Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника, адвоката Федорчука Кирилла Юрійовича, у листопаді 2025 року через систему «Електронний суд» звернулася до Індустріального районного суду міста Дніпра із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 березня 2019 року Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 113. Від цього шлюбу позивач та відповідач дітей не мають. Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, через протилежні погляди на життя, відсутність спільних інтересів та взаєморозуміння. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Сторони проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Шлюб фактично припинив існування. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам позивача. Наведене зумовило позивача звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 листопада 2025 року, головуючим суддею у розгляду вказаної позовної заяви визначено суддю Слюсар Л.П., ухвалою якої від 12 листопада 2025 року вказану позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків. 17 листопада 2025 року на виконання ухвали судді від 12 листопада 2025 року представником позивача через канцелярію суду усунено недоліки позовної заяви. Ухвалою судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 19 листопада 2025 року позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] та її представник, адвокат Федорчук К.Ю., у судове засідання не з`явилися, натомість представником позивача через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника. Позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Просили судовий збір стягнути з відповідача та прізвище позивача залишити [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за місцем реєстрації. Причину неявки суду не повідомив, відзиву, заяв, заперечень до суду не надав. Враховуючи, що позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 02 березня 2019 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») уклали шлюб, який зареєстровано Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області, про що складено відповідний актовий запис № 113 (а.с. 14). Також встановлено, що між сторонами фактично припинені шлюбні стосунки, сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не мають спільних дітей, між ними примирення неможливе. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інші обставини життя подружжя. Суд враховує, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не бажають поновлювати стосунки, будь-яких заходів до примирення не приймають, доказів протилежного не надано, збереження шлюбу суперечить інтересам сім`ї, а тому надання сторонам строку для примирення суд вважає недоцільним. Причиною розпаду сім`ї є протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що має суттєве значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивачем [PERSON] заявлено клопотання про залишення її прізвища після розірвання шлюбу без змін, суд вважає необхідним залишити його без змін. Таким чином, суд вважає, що сімейно-шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно та не може бути відновлена. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої сплачені позивачем судові витрати підлягають стягненню на її користь з відповідача.

Outcome: approved