Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

представник Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки [PERSON] , [INFO] (зареєстрована за адресою [ADDRESS] ), заборгованість за Кредитним договором №3978426 від 11.02.2021 року, в сумі: 67183.64 грн, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2422.4 грн та 8000 грн витрат на професійну правничу допомогу. Позов мотивує тим, що 11.02.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №3978426, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» надало відповідачці кредит в сумі 15000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачці грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Відповідачка зобов`язалася в порядку та на умовах, що визначені договором, повернути кредит. Однак, зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 67183,64, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 14550 грн., прострочена заборгованість за відсотками становить 51133,64 грн., комісія -1500 грн. 27 травня 2021 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги №69-МЛ. Згідно вказаного договору, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі й до відповідачки [PERSON] за кредитним договором №3978426 від 11.02.2021 року. Добровільно відповідачка кредитну заборгованість не погашає, а тому просить стягнути з відповідачки на користь позивача суму зазначеної заборгованості за кредитним договором. 11 серпня 2025 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до судового розгляду. 26.09.2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника відповідачки [PERSON] на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, за змістом якого сторона відповідача просить відмовити в задоволенні позову, з огляду на те, що Відповідач не укладала вище вказаний кредитний договір, що встановлено в межах кримінальної справи №466/3684/21 згідно вироку Шевченківського районного суду м.Львова від 11.06.2021 року. Зокрема, 20 січня 2021 року з мобільного телефону [PERSON] марки "Samsung Galaxy S8" із сім-картою оператора мобільного зв`язку "ПрАТ Київстар" [NUMBER] подано заявку до ТОВ "МІЛОАН" через сервіс Тенго з метою отримання кредитних коштів у розмірі 12 000,00 гривень, які в подальшому були перераховані на картку "ПриватБанк" [NUMBER] . 11 лютого 2021 року з мобільного телефону [PERSON] марки "Samsung Galaxy S8" із сім-картою оператора мобільного зв`язку "ПрАТ Київстар" [NUMBER] подано заявку до ТОВ "МІЛОАН" з метою отримання кредитних коштів у розмірі 15 000 гривень, які в подальшому були перераховані на картку "ПриватБанк" [NUMBER] . Проте [PERSON] не отримала фактично коштів на виконання вище вказаних заявок так як її мобільним телефоном марки "Samsung Galaxy S8" із сім-картою оператора мобільного зв`язку "ПрАТ Київстар" [NUMBER] та карткою "ПриватБанк" [NUMBER] заволодів [PERSON] . В подальшому [PERSON] зняв вище вказані кошти в банкоматі у м.Львові. 11 червня 2021 року винесено Шевченківським районним судом м.Львова вирок по справі №466/3684/21, яким визнано [PERSON] винним у вчиненні злочинів, передбачених за ч.1 ст.190, ч.2 ст.185 КК України. Даним вироком встановлено, що "Крім того, [PERSON] , 20.01.2021 року протягом дня, перебуваючи неподалік СТРЦ «Спартак», що по [ADDRESS] , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, під приводом огляду сторінки «ОЛХ» отримав від потерпілої [PERSON] її мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S8» із сім-картою оператора мобільного зв`язку «ПрАТ Київстар» [NUMBER] , який перебував без паролю, переконавшись, що потерпіла [PERSON] за його діями не спостерігає, подав від її імені за допомогою вказаного вище мобільного телефона онлайн заяву на видачу кредитних коштів для зарахування яких вказав картку «ПриватБанку» [NUMBER] для виплат [PERSON] , після чого на вказану банківську картку надійшло зарахування грошових коштів в сумі 12 000,00 грн., та в подальшому о 14:17 год. здійснив перерахунок грошових коштів у сумі 5 002,00 грн. Крім того, [PERSON] 11.02.2021 року протягом дня, перебуваючи неподалік СТРЦ «Спартак», що по [ADDRESS] , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, під приводом огляду сторінки «ОЛХ» отримав від потерпілої [PERSON] її мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S8» із сім-картою оператора мобільного зв`язку «ПрАТ Київстар» [NUMBER] , який перебував без паролю, переконавшись, що потерпіла [PERSON] за його діями не спостерігає, подав від її імені через вказаний вище мобільний телефон онлайн заяву на видачу кредитних коштів для зарахування яких вказав картку «ПриватБанку» [NUMBER] для виплат [PERSON] , після чого на її банківську картку надійшло зарахування грошових коштів в сумі 15 000,00 грн., та в подальшому о 15:31 год. здійснив перерахунок грошових коштів у сумі 6 900,00 грн.; о 15:35 год. здійснив перерахунок грошових коштів у сумі 4 002,00 грн.; о 15:40 год. здійснив перерахунок грошових коштів у сумі 2 275,00 грн.; о 15:53 год. здійснив перерахунок грошових коштів у сумі 712,00 грн., а також увійшовши в довіру до потерпілої [PERSON] , отримав від останньої, її картку «ПриватБанку» [NUMBER] для виплат, після чого в банкоматі, що за адресою: [ADDRESS] і здійснив зняття грошових коштів у сумі 5 004,00 грн., завдавши потерпілій [PERSON] матеріальної шкоди на суму 15 000,00 грн.". 