Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Представник АТ «Кредобанк» - адвокат Пех М. звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь АТ «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором № CL-186757 від 22.04.2019 у розмірі 62819,74 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 39942,91 грн, заборгованість за відсотками 22876,83 грн та стягнути сплачений судовий збір. Заявлені позовні вимоги обгрунтовує тим, що 22.04.2019 між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № CL-186757. Відповідно до умов Кредитного договору № CL-186757 від 22.04.2019 Банк зобов`язувався надати позичальнику кредит шляхом відкриття кредитної лінії із встановленням ліміту по кредитній картці у розмірі 47480 грн, а позичальник зобов`язався у порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом у сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Також, відповідно до пунктів кредитного договору позичальник прийняв на себе обов`язок повернути банку кредит у повному обсязі у порядку та строки, передбачені договором. АТ «Кредобанк» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало у повному обсязі, та надало позичальнику грошові кошти у користування, натомість відповідач як позичальник взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором № CL-186757 від 22.04.20192 у розмірі 62819,74 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 39942,91 грн, заборгованість за відсотками 22876,83 грн. Просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 15.09.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу роз`яснено право та порядок подання відзиву на позовну заяву та встановлено п`ятнадцятиденний строк для його подання. Судом вживались заходи для повідомлення відповідача належним чином про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, зокрема судом за адресою зареєстрованого місця проживання відповідача: [ADDRESS] скеровувались ухвала про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, однак як вбачається із наявних у матеріалах справи поштових конвертів, такі повернуті на адресу суду неврученими аресату із зазначенням причини повернення згідно довідок АТ «Укрпошта» - «за закінченням терміну зберігання». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). У визначений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву, відповідачем відзиву до суду не подано, про наявність поважних причин не подання відзиву у встановлений строк суду не повідомлено, заява про поновлення строку для подання відзиву до суду станом на день винесення рішення також не поступала. Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК Українисуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (вилику) сторін за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 22.04.2022 між АТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено Кредитний договір № CL-186757. Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов?язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Відповідно до пунктів Кредитного договору Позичальник прийняв на себе обов?язок повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені ци Договором та Додатковими договорами. Сума виданого кредиту складає 47480,00 грн. терміном виконання до 19.04.2025. Сума щомісячного платежу 2399 грн. Процентна стака: фіксована та складає 55,99% річних. Проценти за користування кредиту нараховують щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» за ставкою, визначеною п.4.1 Кредитного Договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору. Реальна річна процентна ставка 72,81% річних (п. 4.5 Кредитного договору) Загальна вартість кредиту для позичальника за цим Кредитним договором становить 144052,02 грн. ( п. 4.5 Кредитного договору). Відповідно до умов Кредитного договору у випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків Позичальником, Кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту. В свою чергу, Позичальник зобов?язаний достроково погасити кредит та інші нарахування. Банк належним чином виконав свій обов?язок щодо надання Позичальнику кредиту, надавши суму 47480,00 грн. на рахунок [PERSON] , що підтверджується копіями меморіальних ордерів № 22640911 від 22.04.2019 та № 22640880 від 22.04.2019. Позичальник своїх зобов?язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого наявна заборгованість за Кредитним договором № CL-186757 від 22.04.2019 становить - 62819,74 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 39942,91 грн, заборгованість за відсотками 22876,83 грн. На адресу реєстрації [PERSON] банк направляв досудову вимогу з пропозицією погасити заборгованість. Вищевказана вимога залишена без виконання. Встановлено також, що 22.04.2019 [PERSON] підписала також Паспорт споживчого кредиту, який містить повну інформацію щодо основних умов кредитування, реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту. Згідно з розрахунком заборгованості за договором кредиту № CL-186757 від 22.04.2019 внаслідок неналежного виконання позичальником [PERSON] взятих на себе зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість на загальну суму - 62819,74 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 39942,91 грн, заборгованість за відсотками 22876,83 грн. Частинами першою, третьою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 526, 615 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись у встановлений термін, відповідно до вимог закону та умов договору. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За нормою ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Підписавши 22.04.2029 паспорт споживчого кредиту, уклавши із АТ «Кредобанк» Кредитний Договір № CL-186757 від 22.04.2019, відповідач [PERSON] , у розумінні статей 3, 627 ЦК України добровільно погодилася на визначені кредитним договором умови та взяла на себе відповідні зобов`язання по поверненню отриманих кредитних коштів та сплати процентів за їх користування. Однак, у визначений строк їх не повернула, умови договору не виконлав, у зв`язку з чим заявлена вимога позивача про стягнення із відповідачки суми заборгованості, яка утворилась внаслідок неналежного виконання позичальником покладеного на неї обов`язку повернення грошових коштів, підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. У встановлений процесуальним законом строк відповідачка не скористалася процесуальним правом висловити свої заперечення на позов та надати докази, які мали б підтвердити належне виконання ним договірних зобов`язань. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Суд при розгляді справи виходить з того, що позивач, як сторона договору, яка виконала свої зобов`язання за договором, має право вимагати від другої сторони належного виконання його грошових зобов`язань, в тому числі повернення кредитних коштів, сплати відсотків, та погашення виниклої заборгованості перед банком, відтак заявлені АТ «Кредобанк» позовні вимоги підставні та підлягають задоволенню. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3028,00 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved