Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

І. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Рух справи. У вересні 2025 року позивач Акціонерне товариство «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на ступні обставини. Банк і Відповідач уклали Заяву про відкриття Карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010-RO-82-260157200 від 06.03.2024 року, згідно з яким на умовах Заяви-Договору, з дати встановлення (зміни) Поточного ліміту Клієнт має право отримати, а Банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) коштів на кредитний рахунок надати Клієнту в межах Поточного ліміту кошти (Кредит), а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування. Кредит надається шляхом зарахування коштів Кредиту на кредитний рахунок одночасно з ініціюванням Клієнтом платіжних (видаткових) операцій за кредитним рахунком, із здійсненням Банком Договірного списання з кредитного рахунку у визначених Договором випадках, виконанні Банком інших операцій за кредитним рахунком відповідно до умов Договору (п. 2.3 Кредитного договору). Поточний ліміт встановлюється в межах максимального ліміту Кредиту, який складає п`ятсот тисяч гривень (далі - Максимальний ліміт). Максимальний та Поточний ліміт далі по тексту Заяви - Ліміти. Розмір Поточного ліміту на дату підписання Заяви становить 0 (нуль) гривень та може бути змінений в порядку та на умовах, передбачених пунктом 4.1. Заяви. Розмір Поточного ліміту на Дату початку кредитування - 100000,00 гривень. Строк Кредиту - сукупність Періодів, протягом яких Банк визначає Поточний ліміт відповідно до пункту 3 Заяви та протягом якого Клієнт має право користуватися Кредитом. Строк Кредиту становить 300 місяців, що починається з дати встановлення (зміни) Поточного ліміту (Дати початку кредитування). Зміна Строку Кредиту є можливою у разі неотримання Банком відмови Клієнта від подовження Строку Кредиту, а також з метою виконання обов`язку Клієнта щодо погашення Кредиту без права його отримання (підпункт 2.3.4. пункту 2.3. Статті 2 Розділу 6 Правил) (п.п. 3.1 - 3.3 Кредитного договору). Проценти - (за користування Кредитом протягом Строку Кредиту та у разі неповернення Клієнтом Кредиту в останній день Строку Кредиту), в тому числі за користування Недозволеним овердрафтом - процентна ставка фіксована 48,00% річних; процентна ставка у разі неповернення Клієнтом Кредиту в останній день Строку Кредиту становить 48,00% річних (п. 3.4 Кредитного договору). Відповідач зобов`язався використати кредит відповідно до умов, повернути його, сплатити проценти та виконати інші зобов`язання відповідно до договору та тарифів Банку. Згідно умов Кредиту, Відповідач має повернути суму кредиту та сплатити нараховані проценти. Кредит може бути наданий на поточний рахунок Відповідача або через кредитний рахунок з подальшим відображенням на поточному рахунку в день видачі кредиту або на наступний робочий день, залежно від часу видачі. Факт отримання Відповідачем грошових коштів за Кредитом підтверджується наданою суду копією виписки по рахунку, що підтверджує переказ та зарахування грошових коштів на рахунок Відповідача. Відповідно до умов Кредиту та Заяви сторони погодили, що проценти будуть нараховуватися в порядку, визначеному п. п. 2.5.1, 2.5.4 п. 2.5. Статті 2 Розділу 6 Правил. Згідно Статті 2 Розділу 6 Правил та п. 5.2 Кредитного договору, клієнт зобов`язаний сплачувати Банку обов`язковий щомісячний платіж за користування кредитом у розмірі 5 (п`ять) відсотків від власної заборгованості перед Банком, але не менше тридцяти гривень або суми залишку власної заборгованості перед Банком, якщо вона менше за зазначену суму. Порядок та умови погашення іншої заборгованості за кредитом в т.ч. недозволенного овердрафту визначається пунктами 2.5.5.-2.5.13. пункту 2.5. Статті 2 Розділу 6 Правил клієнт зобов`язався здійснити остаточне погашення кредиту та процентів за користування кредитом не пізніше дати закінчення Строку Кредиту, а у разі його подовження в останній робочий день строку користування кредитом. Кредитний ліміт було збільшено, інформація про це відображена у розрахунку заборгованості (додаток 2 до цієї позовної заяви) відповідно до п. 2.3 ст. 2 Правил та п. 2.1 Кредитного договору в межах максимального ліміту. Відповідно до умов Кредиту та Заяви сторони встановили, що у разі настання передбачених підпунктом 3.6.2. пункту 3.6. Статті 3 Розділу 6. Правил обставин Дефолту, Банк має право відмовити в наданні Кредиту (з припиненням зобов`язання Банка надати Кредит) та/або вимагати дострокового виконання зобов`язань за Кредитом, включаючи повернення суми Кредиту, сплату Процентів, пені та інших платежів за Кредитом, про що направляє письмову вимогу. У разі невиконання цієї вимоги, Банк має право вжити заходи для стягнення заборгованості за Кредитом, які не суперечать законодавству України. У зв`язку з невиконанням Відповідачем умов Кредиту на адресу Відповідача було направлено вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань за вих. № №114/5-708205 від 24.07.2025 року, надавши можливість останньому добровільно (в позасудовому порядку) врегулювати заборгованість протягом 30 днів. Дана вимога була направлена Позивачем на електронну адресу dyuba.anton@gmail.com Відповідача (відповідно до п.7.12 статті 7 Розділу 1 Правил), однак у визначені у вимозі строки Відповідачем не виконана. Згідно з п. 2.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, У разі виникнення прострочених зобов`язань на суму вiд 100 грн. Клієнт сплачує Банку пеню. Станом на 23.07.2025 року заборгованість Відповідача перед Позивачем за Кредитом складає 161048,04 грн., яка складається з дозволеного та недозволенного овердрафту, у тому числі прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску 40446,29 грн. Заборгованість за дозволеним овердрафтом це сума фактично використаного кредитного ліміту згідно кредитного договору в межах доступної суми коштів на Картковому рахунку. В свою чергу відповідно до ст. 1 Розділу 2 Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк» недозволеним овердрафтом є заборгованість на Картковому рахунку, яка виникає у разі перевищення суми операції над доступною сумою коштів на Картковому рахунку. З врахуванням зазначеного вище, Позивач звертається до суду з вимогами про стягнення з Відповідача заборгованість за Заявою про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010-RO-82-260157200 від 06.03.2024 року у сумі 161048,04 гривень та судовий збір у розмірі 3028,00 гривень. 07.11.2025 року ухвалою суду відкрито провадження по справі, постановлено провести її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 93). У судові засідання представник Позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 96-98, 111-112). У всі призначені по справі судові засідання Відповідач не з`явився. Про причини неявки суду не повідомив, відзиву, пояснень, жодних заяв чи клопотань від нього на адресу суду не надходило (а.с. 109, 110). При цьому, суд вважає Відповідача таким, що був належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, оскільки це підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаної адресою» та «за закінченням терміну зберігання». Днем вручення судової повістки у такому випадку є день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, висловленій в постанові від 13.05.2024 року у справі №755/4829/23. Згідно зі ст. ст. 280-282 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. У зв`язку з тим, що сторони не з`явилися в судове засідання, згідно із ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. ІІ. Мотивувальна частина. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Банк і Відповідач уклали Заяву про відкриття Карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» № 010-RO-82-260157200 від 06.03.2024 року, згідно з яким на умовах Заяви-Договору, з дати встановлення (зміни) Поточного ліміту Клієнт має право отримати, а Банк зобов`язаний за умови відсутності (недостатності) коштів на кредитний рахунок надати Клієнту в межах Поточного ліміту кошти (Кредит), а Клієнт зобов`язаний повернути Банку Кредит та сплатити проценти за його користування. Кредит надається шляхом зарахування коштів Кредиту на кредитний рахунок одночасно з ініціюванням Клієнтом платіжних (видаткових) операцій за кредитним рахунком, із здійсненням Банком Договірного списання з кредитного рахунку у визначених Договором випадках, виконанні Банком інших операцій за кредитним рахунком відповідно до умов Договору (п. 2.3 Кредитного договору). Поточний ліміт встановлюється в межах максимального ліміту Кредиту, який складає п`ятсот тисяч гривень (далі - Максимальний ліміт). Максимальний та Поточний ліміт далі по тексту Заяви - Ліміти. Розмір Поточного ліміту на дату підписання Заяви становить 0 (нуль) гривень та може бути змінений в порядку та на умовах, передбачених пунктом 4.1. Заяви. Розмір Поточного ліміту на Дату початку кредитування - 100000,00 гривень. Строк Кредиту - сукупність Періодів, протягом яких Банк визначає Поточний ліміт відповідно до пункту 3 Заяви та протягом якого Клієнт має право користуватися Кредитом. Строк Кредиту становить 300 місяців, що починається з дати встановлення (зміни) Поточного ліміту (Дати початку кредитування). Зміна Строку Кредиту є можливою у разі неотримання Банком відмови Клієнта від подовження Строку Кредиту, а також з метою виконання обов`язку Клієнта щодо погашення Кредиту без права його отримання (підпункт 2.3.4. пункту 2.3. Статті 2 Розділу 6 Правил) (п.п. 3.1 - 3.3 Кредитного договору). Проценти - (за користування Кредитом протягом Строку Кредиту та у разі неповернення Клієнтом Кредиту в останній день Строку Кредиту), в тому числі за користування Недозволеним овердрафтом - процентна ставка фіксована 48,00% річних; процентна ставка у разі неповернення Клієнтом Кредиту в останній день Строку Кредиту становить 48,00% річних (п. 3.4 Кредитного договору). Відповідач зобов`язався використати кредит відповідно до умов, повернути його, сплатити проценти та виконати інші зобов`язання відповідно до договору та тарифів Банку. Згідно умов Кредиту, Відповідач має повернути суму кредиту та сплатити нараховані проценти. Кредит може бути наданий на поточний рахунок Відповідача або через кредитний рахунок з подальшим відображенням на поточному рахунку в день видачі кредиту або на наступний робочий день, залежно від часу видачі. Факт отримання Відповідачем грошових коштів за Кредитом підтверджується наданою суду копією виписки по рахунку, що підтверджує переказ та зарахування грошових коштів на рахунок Відповідача. Відповідно до умов Кредиту та Заяви сторони погодили, що проценти будуть нараховуватися в порядку, визначеному п. п. 2.5.1, 2.5.4 п. 2.5. Статті 2 Розділу 6 Правил. Згідно Статті 2 Розділу 6 Правил та п. 5.2 Кредитного договору, клієнт зобов`язаний сплачувати Банку обов`язковий щомісячний платіж за користування кредитом у розмірі 5 (п`ять) відсотків від власної заборгованості перед Банком, але не менше тридцяти гривень або суми залишку власної заборгованості перед Банком, якщо вона менше за зазначену суму. Порядок та умови погашення іншої заборгованості за кредитом в т.ч. недозволенного овердрафту визначається пунктами 2.5.5.-2.5.13. пункту 2.5. Статті 2 Розділу 6 Правил клієнт зобов`язався здійснити остаточне погашення кредиту та процентів за користування кредитом не пізніше дати закінчення Строку Кредиту, а у разі його подовження в останній робочий день строку користування кредитом. Кредитний ліміт було збільшено, інформація про це відображена у розрахунку заборгованості (додаток 2 до цієї позовної заяви) відповідно до п. 2.3 ст. 2 Правил та п. 2.1 Кредитного договору в межах максимального ліміту. Відповідно до умов Кредиту та Заяви сторони встановили, що у разі настання передбачених підпунктом 3.6.2. пункту 3.6. Статті 3 Розділу 6. Правил обставин Дефолту, Банк має право відмовити в наданні Кредиту (з припиненням зобов`язання Банка надати Кредит) та/або вимагати дострокового виконання зобов`язань за Кредитом, включаючи повернення суми Кредиту, сплату Процентів, пені та інших платежів за Кредитом, про що направляє письмову вимогу. У разі невиконання цієї вимоги, Банк має право вжити заходи для стягнення заборгованості за Кредитом, які не суперечать законодавству України. У зв`язку з невиконанням Відповідачем умов Кредиту на адресу Відповідача було направлено вимогу про дострокове виконання боргових зобов`язань за вих. № №114/5-708205 від 24.07.2025 року, надавши можливість останньому добровільно (в позасудовому порядку) врегулювати заборгованість протягом 30 днів. Дана вимога була направлена Позивачем на електронну адресу dyuba.anton@gmail.com Відповідача (відповідно до п.7.12 статті 7 Розділу 1 Правил), однак у визначені у вимозі строки Відповідачем не виконана. Згідно з п. 2.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг, У разі виникнення прострочених зобов`язань на суму вiд 100 грн. Клієнт сплачує Банку пеню. Станом на 23.07.2025 року заборгованість Відповідача перед Позивачем за Кредитом складає 161048,04 грн., яка складається з дозволеного та недозволенного овердрафту, у тому числі прострочена заборгованість з обов`язкового щомісячного внеску 40446,29 грн. Заборгованість за дозволеним овердрафтом це сума фактично використаного кредитного ліміту згідно кредитного договору в межах доступної суми коштів на Картковому рахунку. В свою чергу відповідно до ст. 1 Розділу 2 Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк» недозволеним овердрафтом є заборгованість на Картковому рахунку, яка виникає у разі перевищення суми операції над доступною сумою коштів на Картковому рахунку. Норми матеріального та процесуального права України, якими керується суд. Згідно ч.1 ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК України). Відповідно до частин третьої-четвертої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За правилами ч.ч.1,3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У свою чергу, ст. 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз наведених норм процесуального та матеріального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів (Постанова Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі №450/1686/17). Верховний Суд також неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. У частині третій статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства визначено принцип змагальності сторін, сутність якого розкрита у статті 12 цього Кодексу. Висновки суду. З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним доказам у справі, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Позивача є законними та такими, що підлягають задоволенню. Судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. п. 1, 2 ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаним позовом, позивачем були також понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3028,00 гривень, які документально підтверджені (а.с. 4). Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по справі, які складаються з судового збору за подачу позову в розмірі 3028,00 гривень. ІІІ. Резолютивна частина. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved