови та порядок видачі, строк їх повернення, погашення, розмір відсоткової ставки (річної), відповідальність сторін, вони підписані сторонами, сторони досягли домовленості з усіх істотних умов договору, на момент укладення договору позичальник не заявляв додаткових вимог щодо умов кредитного договору та в подальшому частково виконував його умови, сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним й відповідало їхній внутрішній волі. Разом з тим, отримавши від банку кошти в кредит в розмірі 61440,00 грн, в порушення умов виконання кредитного договору [PERSON] , свої зобов`язання по поверненню кредиту і сплаті процентів за користування грошима належним чином не виконала. [PERSON] отримувала кредитні кошти, користувалася ними та протягом тривалого періоду часу частково виконувала зобов`язання щодо їх повернення, що підтверджується меморіальним ордером та випискою по рахунку. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про те, що надані докази в своїй сукупності свідчать про те, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, що відповідачка отримала кредит за договором №500702508 від 23.08.2022, проте не виконала взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені кредитним договором, отримані в кредит кошти в повному обсязі не повернула, проценти за користування кредитними коштами в повному обсязі не сплатила, тому наявні підстави для стягнення з неї на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 59844,26 грн, заборгованості за нарахованими відсотками в розмірі 37566,62 грн, які також підлягають стягненню. Встановивши, що [PERSON] власноручно підписала кредитний договір, користувалась кредитними коштами, частково погашувала заборгованість, що свідчить про її обізнаність про існування спірного договору та суми заборгованості, не виконала взяті на себе зобов`язання за кредитним договором про розмір заборгованості, ніяким чином не брала участі в розгляді справи, свої заперечення чи пояснення проти суми заборгованості не подала, суд дійшов висновку про те, що у позивача виникло право вимагати повернення основної суми кредиту, процентів за користування кредитом в судовому порядку та стягнення з відповідачки на його користь заборгованості за кредитом в розмірі 97410,88 грн. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріально права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки судом задоволено позовні вимоги АТ «Сенс Банк», а тому судовий збір позову в розмірі 2422,40 грн, підлягає стягненню з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк». Вирішуючи вимоги позивача про стягнення з відповідачки витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Згідно з п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони,крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави(ч.1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3). Частиною 4 ст.137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із:1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з цим, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). На підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу до матеріалів справи долучено: копію довіреності №024529/25 від 22.07.2025 та копію договору про надання постуг №1006 від 28.01.2025, відповідно до умов якого АТ «Сенс Банк» (замовник) замовляє, а АО «СмартЛекс» (виконавець) забов`язується надати послуги, які полягають у здійсненні від імені та в інтересах замовника юридичних та фактичних дій щодо стягнення заборгованості з боржників замовника, які виникли внаслідок невиконання/неналежного виконання такими боржниками кредитних договорів, договорів позики, інших угод, які не забезпечені заставою та/або спонуканню їх до погашення такої заборгованості, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги. Пунктом 3.1 вказаного договору зазначено, що з надання послуг, що полягають у вчиненні виконавцем дій, передбачених п.1.1.1 та 1.1.2 цього договору замовник сплачує на користь виконавця винагороду (гонорар) у розмірі: за підготовку і подання позовної заяви до суду 375,00 грн.; за отримання рішення суду - 225,00 грн.; комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника 7,85 % (а.с.8-11). Розглянувши надані позивачем документи, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, суд виходить з того, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. З урахуванням вищевикладеного, ціни позову, обсягу наданої правової допомоги, розрахунку цієї правової допомоги, зважаючи на характер даної категорії справи, загальний обсяг наданих адвокатом правничих послуг за відповідний період, суд вважає, що понесені позивачем витрати на правничу допомогу є співмірними та відповідають складності даної категорії, а отже останні підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, задовольнивши таким чином позовні вимоги позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 8246,75 грн, тим самим задовольнивши дану вимогу в повному розмірі.

Outcome: approved