09.10.2025 на адресу суду через підсистему «Електронний суд» поступила відповідь на відзив, згідно якої зазначив, 11.02.2021 року між фізичною особою позичальником: [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений кредитний договір № 3978426, згідно з умовами якого відповідач отримала 15000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені Кредитним договором. ТОВ «Мілоан» надіслало відповідачеві одноразовий ідентифікатор із кодом для підписання договору у вигляді смс на номер телефону Відповідача, який той використав для підписання відповіді про прийняття пропозиції товариства щодо укладення кредитного договору № 3978426 від 11.02.2021 року, що зафіксовано в ІТС товариства. Кредитний договір № 3978426 від 11.02.2021 року є укладеним в електронній формі. При укладенні договору позичальник підтвердила, що інформація щодо порядку видачі, суми кредиту, комісії, річної процентної ставки, строку кредиту, правила надання фінансових послуг їй надані з дотриманням вимог законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Відповідно до п. 3.4.7. Кредитного договору Позичальник не повинен сплачувати на користь Кредитодавця будь-які платежі не передбачені цим договором. Вказані в цьому договорі розміри комісій, процентів та будь-яких інших винагород Кредитодавця не можуть бути збільшені Кредитодавцем без згоди Позичальника. Згідно п. 6.5. кредитного договору № 3978426 від 11.02.2021 року, цей Договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Відповідач здійснила волевиявлення щодо укладення договору шляхом направлення підписаної електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповіді про прийняття пропозиції укласти кредитний договір № 3978426 від 11.02.2021 року. Відповідач передбачала всі наслідки, була ознайомлена з умовами кредитування та відповідальністю за порушення кредитних зобов`язань по кредитному договору.Згідно зі змістом Правил надання фінансових кредитів ТОВ "Мілоан", приймаючи пропозицію про укладання кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами договору в цілому та підтверджує, зокрема, що вона ознайомлена, погоджується із усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та цих правил, як невід`ємної його частини тощо. Тобто, підписання Відповідачем договору про надання кредиту свідчить про ознайомлення її з правилами надання коштів у позику та вимогами ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", так як ознайомлення із даними правилами передують укладенню договору. Отже, Відповідач була у повній мірі поінформована про умови надання кредиту відповідно до вимог чинного законодавства, що не заперечується і Позивачем. Відповідач та ТзОВ «Мілоан» вчинили дії визначені ст. 11 та ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідач підписала Кредитний договір шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно копії платіжного доручення № 3978426 від 11.02.2021 року, ТОВ «Мілоан» перерахувало на ім`я отримувача [PERSON] на Кредит рах. № [NUMBER] кредитні кошти в сумі 15 000 грн., у дорученні вказано номер транзакції, сума транзакції, дата проведення транзакції та номер картки, на яку перераховані кошти, де зокрема сума транзакції збігається з сумою наданого кредиту, дата проведення транзакції з датою укладеного договору та зазначено частково номер картки, на яку перераховані кошти, який збігається з реквізитами платіжної банківської картки, вказаної в п. 2.1 Договору. Вказане доручення укладене в електронній формі та має усі обов`язкові реквізити:назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якогоскладено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; підпис та печатку первісного кредитора, призначенняплатежу, рахунок кредитора з неповним розміром картки. Будь-яких доказів на спростування обставин, що кошти, визначені в електронному договорі у розмірі 15000,грн. надійшли в розпорядження відповідача на належну їй банківську картку, отримання та користування кредитними коштами, а також простування розміру заборгованості по кредиту, розмір якої відображено у розрахунку, відповідач не надала. Отож, позивач виконав свої зобов`язання згідно умов кредитного договору, однак, відповідач не повернула отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки за Кредитним договором. Щодо вчинення шахрайських дій до відповідача. В своєму відзиві Представник Відповідача посилається на те, що стосовно Відповідача було вчинено шахрайські дії. Також представник позивача посилається на вирок Шевченківського районного суду м.Львова по кримінальній справі №466/3684/21 від 11.06.2021 року. Так на вказаний телефонний номер Товариство направляє SMS-повідомлення з одноразовими ідентифікаторами, який використовується Позичальником в якості електронного підпису, якщо Позичальник ознайомився з запропонованими умовами від Товариства та погоджується з ними. Таким чином, шахрайство, якщо воно дійсно мало місце, могло статися виключно через добровільне повідомлення (розкриття конфіденційної інформації) Позичальником паролю до Особистого кабінету та одноразового ідентифікатору, яким було підписано кредитний договір, третім особам, обходячи безпекову систему Товариства, щодо особистих даних Позичальника.Згідно правил Товариства, Заявник/Позичальник особисто несе відповідальність за збереженість паролю Особистого Кабінету. За жодних обставин Позичальник не повинен надавати пароль Особистого кабінету іншим особам, у тому числі співробітникам Товариства. Представник Відповідача долучає до відзиву на позовну заяву копію вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 11.06.2021 року. Проаналізувавши даний вирок, Представник Позивача звертає увагу, що сторонами кримінального провадження є Позичальника та обвинувачуваний [PERSON] . Рішенням суду встановлено факт скоєного кримінального злочину щодо Потерпілого, заволодіння його грошовими коштами. Але вирок суду не містить відомостей про вище зазначені кредитні договори, а відповідно вони не були предметом дослідження. За відсутності Товариства стороною у справі, судом не досліджувалися кредитні правовідносини Позичальника із Товариством. 14.10.2025 року через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі, за змістом яких зазначає наступне. Сторона Відповідача надала суду вирок Шевченківським районним судом м.Львова вирок по справі №466/3684/21 від 11.06.2021 року, яким встановлено, що Відповідач не отримував фактично коштів від численних фінансових компаній у період із 28.05.2020 року по 20.02.2021 року так як [PERSON] заволодів телефоном Відповідачки марки "Samsung Galaxy S8" із сім-картою оператора мобільного зв`язку "ПрАТ Київстар" [NUMBER] та карткою "ПриватБанк" [NUMBER] шляхом обману і в своїх інтересах отримував численні кредити. Сторона Позивача вказує на те, що вирок суду є недостатнім доказом відсутності договірних зобов`язань між Позивачем та Відповідачем, проте Позивач посилається на ідентифікацію Відповідача при надання кредиту саме завдяки мобільному номеру телефону [NUMBER] та карткою "ПриватБанк" [NUMBER] . Проте згідно вище вказаного вироку суду саме [PERSON] 20.01.2021 року та 11.02.2021 року мав у своєму користуванні та розпоряджені мобільний телефон із сім-картою оператора мобільного зв`язку "ПрАТ Київстар" [NUMBER] та карткою "ПриватБанк" [NUMBER] , подав заявку на отримання кредиту та в подальшому перевів отримані кредитні кошти з карти Відповідачки на свою особисту банківську карту. Відповідно умисел на отримання кредитних коштів, їх отримання та використання вчинив саме [PERSON] і відповідно договірні відносини виникли саме між ним та Позивачем. Крім цього Позивач до позовної заяви долучив довідку від 12.06.2025 року яка підтверджує ідентифікацію Відповідачки при отриманні кредиту. Звертаю увагу суду,що ідентифікація проводилась шляхом направлення одноразового пароля на мобільний телефон із номером [NUMBER] 11.02.2021 року о 12:49. Проте згідно вище вказаного вироку суду [PERSON] 11.02.2021 року протягом дня,перебуваючи неподалік СТРЦ «Спартак», що по [ADDRESS] , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, під приводом огляду сторінки «ОЛХ» отримав від потерпілої [PERSON] її мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S8» із сім-картою оператора мобільного зв`язку «ПрАТ Київстар» [NUMBER] , який перебував без паролю, переконавшись, що потерпіла [PERSON] за його діями не спостерігає, подав від її імені через вказаний вище мобільний телефон онлайн заяву на видачу кредитних коштів для зарахування яких вказав картку «ПриватБанку» [NUMBER] для виплат [PERSON] , після чого на її банківську картку надійшло зарахування грошових коштів в сумі 15 000,00 грн., та в подальшому о 15:31 год. здійснив перерахунок грошових коштів у сумі 6 900,00 грн.; о 15:35 год. здійснив перерахунок грошових коштів у сумі 4 002,00 грн.; о 15:40 год. здійснив перерахунок грошових коштів у сумі 2 275,00 грн.; о 15:53 год. здійснив перерахунок грошових коштів у сумі 712,00 грн., а також увійшовши в довіру до потерпілої [PERSON] , отримав від останньої, її картку «ПриватБанку» [NUMBER] для виплат, після чого в банкоматі, що за адресою: [ADDRESS] і здійснив зняття грошових коштів у сумі 5 004,00 грн., завдавши потерпілій [PERSON] матеріальної шкоди на суму 15 000,00 грн.". Позивач повинен надати суду докази на підтвердження того, що саме відповідачка заповнила формуляр заяви (форми) про прийняття пропозиції в електронній формі, і вона була підписана шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Однак, суду не надано доказів надання позивачем відповідачці засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі одноразового ідентифікатора (алфавітно-цифрова послідовність), або отримання відповідачкою одноразового ідентифікатора (алфавітно-цифрова послідовність) після реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача, та підписання саме цим одноразовим ідентифікатором електронного правочину. Тому факт укладення договору з відповідачем позивачем не доведений. Подібна правова позиція міститься і у постанові Верховного Суду у справі №127/33824/19 від 07.10.2020 р. Таким чином, в межах кримінальної справи встановлено, що у Відповідачки не було наміру на укладення кредитного договору із Позивачем, вона не направляла заявку на отримання коштів та не отримувала жодних коштів. Відповідно жодних договірних відносин між Сторонами не виникло, що встановлено вироком суду. