Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Лісовський О.А., який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» звернувся в суд з позовом до [PERSON] і просить: Стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» заборгованість за Кредитним договором № 1898177 від 24.06.2025 року в сумі 23 296,00 грн., судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. та судові витрати, а саме за відправку документів відповідачу у розмірі 72,90 грн. В обґрунтування заявлених вимог, в позовній заяві вказано, що 24.06.2025 року ТОВ «ФК «АБЕКОР» [PERSON] за допомогою інформаційно- телекомунікаційної системи ТОВ «ФК «АБЕКОР» уклали електронний кредитний договір "1898177" . Згідно з пунктом 1.2 кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 13 000,00 грн. Позивач виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором та надало йому кредит в сумі 13 000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку позичальника. Строк кредиту 80 днів з кінцевим терміном повернення до 11.09.2025 року (включно). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці (Графік платежів) обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до кредитного договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування акційної процентної ставки, виходячи з припущення, що позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Відповідно до п. 2.1. вищевказаного договору кошти кредиту надаються кредитором у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, враховуючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] , що емітована банком України. Згідно з п. 4.1. Строк кредиту може бути продовжено за ініціативою Позичальника на кількість днів, запропоновану Кредитором (умови продовження строку кредиту, що пропонуються Кредитором, публікуються на Сайті), на підставі правочину, що укладається між Сторонами. Кредитний договір та додаток №1 до договору підписано Відповідачем з використанням кваліфікованого електронного підпису одноразовим ідентифікатором «b52982». Відповідно до квитанції за сплату № 20263-1363-229616883 від 24.06.2025 року на банківську платіжну картку № [NUMBER] зараховано грошові кошти в сумі 13 000,00 грн., що здійснювалось за допомогою системи EasyPay, час операції 24.06.2025. в 9:39. Згідно з п. 1.3.2. кредитного договору періодичність сплати платежів: 1-й платіж через 30 дн. (період, що починається з моменту укладення Договору та закінчується останнім днем (включно), встановленим для сплати першого платежу, далі по тексту - перший період користування кредитом); 2-й платіж через 50 днів (період, що починається з наступного дня, що слідує за останнім днем першого періоду користування кредитом та закінчується останнім днем (включно), встановленим для сплати другого платежу, (далі по тексту - другий період користування кредитом). У зв`язку з невиконанням умов договору у відповідача виникла прострочена заборгованість перед Позивачем в розмірі 13 000,00 грн. тіло кредиту та 10 296,00 грн. нараховані проценти. Кредитний договір укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на веб-сайті в мережі інтернет за адресою https://firstcredit.com.ua та підписаний ним кваліфікованим електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України "Про електронну комерцію". 24.06.2025 року відповідач пройшов реєстрацію в Інформаційнотелекомунікаційній системі ТОВ «ФК «АБЕКОР», що свідчить про те, що відповідач ознайомився з Правилами та іншою наданою йому інформацією. Під час здійснення реєстрації в ITC Позивача, відповідач: · надав всі свої особисті персональні дані (ПІБ, дані паспорта; дату та рік народження ідентифікаційний номер, свій номер мобільного телефону, електронну пошту, місце роботи місце реєстрації та проживання тощо; надав згоду на обробку персональних даних, шляхом проставлення в ITC Позивача; електронної відмітки, в порядку передбаченому ст. 2 ЗУ «Про захист персональних даних»; створив особистий кабінет; пройшов процедуру верифікації своєї банківської платіжної картки, на яку в подальшому Позивачем, булі перераховані кредитні кошти. Згідно п.1.1 кредитного договору, укладення цього Договору здійснюється Сторонами за допомогою ІКС Кредитора, доступ до якої забезпечується Позичальнику через сайт. Електронна ідентифікація Позичальника в ІКС Кредитора здійснюється при вході Позичальника в Особистий кабінет в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки Кредитором правильності введення коду, що є електронним підписом Позичальника та направлений Кредитором на номер мобільного телефону Позичальника, вказаний при вході (під час обслуговування у Кредитора). При цьому, Позичальник самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Сайту/ІКС Кредитора. Відповідно до п.1.1.1 договору, на умовах цього