Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулася [PERSON] з посиланням на те, що житловий будинок [ADDRESS] , належав до майна колгоспного двору, членом якого станом на 15.04.1991 була [PERSON] .. З вказаного житлового вибули: [PERSON] в 1989 році у зв`язку з одруженням; [PERSON] в 1987 році в Київ на навчання; [PERSON] в 1987 році на навчання і остаточно в 1992 році; [PERSON] в 1994 році в м. Біла Церква. Отже, всі діти втратили право на витребування частки з майна колгоспного двору. Вважає, що [PERSON] набула права власності на майно колгоспного двору. 17.07.2020 Верховна Рада України прийняла постанову № 3650 «Про утворення та ліквідацію районів», якою Ставищенський район був ліквідований, а утворена Ставищенська селищна громада увійшла до складу укрупненого Білоцерківського району. [INFO] померла їхня мати [PERSON] , спадщину після смерті якої прийняли діти померлої [PERSON] та [PERSON] .. Діти спадкодавця [PERSON] та [PERSON] вважаються такими, що спадщину не прийняли. 12.09.2025 спадкоємці [PERSON] та [PERSON] уклали між собою та посвідчили в Ставищенській державній нотаріальній конторі за реєстром 998 договір про поділ спадщини за умовами якого у спадщину до неї (позивача) переходить спадкове майно, що складається з: житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] ; земельних ділянок з кадастровими номерами 3224287600:03:001:0029; 3224287600:03:008:0029. 12.09.2025 за реєстровими номерами 999-1004 спадкоємці отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно. 07.10.2025 вона (позивач) звернулася до Ставищенської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що складається з вищевказаного житлового будинку, проте отримала відмову, оскільки правовстановлюючий документ на будинок відсутній та право власності не зареєстроване. Як видно з технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовлений КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» за адресою: [ADDRESS] , розташовані: житловий будинок «А» з прибудовою «а» та ґанком «а1», загальною площею 62,9 м2, житловою площею 31,7 м2, 1964 року побудови. До житлового будинку відносяться наступні господарські будівлі та споруди: сарай «Б»; плгріб під частиною будівлі «Б/пг», сарай «В», убиральня «Г»; ворота з хвірткою № 1; огорожа № 2; колодязь питний 1/2 чатина № 3. Ринкова вартість будинку становить 126000 гривень. Як вбачається з довідки КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок до 01.01.2013 не була проведена. Право власності в ДРРП на вказаний будинок за спадкодавицею не зареєстроване. Вважає, що [PERSON] за життя набула права власності на вищевказаний житловий будинок, і це право увійшло до складу спадщини, яка відкрилася [INFO] внаслідок смерті останньої. Позивач просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 62,9 м2, житловою площею 31,7 м2, вартістю 126000 гривень. Ухвалою судді Ставищенського районного суду від 20 листопада 2025 року відкрито провадження по даній справі, справу призначено до підготовчого судового засідання (а.с. 31-32). Ухвалою Ставищенського районного суду від 11 грудня 2025 року закрито підготовче провадження по даній справі, справу призначено до розгляду по суті (а.с. 101). Позивач в судове засідання не прибула, про розгляд справи повідомлена належним чином (а.с. 107), в позовній заяві та в заяві поданій до суду, зазначила, що просить справу розглядати без її участі (а.с. 2-6, 91). Представник відповідача Ставищенської селищної ради в судове засідання не прибув, Ставищенська селищна рада подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, просить справу розглядати без участі представника (а. с. 92). Третя особа: [PERSON] в судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій не заперечив проти задоволення позову, просить справу розглядати без його участі (а. с. 89). Третя особа: [PERSON] в судове засідання не прибула, подала до суду заяву, в якій не заперечила проти задоволення позову, просить справу розглядати без її участі (а. с. 87). Третя особа: [PERSON] в судове засідання не прибув, подав до суду заяву, в якій не заперечив проти задоволення позову, просить справу розглядати без його участі (а. с. 112). Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] , відносився до майна колгоспного двору, головою якого була [PERSON] (а.с. 8-9, 12). З вказаного житлового вибули: [PERSON] в 1989 році у зв`язку з одруженням; [PERSON] в 1987 році в Київ на навчання; [PERSON] в 1987 році на навчання і остаточно в 1992 році; [PERSON] в 1994 році в м. Біла Церква (а.с. 13). Тобто, всі діти в силу ст.ст. 71,75,80 ЦК України (1963р.) втратили право на витребування частки з майна колгоспного двору. Рішенням виконкому Юрківської сільської ради № 32 від 16.10.1991 затверджено списки власників житлових будинків по Юрківській сільській раді Ставищенського району Київської області для отримання свідоцтв про право власності, де власником житлового будинку [ADDRESS] визнана [PERSON] (а.с. 14). Згідно рішення четвертої сесії сьомого скликання Юрківської сільської ради № 27 від 20.01.2016 «Про перейменування назв вулиць населених пунктів Юрківка та [ADDRESS] (а.с. 15). Відповідно до копії технічного паспорту на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» за адресою: [ADDRESS] на неприватизованій земельній ділянці розташовані: житловий будинок «А», 1964 року побудови, загальною площею 62,9 м2, житловою площею 31,7 м2 з прибудовою «а» та ґанком «а1». До житлового будинку відносяться наступні господарські будівлі та споруди: сарай «Б»; погріб під частиною будівлі «В/пг»; сарай «В», убиральня «Г», ворота з хвірткою №1, огорожа №2, колодязь питний (1/2 частини) № 3 (а.с. 21-24, 25). Ринкова вартість будинку становить 126000 гривень (а.с. 26). Як вбачається з довідки КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» реєстрація права власності на вищевказаний житловий будинок до 01.01.2013 не була проведена (а.с. 20). В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно інформації щодо державної реєстрації права власності на житловий будинок [ADDRESS] відсутня (а.с. 81). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 16). Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є її діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. З копії спадкової справи (а.с. 43-82) встановлено, що після смерті [PERSON] з заявами про прийняття спадщини до Ставищенської державної нотаріальної контори звернулися [PERSON] та [PERSON] , які 12.09.2025 уклали договір про поділ спадщини та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна. [PERSON] та [PERSON] відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України вважаються такими, що спадщину не прийняли. Відповідно до копії договору про поділ спадщини від 12.09.2025, у спадщину до [PERSON] перейшло майно, в тому числі і житловий будинок, розташований по [ADDRESS] (а.с. 17). 7 жовтня 2025 року державний нотаріус Ставищенської державної нотаріальної контори Цимбалюк В.М. відмовила позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на нього та відсутність реєстрації права власності за спадкодавцем. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Як вбачається із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220 ч. 1, 1223 ч. 3 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною 1 ст. 1273 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Статтею 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом. Відповідно до ч. 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. З урахуванням положень ч. 1 ст. 15, ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом наведених норм права потреба в такому способі захисту виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами (документами), підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] за життя набула права власності на вищевказаний житловий будинок, як на майно колгоспного двору, а позивач набула права власності на даний житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] матері [PERSON] , тому позов слід задовольнити. Оскільки позивач в позовній заяві вказала, що понесені судові витрати залишає за собою (а. с. 2-6), а Ставищанська селищна рада до пред`явлення позову про визнання права власності в порядку спадкування за законом не оспорювали цього права, відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України суд не вирішує питання про стягнення або розподіл судових витрат.

Outcome: approved