Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Позивач ПАТ «Страхова компанія Уніка» звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення збитків від інфляції та 3% річних. В позовній заяві позивач зазначив, що 07.09.2016 року між ПрАТ «СК «УНІКА`та ТОВ «АСТРОН ДЕВЕЛОПМЕНТ ГРУП КАПІТАЛ» було укладено Договір добровільного страхування №021171/4100/0000016 транспортного засобу Вольво (д.р.н. [NUMBER] ). 21.11.2016 в м. Маріуполь сталося ДТП за участю автомобіля ГАЗ (д.р.н. [NUMBER] ), під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Вольво (д.р.н. [NUMBER] ). Вказує, що згідно настанови Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 08.12.2016 року, ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. На підставі договору страхування та вимог Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «УНІКА» складено страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування в сумі - 70 629,51грн. (ПІ №012539 від 27.03.2017). Зазначає, що 22.10.2019 року Чортківським районнимо судом Тернопільської області винесено рішення у справі №607/14378/19 про стягнення з відповідача на користь ПРАТ «СК «УНІКА» - 70 629,51 гривень. На підставі вищевказаного рішення було видано та пред`явлено для примусового виконання виконавчий лист у справі. 12.01.2024 року рішення суду виконано в примусовому порядку, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією Чортківського ВДВС №12/01/2024№77. З огляду на викладене позивач отримав право на стягнення з відповідача інфляційних втрат від знецінення грошової одиниці України, внаслідок інфляційних процесів в державі та 3% річних за період з 22.10.2019р. (дата, з якої строк позовної давності зупинено), тобто нарахування прострочення виконання зобов`язання по відшкодуванню шкоди здійснюється з урахуванням строків позовної давності по 12.01.2024 р. - дата остаточного виконання рішення суду. Загальна заборгованість: Період прострочення грошового зобов`язання 1544 дня 37 798,41 (інфляційне збільшення) + 8 957,11 (3% річних) = 46 755,52 грн. Просить стягнути в звідповідача вказану суму боргу та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить стягнути з відповідача вказану суму, а також судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, судом належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, про що свідчить оголошення, розміщене на офіційному веб.порталі судової влади України. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та без фіксування судового процесу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.09.2016 року між ПрАТ «СК «УНІКА`та ТОВ «АСТРОН ДЕВЕЛОПМЕНТ ГРУП КАПІТАЛ» було укладено Договір добровільного страхування №021171/4100/0000016 транспортного засобу Вольво (д.р.н. [NUMBER] ). 21.11.2016 в м. Маріуполь сталося ДТП за участю автомобіля ГАЗ (д.р.н. [NUMBER] ), під керуванням водія [PERSON] та автомобіля Вольво (д.р.н. [NUMBER] ). Згідно настанови Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 08.12.2016 року, ДТП сталося внаслідок порушення водієм [PERSON] ПДР України. На підставі договору страхування та вимог Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «УНІКА» складено страховий акт та визначено розмір страхового відшкодування в сумі - 70 629,51грн. (ПІ №012539 від 27.03.2017). 22.10.2019 року Чортківським районнимо судом Тернопільської області винесено рішення у справі №607/14378/19 про стягнення з відповідача на користь ПРАТ «СК «УНІКА» - 70 629,51 гривень. На підставі вищевказаного рішення було видано та пред`явлено для примусового виконання виконавчий лист у справі. 12.01.2024 року рішення суду виконано в примусовому порядку, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією Чортківського ВДВС №12/01/2024№77. Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, а судове рішення є обов`язковим до виконання. Частиною 2 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Визначення грошового зобов`язання закріплено в Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Статтею 1 цього Закону передбачено, що грошове зобов`язання - це зобов`язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України. Згідно з приписами ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому боржник зобов`язаний вчинити на користь кредитора певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобов`язання виникає з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди. Відповідно до ч.ч.1,2,4 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Таким чином, способи відшкодування шкоди обирає потерпілий. Задовольняючи позов Чортківський районний суд Тернопільської області встановив, що у даному випадку відшкодування шкоди має здійснюватися в грошовому виразі, оскільки в межах розгляду справи №607/14378/19 позивач обрав саме грошовий спосіб відшкодування збитків. При цьому, грошове зобов`язання у правовідносинах відшкодування збитків не є окремим видом зобов`язання, а є способом виконання зобов`язання по відшкодуванню збитків. Велика Палата Верховного Суду вже зауважувала, що стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Тому приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу ІІІ книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (зокрема деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір. делікт тощо). Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань. якщо інше не передбачають договір або спеціальний закон, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань ( постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (пункти 17, 18, 26, 28; № у ЄДРСР 73469624), від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (пункти 21, 22, 25, 42, 45; № у ЄДРСР 74838873), від 19 червня 2019 року у справі № 646/14523/15-ц (№ у ЄДРСР 82997465)). Інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у наступному місяці. Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України, у вигляді стягнення інфляційних втрат за такий місяць. Вказана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2019 р. у справі № 910/5625/18, від 13.02.2019 р. у справі № 924/312/18, від 05.07.2019 р. у справі № 905/600/18. Оскільки невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 р. № 127/15672/16-ц, постановах Верховного Суду від 10.04.2018 р. у справі № 910/16945/14, від 27.04.2018 р. у справі № 908/1394/17, від 16.11.2018 р. у справі № 918/117/18, від 30.01.2019 р. у справі № 905/2324/17, від 13.02.2019 р. у справі №924/312/18. З огляду на викладене позивач отримав право на стягнення з відповідача інфляційних втрат від знецінення грошової одиниці України, внаслідок інфляційних процесів в державі та 3% річних за період з 22.10.2019р.(дата, з якої строк позовної давності зупинено), тобто нарахування прострочення виконання зобов`язання по відшкодуванню шкоди здійснюється з урахуванням строків позовної давності по 12.01.2024 р. - дата остаточного виконання рішення суду. Загальна заборгованість: Період прострочення грошового зобов`язання 1544 дня 37 798,41 (інфляційне збільшення) + 8 957,11 (3% річних) = 46 755,52 грн. Відповідно до пункту 19 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786,1293 Цивільного кодексу України, продовжуються на строк його дії. Воєнний стан в Україні діє з 24.02.2022 року до теперішнього часу. В цей самий період в Україні діють ще й «карантинні» норми, установлені п. 12-14 розділу «Прикінцевих і перехідних положень» ЦК України. Вказані норми передбачають, що під час дії карантину, установленого КМУ з метою запобігання розповсюдженню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені ст. 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 ЦК, продовжуються на строк дії карантину. Карантин в Україні запроваджений з 12.03.2020 і діяв до 01.07.2023. Таким чином, діюче законодавство України передбачає продовження дії як загального так і спеціального строку позовної давності, у зв`язку з дією воєнного стану та карантину. За таких умов позивачем не порушено строки позовної давності при зверненні до суду. Враховуючи вищенаведене, порушені права позивача підлягають захисту шляхом задоволення позову і стягнення в його користь з [PERSON] збитків від інфляції та 3% річних. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 3 028 гривень за платіжною інструкцією від 21 травня 2025 року АТ «Райффайзен Банк». Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача, у разі часткового задоволення - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Подібні висновки викладені Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі N 922/445/19, Верховним Судому постановах від 12 лютого 2020 року у справі N 648/1102/19, від 02 вересня 2020 року у справі N 329/766/18. Між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "УНІКА" та Фізичною особою підприємцем [PERSON] було укладено договір доручення №1 ВНМ від 01.11.2023 року, відповідно до якого, ФОП [PERSON] з метою виконання умов договору, має право залучати для виконнання покладених на нього обовязків адвокатів, адвокатські бюро чи адвокатські обєднання, оплачувати їх послуги, які підлягають відшкодуванню Довірителем на умовах, порядку та строки визначені ч. 5 Договору. 02.11.2023 року між ФОП [PERSON] та Адвокатським бюро «Білий» укладено договір про надання правової допомоги №2/23ю, відповідно до якого, Адвокатське бюро «Білий» зобов`язується за дорученням ФОП [PERSON] надати правову допомогу та послуги щодо проведення допустимих законодавством України дій, спрямованих на повернення заборгованості з боржників Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА", що підтверджується договором доручення №1 ВНМ від 01.11.2023 року та Додатком № 1 до нього. Згідно Договору про надання правової допомоги №2/23ю та Додатку №1 (фіксований) позивачем (через повірену особу ФОП [PERSON] ) понесено витрати, за надану професійну правничу допомогу АБ «Білий» у розмірі 8000,00 гривень, що підтверджується актом виконаних робіт, відповідно до п.1 Додатку №1 до Договору. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені витрати в розмірі 8000 гривень в рахунок оплати праці адвоката.

Outcome: approved