Договору, Кредитор надає Позичальнику кредит у гривні, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Ухвалою судді від 08 жовтня 2025 року провадження у справі відкрито і на підставі ч.5 ст. 279 ЦПК України, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 12 листопада 2025 року до суду від відповідача [PERSON] надійшло заперечення на позовну заяву про стягнення заборгованості за кредитним договором в яких вона просить задовольнити позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «Абекор» частково, у разі визнання боргу стягнути лише суму основного боргу (тіло кредиту) у розмірі 13 000 грн без штрафів, пені та відсотків або у розмірі, що не перевищують суми 50% від тіла кредиту. В запереченнях вказала, що вона не погоджується з позовною заявою ТОВ «Фінансова компанія «Абекор» про стягнення заборгованості за кредитним договором №1898177 від 24.06.2025 оскільки нараховані відсотки та штрафи є неспівмірними і порушують ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» та ст. 18 ЗУ «Про споживче кредитування». Відсотки нараховані у розмірі, який у десятки разів перевищує тіло кредиту, що свідчить про несправедливі умови договору. Кредитний договір є договором приєднання, умови якого вона не могла змінювати чи обговорювати, що ставить її в невигідне становище. [PERSON] вважає, що нарахований позивачем розмір відсотків є несправедливим. Заборгованість за кредитом становить 13 000 грн. При цьому позивач просить стягнути відсотки у розмірі 10296 грн, що майже 80%. Тобто нарахована позивачем сума по відсотках за користування кредитом 10296 грн не відповідає вимогам чинного законодавства про захист прав споживачів. Крім того передбачення в договорі високого розміру відсотків порушує принцип рівності сторін договору, учасником якого є відповідач, як споживач, тим самим порушує її права як споживача, тому вимога позивача про стягнення цієї суми заборгованості за відсотками, на думку відповідача є явно завищеною і не відповідає передбаченим ст. 3 п. 6, ст. 509 ч. 3 та ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності, є несправедливо непомірним тягарем для відповідача та джерелом невиправданих додаткових прибутків позивачем, а наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення як засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши обставини справи, оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 24.06.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» та [PERSON] було укладено в електронній формі Кредитний договір №1898177 про надання кредиту в сумі 13000,00 гривень строком на 80 днів з кінцевим терміном погашення до 11.09.2025, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором g36454. Згідно з пунктом 1.2 кредитного договору загальний розмір наданого кредиту складає 13 000,00 грн. Відповідно до п. 1.3 кредитного договору строк кредиту 80 днів з кінцевим терміном повернення до 11.09.2025 року (включно). Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в Таблиці (Графік платежів) обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до кредитного договору. Графік платежів розраховується з урахуванням періоду застосування акційної процентної ставки, виходячи з припущення, що позичальник виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Відповідно до п. 1.3.1 кількість платежів - 2 платежі. Згідно з п. 1.3.2. кредитного договору періодичність сплати платежів: 1-й платіж через 30дн. (період, що починається з моменту укладення Договору та закінчується останнім днем (включно), встановленим для сплати першого платежу, далі по тексту - перший період користування кредитом); 2-й платіж через 50 днів (період, що починається з наступного дня, що слідує за останнім днем першого періоду користування кредитом та закінчується останнім днем (включно), встановленим для сплати другого платежу, (далі по тексту - другий період користування кредитом) (а.с. 11-23). З візуальної форми послідовності дій клієнта вбачається, що 24.06.2025 о 09:32:36 [PERSON] увійшла до Особисного Кабінету в ІКС Кредитодавця Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» та о 09:34:58 направила заявку на отримання кредиту, о 09:35:51 відповідачу направлено кредитодавцем кредитний договір, о 09:37:53 підписала паспорт кредиту, о 09:38:50 направлено кредитодавцем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, о 09:38:59 [PERSON] направила повідомлення про прийняття умов та підписання кредитного договору її електронни підписом одноразовим ідентифікатором, о 09:39:10 Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» направлено [PERSON] листа-повідомлення про укладення електронного кредитного договору на електронну пошту позичальника (а.с.21) 25.12.2024 відповідач подала анкету клієнта-фізичної особи, що сформована за допомогою програмного забезпеченя (ІТС) в якій містяться її анкетні дані (а.с.25) 24.06.2025 року о 09:39 год. ТОВ «Абекор» перерахували [PERSON]. грошові кошти в розмірі 13000,00 грн. на банківську картку № [NUMBER] , підтверджується листом ТОВ «Фінансова компанії «Контрактний дім» від 16.09.2025 року №7/15543, та квитанцією до платіжної інструкції № 20263-1363-229616883 від 24.06.2025 (а.с.10, 24). Згідно картки обліку Договору надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 1898177 від 24.06.2025 року станом на 11.09.2025 року заборгованість [PERSON] становить 23296,00 грн., яка складається з наступного: 13 000 грн. 00 коп. заборгованості за кредитом; 10 296,00 грн. заборгованість по відсотках (а.с.27-28). Відповідно до Паспорту споживчого кредиту сума кредиту 13 000 грн., строк кредитування 80 днів, загальні витрати за кредитом 1029, 60 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживання за весь строк користування кредитом 14029, 60 грн. реальна річна процентна ставка, відсотків річних 118, 39%. Тим процентної ставки: фіксована. (а.с.22-23) Судом досліджено Виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Абекор» є фінансовою установою, основний вид економічної діяльності: 64.99 Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), н.в.і.у.(основний), 64.19 Інші втиди грошового посередництва; 64.91 Фінансовий лізинг;64.92 Інші види кредитування, 64.99 Надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення) н.в.і.у. (а.с.7). Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, проценти, встановлені статтею 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто, проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за частиною 2 статті 625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц. Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини 1 статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини 2 статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини 1 статті 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Такі висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16, провадження № 12-142гс19, від 03 листопада 2020 року у справі № 921/315/18. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 24.06.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Абекор» та [PERSON] було укладено в електронній формі Кредитний договір №1898177 про надання кредиту в сумі 13 000,00 гривень строком на 80 днів з кінцевим терміном погашення до 11.09.2025 року. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження укладення договору і досягнення згоди щодо усіх істотних умов позивач додав до позовної заяви паспорт споживчого кредиту, яким передбачені базові процентні ставки. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що сума заборгованості [PERSON] становить 23 296,00 грн. з яких 13 000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 10 296,00 грн. заборгованість по відсотках. Встановивши зазначені обставини у справі, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язалася прийняти грошові кошти та повернути їх у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення вказаних грошових коштів матеріали справи не містять. Отже, підписавши кредитний договір, [PERSON] посвідчила свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернулася за отриманням кредиту до вільно обраної нею фінансової установи, а саме ТОВ «Фінансова компанія «Абекор», отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. Тому, заперечення відповідача, суд до уваги їх не бере, оскільки позивач просить стягнути з відповідача тіло кредиту та відсотки, які було нараховано відповідно до умов договору і які при його укладенні були погоджені з відповідачем. Встановивши обставини справи та визначившись з характером спірних правовідносин, суд приходить до висновку про доведеність позивачем факту укладання між ТОВ «Фінансова компанія «Абекор» та відповідачем кредитного договору від 24.06.2025 так і невиконання позичальником свого обов`язку зі своєчасного повернення заборгованості у розмірі 23 296,00 грн., а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. На підтвердження сплати судового збору позивач надав платіжну інструкцію №1705 від 01.10.2025 про сплату 2422,40 грн. Також позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь витрати, понесені ним на відправку копії позову відповідачу в сумі 72,90 грн. На підтвердження понесених витрат позивач надав квитанцію про сплату послуг з відправки кореспонденції «Поштова служба «Е - Пост» №1746193 від 05.10.2025 р. в сумі 72,90 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи (відправка копії позову відповідачу) має бути стягнуто з відповідача на користь позивача в межах документально підтверджених витрат, а саме в сумі 2495,30 грн.

Outcome: approved