Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (далі позивач), діючи через свого представника Шкапенка О.В., звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідачка) про стягнення заборгованості за кредитним договором від 24 квітня 2017 року у розмірі 141 880 грн. 44 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до вказаного договору відповідачка отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту, розмір якого постійно змінювався та був збільшений до 119 000 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,9% річних. Станом на 15 жовтня 2025 року відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, у результаті чого виникла прострочена заборгованість у розмірі 141 880 грн. 44 коп., з яких: 117 005 грн. 43 коп. заборгованість за кредитом та 24 875 грн. 01 коп. заборгованість за відсотками. Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився. При цьому в матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі. Відповідачка у судовому засіданні визнала факт укладення кредитного договору з позивачем, вказала, що їй було видано кредитну картку та встановлено кредитний ліміт, коштами якого вона періодично користувалася, однак через втрату роботи не могла вчасно погасити заборгованість. Після подання даного позову вона погасила частину заборгованості за кредитом на суму 10 150 грн. На даний час вона немає змоги погасити всю суму заборгованості через скрутне матеріальне становище, у зв`язку з чим заявила клопотання про розстрочення їй виконання рішення суду в даній справі на 12 місяців Заяви та клопотання учасників справи Інших заяв та клопотань від представника позивача та відповідачки не надходило. Процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 20 жовтня 2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано представнику позивача строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 24 жовтня 2025 року, після усунення недоліків позовної заяви, відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд даної справи у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, при цьому відповідачці визначено строк для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 20 листопада 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи Заслухавши вступне слово відповідачки, дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. 24 квітня 2017 року відповідачка підписала та подала позивачу анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг на відкриття рахунку і встановлення кредитного ліміту зі сплатою процентів за користування кредитом на суму залишку заборгованості (а.с. 6). У подальшому їй було відкрито рахунок, видано кредитну карту та встановлено кредитний ліміт, розмір якого постійно змінювався і станом на 13 березня 2025 року становив 119 000 грн. 00 коп. (а.с. 17-18). До анкети-заяви додано інформацію про основні умови кредитування, підписану відповідачкою, в якій визначено, серед іншого, розмір процентної ставки за користування кредитними коштами (а.с.13-14). З наданих суду представником позивача виписки по картці та розрахунку заборгованості за кредитним договором від 24 квітня 2017 року вбачається, що відповідачка користувалася кредитними коштами, що остання визнала у судовому засіданні, однак свої зобов`язання належним чином не виконувала, у результаті чого станом на 15 жовтня 2025 року виникла прострочена заборгованість у розмірі 141 880 грн. 44 коп., з яких: 117 005 грн. 43 коп. заборгованість за кредитом та 24 875 грн. 01 коп. заборгованість за відсотками (а.с. 19-59). У судовому засіданні відповідачка надала дублікат чека від 02 листопада 2025 року, з якого вбачається, що остання вже після відкриття провадження у справі здійснила часткове погашення заборгованості на суму 10 150 грн. 00 коп. (а.с. 91). Отже, на час розгляду справи розмір заборгованості відповідачки перед позивачем за кредитним договором, укладеним 24 квітня 2017 року, становить 131 730 грн. 44 коп. (141 880 грн. 44 коп. 10 150 грн. 00 коп.). Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною першою статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до положень частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. Відповідно до статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно частини першої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Оскільки в ході судового розгляду встановлено, що у відповідачки перед позивачем закредитним договором від 24 квітня 2017 року виникла заборгованість, розмір якої на час розгляду справи становить 131 730 грн. 44 коп., суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову частково та стягнення зазначеної заборгованості з відповідачки на користь позивача. Судові витрати Позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп., при цьому відповідачкою судові витрати не здійснювалися. Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2 249 грн. 10 коп. (131 730 грн. 44 коп.х 2 422 грн. 40 коп. /141 880 грн. 44 коп.). Розстрочення виконання рішення. З приводу клопотання відповідачки про розстрочення виконання рішення суду на дванадцять місяців, яке мотивоване тим, що у неї скрутне матеріальне становище і вона не може виплатити одночасно всю суму заборгованості, суд враховує наступне. Пунктом 2 частини сьомої статті 265 ЦПК України передбачено, що у разі необхідності в резолютивній частині рішення вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення. Згідно частини першої статті 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Наведені вище положення процесуального законодавства не містять окремо визначених підстав для розстрочення виконання рішення суду. Згідно частини дев`ятої статті 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). ЦПК України врегульовано вирішення питань про відстрочення чи розстрочення виконання рішення суду статею 435 ЦПК України, у зв`язку з чим, на підставі частини дев`ятої статті 10 ЦПК України, суд вважає за необхідне застосувати положення цієї статті для вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду в даній справі. Так, згідно частини третьої статті 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Відповідно до частини четвертої статті 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Частиною п`ятою статті 435 ЦПК України передбачено, що розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. Оцінюючи доводи відповідачки суд враховує, що з поданих відповідачкою документів вбачається, що остання на даний час ніде не працює і з березня 2025 року жодних доходів не отримує, що підтверджується відомостями про її доходи з державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела / суми нарахованого доходу (а.с. 93). На думку суду, розстрочення відповідачці виконання даного рішення буде стимулювати останню добровільно виконати свої зобов`язання перед позивачем без здійснення останнім додаткових витрат, пов`язаних з примусовим виконанням судового рішення. За таких обставин суд вважає за необхідно розстрочити відповідачці виконання даного рішення щодо стягнення заборгованості за кредитним договором на дванадцять місяців, рівними частинами, по 10 977 грн. 54 коп. (131 730 грн. 44 коп./ 12 місяців) на місяць, починаючи з лютого 2026 року і до повної сплати всієї суми заборгованості, зобов`язавши відповідачку вносити кожен черговий платіж на рахунок позивача до останнього дня відповідного календарного місяця. На підставі викладеного,

Outcome: partial