Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просить суд шлюб між ним та відповідачем розірвати. Стислий виклад позиції позивача Позивач свою заяву обґрунтовує тим, що 13 серпня 2010 року між сторонами було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, про що було зроблено відповідний актовий запис № 1161. Від вказаного шлюбу мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Тривалий час, спільне подружнє життя погіршувалось через постійні непримиримі протиріччя. Отже, у зв?язку із зазначеними протиріччями, сторони вирішили припинити спільне подружнє проживання та ведення спільного господарства і з початку 2023 року та на даний час Сторони проживають окремо. Сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім?ю, примирення між сторонами неможливе, отже розірвання шлюбу відповідає інтересам обох сторін. Процесуальні дії у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.03.2025 по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження та призначена дата судового засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.05.2025 заяву представника відповідача [PERSON] адвоката Гуркіна Євгена Валентиновича було задоволено: надано сторонам термін для примирення строком три місяці, провадження по справі зупинено до закінчення строку для примирення. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.09.2025 поновлено провадження по вказаній цивільній справі у зв`язку зі спливом часу для примирення сторін, призначено судове засідання на 06.10.2025, відкладено на 11.11.2025 та 13.01.2026. Позивач у судове засідання не з`явився, у позові представник позивача клопотала про розгляд справи за відсутності позивача. У судове засідання призначене на 13.01.2026 відповідач не прибула, як і не прибув її представник, який був сповіщений належним чином, доказів поважності неявки у судове засідання суду надано не було. Верховний Суд у своїй практиці неодноразово наголошував, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Судом враховується, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. Враховуючи неодноразову неявку представника відповідача та самого відповідача у судові засідання, незацікавленість останньої до результатів розгляду справи, у якій вона є стороною суд вирішив за можливе повторно не відкладати розгляд справи, а ухвалити рішення за відсутності сторін. Суд розглядає справу за відсутністю позивача та відповідача, належним чином повідомлених про день та час судового розгляду справи, відповідно до наданої заяви, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. За ч. 4 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 268 ЦПК України). Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 13 серпня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, про що було складено відповідний актовий запис № 1161. Вказане підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.01.2025. Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 10.11.2010) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 14.05.2014). З позовної заяви суду стало зрозумілим, що позивач з відповідачем мають різні погляди на життя, спільне сімейне життя не склалося, а сторони мають протилежні погляди на шлюб та сім`ю. З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позову в суді, примирення між сторонами не відбулось. Отже, шлюбні стосунки між позивачем та відповідачем фактично припинені, а шлюб існує лише формально. Нормативно-правове обґрунтування Відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд бере до уваги той факт, що добровільність шлюбу одна з основних його засад. Шлюб це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Висновки суду Судом вживались заходи для примирення сторін шляхом надання відповідного строку для примирення, проте сторони примирення не досягли. Зазначене свідчить про розпад сім`ї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам однієї із сторін, що відповідно до ст. 110 112 114 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Судом не встановлено обставин відповідно до норм чинного законодавства, які б унеможливлювали розірвання шлюбу, натомість суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved