Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

28.09.2025 року позивач звернувся з позовом до Дніпровського районного суду м. Запоріжжя про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги в розмірі 21167,95 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що Концерн «МТМ» діє на підставі статуту, основною метою діяльності є здійснення виробничо - технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально - економічних інтересів трудового колективу Концерну. 02.10.2021 року на виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач на офіційному сайті розмістив індивідуальний договір на послугу з постачання теплової енергії. Вказаний договір є публічним договором приєднання та вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Умови вказаного договору будуть застосовуватись до співвласників багатоквартирних будинків, а також співвласників в інших будівлях, приміщення в яких є самостійними об`єктами нерухомого майна у відповідності до ч. 8 ст. 14 Закону, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, які обрали форму індивідуального договору та до власників індивідуальних (садибних) житлових будинків. Відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та користується послугами позивача. Станом на 01 листопада 2021 року Типовий індивідуальний договір №600450001 про надання послуги з постачання теплової енергії, послуги гарячої за адресою: [ADDRESS] між позивачем та [PERSON] з 01 листопада 2021 року є укладеним. Вказаний договір є публічним договором приєднання відповідно до положень ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України. Сума заборгованості за надані послуги з теплової енергії за період з 01.11.2021 року по 31.10.2024 року складає 21 167,95 грн. 17.09.2025 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі враховуючи наступні обставини. В своєму позові Концерн «Міські теплові мережі» стверджує, що факт постачання теплової енергії підтверджується рішеннями Запорізької міської ради про початок та закінчення опалювальних сезонів у спірний період. Позивачем не надано доказів, що у житловому приміщенні, яке належить на праві власності відповідачу, є обладнання/радіатори з відкритою поверхнею (модулі опалення), через які проходить теплоносій Концерну «Міські теплові мережі» та штучно нагріває внутрішнє повітря. Таким чином, рішення ЗМР не являються доказами надання послуг у житлове приміщення відповідача. [PERSON] з 29.07.2019 року є власником житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . У належному відповідачу приміщенні ніколи не існувало централізованого опалення та транзитних труб Концерну «Міські теплові мережі». До того ж, в котеджному будинку, частина якого належить відповідачу, відсутні опалювальні площі загального користування. Належне позивачу житлове приміщення обладнане двоконтурним газовим котлом. 20.08.2019 року між Концерном «Міські теплові мережі» та [PERSON] був укладений договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Так, у пункті 3 договору, укладеному між Концерном «Міські теплові мережі» та [PERSON] , визначено характеристику об`єкта надання послуг та зазначено, що опалювальна площа (об`єм) квартири становить 0 кв. метрів. Вказаний договір в свій час укладався [PERSON] виключно для користування послугою гарячого водопостачання. Після того, як місто було централізовано відключено від гарячого водопостачання, відповідач письмово звернувся до Концерну «Міські теплові мережі» з питання розірвання укладеного договору, в чому [PERSON] було відмовлено. Крім того, вказаному зверненню [PERSON] передувало комісійне обстеження Концерном «Міські теплові мережі» належної [PERSON] квартири [ADDRESS] , за результатами якого 05.10.2023 року був складений акт обстеження системи теплоспоживання та ГВП, в якому зазначено, що в квартирі [ADDRESS] на потреби опалення та ГВП встановлено двоконтурний газовий котел. Також, зі змісту вказаного акту вбачається, що до точки приєднання ТК-56 Концерну «Міські теплові мережі» приєднана тільки квартира [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] , та квартира [ADDRESS] . Належна відповідачу квартира до теплоносія Концерну «Міські теплові мережі» не приєднана. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечувала. Пояснила, що це будинок котеджного типу, одноповерховий, на двох власників. У відповідача ніколи не було централізованого опалення, його частина будинку не приєднана до ТК-54, лише власник другої квартири у будинку. Будинок не містить приміщень загального користування, через квартиру відповідача не проходять транзитні труби позивача. Відповідач користувався лише послугами гарячої води та укладав договір лише з цією метою, послугу опалення ніколи не отримував. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 21.11.2024 року, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Згідно довідки філії Концерну «Міські теплові мережі» за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] оформлений на ім`я [PERSON] . Відповідно до розрахунку позивача за період з 01.11.2021 року по 31.10.2024 року було надано послугу з теплопостачання на загальну суму 21167,95 грн. Згідно з п. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно зі звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово комунальні послуги» публічні договори приєднання про надання комунальних послуг з власниками індивідуальних (садибних) житлових будинків вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. Позивачем на виконання вимог вказаного закону 02.10.2021 року було розміщено текст типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії на офіційному веб-сайті позивача, за своїм змістом є публічним договором приєднання, тому з 01.11.2021 року між сторонами укладений публічний договір. Позивачем надано копію типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії від 02.10.2021 року. Згідно копії договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, укладеного між сторонами 20.08.2019 року, вбачається, що це стандартизований бланк договору, частина якого заповнена від руки. Відповідно до п. 3 опалювальна площа квартири складає 0 кв.м., п. 5 договору містить інформацію щодо тарифів на постачання гарячої води, щодо централізованого опалення відповідні графи не заповнені. Відповідно до копії акту обстеження системи теплопостачання та ГВП від 05.10.2023 року, складеного комісією позивача, був проведений огляд системи теплоспоживання споживача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Вказаним актом встановлено, що це житловий будинок приватного сектору одноповерховий котедж на два власника: кв. [ADDRESS] [PERSON] , кв. [ADDRESS] [PERSON] . В квартирі відповідача (кв. [ADDRESS] ) на потреби опалення та ГВП встановлений 2-х контурний газовий котел, в кв. [ADDRESS] опалення централізоване, точка приєднання до теплових мереж ТК-56. Від ТК-56 до житлового будинку пропіленові трубопроводи прокладені підземно. Згідно схематичного плану у вказаному акті від 05.10.2023 року, вбачається що від точки приєднання теплових мереж ТК-56 є підключення квартири [ADDRESS] та кв. [ADDRESS] , квартира відповідача не підключена взагалі. З копії технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , вбачається, що це одноповерховий котедж на двох власників з окремим виходами. територія земельної ділянки розділена парканом між співвласниками. Відповідно до довідки (про показники об`єкта нерухомого майна) у кв. [ADDRESS] не проходять ділянки транзитних трубопроводів опалення, централізоване опалення відсутнє, місць загального користування немає. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не було доведено належними та допустими доказами факт надання послуг з централізованого теплопостачання до квартири відповідача. У той же час, твердження відповідача підтверджються копією технічного паспорта на житловий будинок, копією акта від 05.10.2023 року, складаного уповноваженими працівниками позивача, з яких вбачається, що квартира відповідача не підключена до централізованого опалення. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про відмову у задоволені позову у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, які док ументально підтверджені. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed