Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 22.03.2017 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 525, стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. Свої вимоги мотивувала тим, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.03.2017 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у сторін різні погляди на сімейне життя. Спільне господарство не ведуть, не проживають однією сім`єю, шлюб має формальний характер. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 29 серпня 2025 року було відкрито провадження по справі. До судового засідання позивач та представник позивача не з`явилися, проте представник надала заяву в якій просила здійснювати розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримала та просила позовну заяву задовольнити. У судове засідання призначене на 31.10.2025 року відповідач не з`явився, проте в матеріалах справи міститься надрукована заява [PERSON] від 15.09.2025 року про розгляд справи без участі відповідача. Проте суд не приймає до уваги вказану заяву, оскільки заява не завірена належним чином, що позбавляє можливості встановити особу відповідача. 13.01.2026 року відповідач у судове засідання не з`явився, проте від представника надійшла заява в системі «Електронний суд» про розгляд справи за відсутності відповідача, вимоги позивача підтримує у повному обсязі та просить задовольнити (а.с. 32-34). Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , зареєстрованого 22.03.2017 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 525, сторони уклали шлюб - 22.03.2017 року (а.с. 12). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 11) . Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. На підставі ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Позивач просить стягнути з відповідача судові витрати 1211,20 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 3000 (три тисячі гривень). Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Представником позивача до заяви надано Договір про надання правничої допомоги від 15.08.2025 року, укладений між адвокатом Юрченко В.В. та [PERSON] , прибутковий касовий ордер від 15.08.2025 року, відповідно до якої розмір витрат на правничу допомогу становить у розмірі 3000 гривень. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 5. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Судом враховується, що від відповідача в порядку ч.6 ст. 137 ЦПК України, не надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, та/або їх необґрунтованості, які підлягають розподілу між сторонами, також характер справи, її значення для позивача, обсяг виконаних робіт, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд приходить до висновку, що понесені позивачем витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги слід покласти на відповідача у розмірі 3000 гривень. На підставі викладеного й

Outcome: approved