Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

До Центрально-Міського райсуду поступив позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС", треті особи: філія Київського обласного державного нотаріального архіву № 1, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анна Сергіївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грисюк Олени Василівни № 20908 від 19.05.2021 щодо стягнення з [PERSON] коштів в розмірі 25 487,60 грн. на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» таким, що не підлягає виконанню. Провадження у справі відкрито ухвалою судді від 01.12.2025 року. Представник позивача [PERSON] - Чапала Ю. О. в судове засідання 13.01.2026 року не з`явився, неодноразово подавав до суду заяви, у яких позовні вимоги позивача підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити їх, провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, без застосування технічного запису, також не надав заперечень проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ОНЛАЙН ФІНАНС" в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, але в установлений судом строк не подав до суду відзиву на позовну заяву, та не подав жодної іншої заяви, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі відсутності заперечення з боку представника позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анна Сергіївна в судове засідання 13.01.2026 року не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, своїми процесуальними правами, визначеними ст. 43 ЦПК України, не скористалася, заяв, пояснень, заперечень, суду не надала. Третя особа - філія Київського обласного державного нотаріального архіву № 1 в судове засідання свого представника не направили, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, надіслали на адресу суду лист, у якому зазначили, що просять суд розглядати справу без участі їх представника, покладаються на розсуд суду, та звертають увагу суду, що архівна установа є лише зберігачем документів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 10 грудня 2021 року, а згодом і 15 березня 2025 року, 15 липня 2025 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анна Сергіївна винесла постанови про накладення арешту на грошові кошти на банківських рахунках, що належать [PERSON] . Згодом позивачу стало відомо, що зазначені арешти накладено в межах виконавчого провадження № 67517195, відкритого 16 листопада 2021 тим самим приватним виконавцем. Під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження позивач з`ясувала, що ВП № 67517195 відкрито на підставі виконавчого напису виконавчого напису приватного нотаріуса Києво - Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни № 20908 від 19 травня 2021 року. Зі змісту виконавчого напису № 20908 від 19.05.2021 вбачається, що [PERSON] є Боржником за кредитним договором № 152934613 від 21.07.2019, укладеним нею із ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення права вимоги за кредитними договорами 58 від 24 грудня 2019 року є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ТАЛІОН ПЛЮС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 05/0820-01 від 05.08.2020, реєстр прав вимоги № 4 від 09 квітня 2021 є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОБ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС». Строк платежу за Кредитним договором настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 09.04.2021 по 07.05.2021. Сума заборгованості складає 24 287,60 грн. в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 6 999,98 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 12 731,93 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями - 4 555,99 грн. Загальна заборгованість боржника за виконавчим написом № 20908 від 19 травня 2021, враховуючи плату за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 1 200,00 грн. становить 25 487,60 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни № 20908 від 19.05.2021 вчинений з порушенням ст.ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», а також Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки його було вчинено не на оригіналі кредитного договору, при його вчиненні нотаріусом не було перевірено безспірність нарахованої заборгованості та не перевірено наявності доказів укладання кредитного договору. Згідно зі ст.18 ЦК України та ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» вчинення виконавчого напису це форма захисту цивільних прав кредитора нотаріусом, за допомогою спрощеної, позасудової процедури, яка полягає у вчиненні на боргових документах напису про стягнення грошей або витребування майна на користь кредитора, за наявності між боржником і кредитором правовідносин, які визначаються Кабінетом Міністрів України шляхом встановлення переліку документів, що підтверджують ці правовідносини. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувана на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувана раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувану можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Однак, відповідне право стягувана, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувана до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувана (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Зазначене вище узгоджується з правовими висновками, наведеними у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 6-887цс 17, у постанові Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 61-154св18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 у справі №916/3006/17. Верховним Судом у постанові від 29.01.2019 у справі № 910/13233/17 зазначено, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують їх безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Верховний Суд у постанові від 30.10.2019 у справі N° 644/6221/16-ц зазначив, що з огляду на те, що адміністративними судами було скасовано постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662, відповідні положення Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не підлягають застосуванню. Тобто перелік діє у попередній редакції, за якого виконавчий напис має вчинятися на оригіналах нотаріально посвідчених угод. Верховний Суд у своїй постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Спірний виконавчий напис вчинений нотаріусом 19.05.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Окрім того, з доданих до відповіді ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» на адвокатський запит представника позивача адвоката Чапали Ю.О. документів вбачається, що кредитний договір № 152934613 від 21.07.2019 року, який був наданий нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису, так само як і додаткові угоди до нього, не був посвідчений нотаріально та взагалі не містить підписів сторін, які б засвідчували факт його укладання, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Договори факторингу, зокрема Договір факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 (із додатковими угодами) та Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 (із додатковими угодами), які б мали підтверджувати наявність у відповідача прав вимоги до позивача, взагалі не містять жодних відомостей ні про кредитний договір № 152934613 від 21.07.2019, ні про [PERSON] , ні про її заборгованість. Крім того, на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх. Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувана з підписом боржника про його отримання. Натомість, ТОВ «Фінансова компанія «ОНЛАЙН ФІНАНС» у відповідь на адвокатський запит не було надано копію заяви про вчинення виконавчого напису, а відтак і докази на підтвердження безспірності зобов`язання позивача за яким вчинено спірний виконавчий напис, а саме: отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. За таких обставин, позивач був позбавлений можливості подати до нотаріуса свої заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між ним та відповідачем щодо суми заборгованості, що об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Зазначені правові висновки наведені у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №759/6167/18, від 27.08.2020 у справі № 554/6777/17 та від 30.09.2019 у справі №357/12818/17. З огляду на викладене, спірний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, а тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позовні вимоги суд задовольняє в повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 968,96 грн. за подання позовної заяви.

Outcome: approved