Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала цивільна справа № 369/2905/24 за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. 19 липня 2024 року представник позивача [PERSON] - адвокат Фурман Вікторія Олегівна через систему «Електронний суд» подала до суду заяву, яка зареєстрована канцелярією суду 22 липня 2024 року за Вх. № 34137/24 про ухвалення додаткового рішення. У позовній заяві позивач повідомила суд, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн., на підтвердження чого надала відповідні документи. Відповідно до протокол передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 23 липня 2024 року заяву передано на розгляд судді Фінагеєвій І.О. Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Дослідивши матеріали справи, подану заяву про ухвалення додаткового рішення, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. З матеріалів справи встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 08 липня 2024 року по справі № 369/2905/24 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів було задоволено частково. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано наступні докази: копію Договору № 19/02/24-1 про надання правничої допомоги від 19 лютого 2024 року, укладеного між Адвокатським Бюро «Вікторії Фурман» в особі керівника Фурман Вікторії Олегівни, та [PERSON] ; копію Додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої допомоги № 19/02/24-1 від 19 лютого 2024 року; копію Акта № 1 приймання-передачі наданої правової допомоги від 18 липня 2024 року на суму 4 000,00 грн. та копію квитанції № 1708372831.5567 від 20 лютого 2024 року на суму 4 000,00 грн. Відповідно до умов пункту 3.1 Договору № 19/02/24-1, розмір гонорару, який клієнт сплачує бюро за надану в межах цього Договору правничу допомогу, визначається сторонами окремою додатковою угодою, яка є невід`ємною частиною цього Договору. Пунктом 1 Додаткової угоди № 1 визначено порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Бюро за надання правничої допомоги, а саме: - підготовка та подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів та збір доказів 4 000,00 грн.; - участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (у випадку необхідності) 1 500,00 грн.; - підготовка та подання до суду відповіді на відзив на позовну заяву (у випадку необхідності) 2 000,00 грн. Відповідно до Акту № 1 приймання-передачі наданої правової допомоги від 18 липня 2024 року, на підставі Договору № 19/02/24-1 про надання правничої допомоги від 19 лютого 2024 року Бюро надало, а клієнт прийняв правову допомогу у формі: підготовка та подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів та збір доказів 4 000,00 грн. Відповідно до копії квитанції № 1708372831.5567 від 20 лютого 2024 року, позивач сплатила на користь АБ «Вікторії Фурман» суму 4 000,00 грн за підготовку та подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів та збір доказів. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами 1-3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Крім того, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Такого клопотання від сторони позивача до суду не надходило. Положення ч. 5 ст. 137 ЦПК України свідчить про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони щодо неспівмірності заявлених іншою стороною витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд з огляду на принципи диспозитивності та змагальності не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі, чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань, чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (див. постанову Верховного Суду від 13.02.2024 у справі № 922/1583/23). У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.02.2022 у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на зазначене у сукупності, а також враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для ухвалення додаткового рішення у справі та задоволення заяви представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

Outcome: approved