Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , який було зареєстровано 17 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану міста Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області, актовий запис №185, неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] залишити проживати з нею. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що пісдя укладення шлюбу, у них з відповідачем були хороші сімейні стосунки, які з часом стали погіршуватися, а на даний час відносини є негативними. Протягом кількох останніх років між ними часто виникали непорозуміння та сварки, вони стали один одному чужими, втрачено почуття любові та поваги, за таких умов вважає, що шлюб необхідно розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, 29.12.2025 подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак 12.01.2026 подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З свідоцтва про шлюб, виданого 17 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану міста Стрия Стрийського міськрайонного управління юстиції Львівської області вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 липня 2010 року, актовий запис № 185. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати однією сім`єю. В судовому засіданні встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про тривалість і стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб, про що свідчить заява подана до суду. Приймаючи до уваги відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Не підлягають задоволенню позовні вимоги про залишення неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживати разом з позивачем, оскільки матеріали позовної заяви не містять правового обґрунтування відповідно до вимог чинного законодавства. Так, Сімейним кодексом України не передбачено залишення проживання дитини з одним із подружжя при розірванні шлюбу. Про таку можливість зазначив Верховний Суд у постанові від 15 січня 2020 року у справі №200/952/18, вказавши, що «за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу». Тобто, ключовим у даному випадку є відсутність спору про те, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти після розірвання шлюбу. Крім того, вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу суд може, але не повинен, оскільки Сімейним кодексом України такий обов`язок не встановлений. Виходячи з обставин даної справи, суд вважає, що вимога позивачки щодо залишення проживати неповнолітніх дітей з матір`ю заявлена передчасно, оскільки спір з цього приводу між сторонами на даний час відсутній. А тому, в цій частині позову слід відмовити.

Outcome: dismissed