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить про розгляд справи за відсутності представника, позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, проте представниця останньої просить розглядати справу у їхній відсутностію та відмовити в задоволенні позову. У зв`язку з неявкою сторін відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи. 11.02.2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] в електронному вигляді було укладено кредитний договір №3978426. За умовами договору загальний розмір кредиту становив 15000 грн. Кредит надається загальним строком на 30 днів з 11.02.2021 року. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 13.03.2021 (п.1.4 кредитного договору). Сторони погодили розмір процентів за користування кредитом 5625 грн., які нараховуються за ставкою 1,25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3 договору. Відповідно до пункту 2.1. договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно з пунктом 4.2. договору у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою, передбаченою пунктом 1.6 договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статтею 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів у розумінні частини другої статті 625 ЦК України, на рівні стандартної ставки, передбаченої пунктом 1.5.3 договору. Обов`язок позичальника із сплати таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. Відповідно до пункту 6.1. договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства. Згідно з пунктом 6.2. договору розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником товариству через веб - сайт або у SMS-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277. Після укладення цей кредитний договір розміщується в Особистому кабінеті позичальника. Відповідно до пункту 6.3. договору, приймаючи пропозицію товариства про укладання цього кредитного договору, позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т.ч. Правилами, Паспортом споживчого кредиту та Графіком платежів) договору в цілому та підтверджує, зокрема, що він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту Товариством, що розміщені на веб - сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору. Згідно з пунктом 6.4. договору укладення Товариством кредитного договору з позичальником у електронній формі юридично є еквівалентним отриманню Товариством ідентичного за змістом договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки. Відповідно до пункту 6.5. договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Згідно з додатком №1 до договору про споживчий кредит №3978426 від 11.02.2021 року сторони затвердили графік платежів та орієнтовну вартість кредиту. За даним графіком, відповідачка зобов`язалася погасити суму кредиту в розмірі 15000 грн, сплатити проценти за користування кредитом в розмірі 5625грн. До укладання договору про споживчий кредит, позичальник ознайомився з паспортом споживчого кредиту та підписав його електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Далі, відповідачка здійснила дії, спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 15000 грн. На підтвердження надання [PERSON] кредитних коштів, суду надано копію платіжного доручення №3978426 від 11.02.2021 року, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» перерахувало на кредитний рахунок зазначений в договорі, кошти в розмірі 15000 грн. За кредитним договором №3978426 від 11.02.2021 року заборгованість не погашена. Заборгованості становить 67183.64 грн. 27.05.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги №69-МЛ, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» передає (відступає) за плату належне йому право вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає право вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Згідно витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №№69-МЛ від 27.05.2021 року сума заборгованості [PERSON] за основною сумою боргу складає 14550грн., сума заборгованості за відсотками 51133,64 грн., комісія 1500 грн. Разом з тим, судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 11 червня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.190, ч.2 ст.185 КК України (номер справи №466/3684/21). [PERSON] є потерпілою у даному кримінальному провадженні. Із змісту вказаного вироку (який набрав законної сили 12 липня 2021 року) вбачається, що [PERSON] , 20.01.2021 року протягом дня, перебуваючи неподалік СТРЦ «Спартак», що по [ADDRESS] , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, під приводом огляду сторінки «ОЛХ» отримав від потерпілої [PERSON] її мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S8» із сім-картою оператора мобільного зв`язку «ПрАТ Київстар» +380 (98) 242 08 18, який перебував без паролю, переконавшись, що потерпіла [PERSON] за його діями не спостерігає, подав від її імені за допомогою вказаного вище мобільного телефона онлайн заяву на видачу кредитних коштів для зарахування яких вказав картку «ПриватБанку» [NUMBER] для виплат [PERSON] , після чого на вказану банківську картку надійшло зарахування грошових коштів в сумі 12 000,00 грн., та в подальшому о 14:17 год. здійснив перерахунок грошових коштів у сумі 5 002,00 грн. Крім того, [PERSON] , 11.02.2021 року протягом дня, перебуваючи неподалік СТРЦ «Спартак», що по [ADDRESS] , маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою, діючи повторно, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення, під приводом огляду сторінки «ОЛХ» отримав від потерпілої [PERSON] її мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S8» із сім-картою оператора мобільного зв`язку «ПрАТ Київстар» +380 (98) 242 08 18, який перебував без паролю, переконавшись, що потерпіла [PERSON] за його діями не спостерігає, подав від її імені через вказаний вище мобільний телефон онлайн заяву на видачу кредитних коштів для зарахування яких вказав картку «ПриватБанку» [NUMBER] для виплат [PERSON] , після чого на її банківську картку надійшло зарахування грошових коштів в сумі 15 000,00 грн., та в подальшому о 15:31 год. здійснив перерахунок грошових коштів у сумі 6 900,00 грн.; о 15:35 год. здійснив перерахунок грошових коштів у сумі 4 002,00 грн.; о 15:40 год. здійснив перерахунок грошових коштів у сумі 2 275,00 грн.; о 15:53 год. здійснив перерахунок грошових коштів у сумі 712,00 грн., а також увійшовши в довіру до потерпілої [PERSON] , отримав від останньої, її картку «ПриватБанку» [NUMBER] для виплат, після чого в банкоматі, що за адресою: [ADDRESS] і здійснив зняття грошових коштів у сумі 5 004,00 грн., завдавши потерпілій [PERSON] матеріальної шкоди на суму 15 000,00 грн. Згідно зі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається зі змісту ч.3 статті 203 Цивільного кодексу України, правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним умовам дійсності правочину, зокрема, волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Частиною 1 статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Кодексу. Отже, наявність вільного волевиявлення учасників правочину та його відповідність внутрішній волі при укладенні цього правочину є однією з необхідних умов визнання останнього дійсним, а відсутність вільного волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання такого недійсним. За змістом ст.ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочин - це вольова і правомірна дія, яка безпосередньо спрямована на досягнення правового результату, - на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Для чинності правочину сторонам необхідно дотримуватися загальних і спеціальних вимог. Серед загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначених у статті 203 цього Кодексу в частинах третій та п`ятій визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. За вимогами ст.ст.526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства в установлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). При цьому, відповідно до ч.1 ст.28 ЦК України фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (пункт 3 частини першої статті 3 ЦК України). Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 цього Кодексу). Відповідно до вимог статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Разом з тим, Пленум Верховного Суду України у п.8 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9 роз`яснив, що не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Правовідносини з надання кредиту за своєю правовою природою є договірними правовідносинами. Отже, якщо сторони досягли домовленості згідно з положеннями статей 207, 640 ЦК України та уклали кредитний договір, у якому передбачили умови його виконання, то ці умови мають виконуватись. Згідно з ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Як встановлено судом, вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 11 червня 2021 року встановлено обставини, які вказують на те, що [PERSON] шляхом обману заволодів телефоном та банківською карткою відповідачки [PERSON] після чого від її імені подавав онлайн-заявки на отримання кредитів і отримував кошти, які пересилав (перераховував) на власні рахунки та знімав готівку, зокрема і у визначений період (день укладення договору - 11.02.2021). За таких обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] не могла укласти вищевказаний кредитний договір шляхом підписання такого одноразовим ідентифікатором, який був скерований їй на абонентський номер мобільного телефону. Відповідно до частин 1,2 ст.209 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Наведене свідчить про те, що у [PERSON] не виникло зобов`язань перед позивачем щодо повернення грошових коштів на підставі кредитного договору №3978426 від 11.02.2021 року, оскільки вона вказаний договір, не укладала та не підписувала, а також не отримувала грошових коштів від ТОВ «Мілоан», що позивачем не спростовано та не надано будь-яких інших доказів на підтвердження отримання відповідачкою грошових коштів за спірним кредитним договором, у зв`язку з чим, підстави для задоволення вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором відсутні. При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлений можливості звернутись із цивільним позовом до суду про стягнення з засудженого матеріального збитку, оскільки саме його винними діями була спричинена шкода. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», то судові витрати відшкодуванню не підлягають. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed