Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

ТОВ «Споживчий центр» звернулось до суду з позовом до[PERSON] , в якому просило стягнути з неї на їх користь заборгованість за кредитним договором № 14.01.2025 100000909 від 14.01.2025 року у сумі 7 000, 00 грн. та судові витрати. Позов мотивовано тим, що 14.01.2025 року між сторонами був укладений кредитний договір № 14.01.2025 100000909 (оферта), відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у розмірі 7 000, 00 грн. строком на 140 дні з фіксованою незмінною процентною ставкою у розмірі 1 % за 1 день користування кредитом. [PERSON] 14.01.2025 року електронним цифровим підписом підписала пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, чим підтвердила укладення кредитного договору № 14.01.2025 100000909 (оферта) та отримала на свій рахунок кошти у розмірі 7 000, 00 грн., а отже акцептувала умови договору. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, однак відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконувала, у зв`язку з чим у неї станом на момент пред`явлення позову до суду утворилась заборгованість у розмірі 16 130, 73 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6 555, 92 грн., по процентам в розмірі 6 424, 81 грн., неустойці 3 150, 00 грн., яку просили стягнути з відповідача [PERSON] разом с судовими витратами, які складаються з судового збору в розмірі 2 422, 40 грн. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 05 листопада 2025 року у вказаній цивільній справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначене судове засідання. Також ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 01.12.2025 року за клопотанням представника позивача було витребувано з АТ КБ «Приватбанк» інформацію щодо видачі наім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банківської картки № [NUMBER] , а також інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № [NUMBER] за період з 14.01.2025 року. В судове засідання представник позивача ТОВ «Споживчий центр» не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не з`явилась, будучі належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями, у зв`язку з чим зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 14.01.2025 року ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] уклали кредитний договір (оферту) в електронній формі № 14.01.2025 100000909, підписавши електронним підписом пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), заявку на утримання кредиту, паспорт споживчого кредиту (а.с. 23-29). Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електроннийдоговір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Вказаний кредитний договір укладений сторонами шляхом ідентифікації позичальника та використання ним електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором Е962, що узгоджується з вимогами законодавства. Такий договір прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Згідно до умов кредитного договору № 14.01.2025 100000909 позичальнику надано кредит у розмірі 7 000, 00 грн., строком на 140 днів; з кінцевою датою повернення до 02.06.2025 року включно. Процентна ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1 % за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього періоду. Пунктом 3.1 договору передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами пункту 3.2 договору кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до пункту 4.1. кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності та поворотності. Надання кредиту здійснюється шляхом перерахування коштів на банківський рахунок споживача № [NUMBER] . Пунктом 4.3 договору передбачено, що днем надання кредиту вважається день списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу - день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. У випадку перерахування коштів позичальником на поточний рахунок кредитодавця, позичальник зобов`язаний забезпечити надходження коштів на останній день строку сплати платежу. Сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання коштів позичальнику включно до дати їх фактичного повернення ( п. 4.4 договору). Згідно пункту 10.1 договору, договір набирає чинності з дати отримання кредитодавцем у інформаційній системі кредитодавця від позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником від кредитодавця на номер телефону позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі кредитодавця. Також в заявці кредитного договору № 14.01.2025 [NUMBER] , який є невід`ємною його частиною, а саме у п. 7, передбачено, що комісія, пов`язана з наданням кредиту, становить 20 % від суми кредиту та дорівнює 1 400, 00 грн., неустойка становить 70 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного /неналежно виконаного зобов`язання (п. 15) (а.с. 27 зворот, 28). 14.01.2025 року відповідачка отримала кредит від ТОВ «Споживчий центр» за договором № 14.01.2025 100000909 в розмірі 7 000, 00 грн., що підтверджується довідкою про перерахунок коштів (а.с. 10). Крім того, з відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 18.12.2025 р. № 20.1.0.0.0/7 вбачається, що на ім`я [PERSON] ( [NUMBER] ) в банку була емітована картка № [NUMBER] , яка містить зарахування на суму 7 000 грн. за 14.01.2025 р. (а.с. 61). При цьому встановлено, що відповідачка в порушення умов договору своєчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернула. Відповідно до копії довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 14.01.2025 100000909, яка долучена до позовної заяви, заборгованість [PERSON] становить 16 130, 73 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 6 555, 92 грн., по процентам в розмірі 6 424, 81 грн., неустойці 3 150, 00 грн. (а.с. 11). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається. Отже, судом встановлено, що відповідачка не виконала належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, суму отриманих від позивача грошових коштів не повернула, тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6 555, 92 грн. та по процентам в розмірі 6 424, 81 грн. підлягають задоволенню. Щодо стягнення з [PERSON] на користь позивача неустойки в розмірі 3 150, 00 гривень суд зазначає наступне. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. При цьому відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (Розділ доповнено пунктом 18 згідно із Законом № 2120-IX від 15.03.2022) у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року на території України уведено воєнний стан, який останній раз продовжений Указом Президента України від 20.10.2025 № 793/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 05 листопада 2025 року строком на 90 діб. Враховуючи наведене, суд вважає, що з відповідачки не підлягає стягненню неустойка в розмірі 3 150, 00 гривень, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає. Таким чином, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача, становить 12 980, 73 грн. (6 555, 92 грн.+6 424, 81 грн.) Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов ТОВ «Споживчий центр» задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 949, 35 грн., виходячи з розрахунку: 12 980 грн. 73 коп. (розмір задоволених позовних вимог) х 2 422, 4 грн. (сума сплаченого судового збору) / 16 130, 73 грн. (розмір заявлених позовних вимог). На підставі викладеного, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 549, 550, 610, 611, 625, 1054, 1077 ЦК України та

Outcome: partial