Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідачів, в якому просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПуАТ «КБ «АкордБанк»: 200439,85 грн. заборгованості за Кредитним договором №СІК-280921/040-88 від 28.09.2021 та 3028,00 грн сплаченого судового збору. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 28.09.2021 р. між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «АКОРДБАНК, (надалі - ПАТ «КБ «АКОРДБАНК», Позивач, Банк) та [PERSON] (надалі -Боржник, Відповідач, Позичальник) було підписано Заяву-Пропозицію № CIK-280921/040-88 (надалі - Заява-Пропозиція, Договір), на підставі якої Відповідач прийняв пропозицію укласти кредитний договір та приєднався до «ПРАВИЛ БАНКІВСЬКОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ ФІЗИЧНИХ ОСІБ В ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АКОРДБАНК» (далі - «Правила»), що розміщені в мережі Інтернет на офіційному Інтернет-сайті Банку www.accordbank.com.ua, які разом із Заявою-Пропозицією та Умовами споживчого кредитування складають Договір про надання споживчого кредиту. Згідно з яким відповідачу [PERSON] було надано кредит у сумі 165 000,00 грн. процентна ставка - 18,99 % річних, розмір щомісячної комісії - 0,99 %. Однак зобов`язання за кредитом не виконуються, що призвело до заборгованості у розмірі 200439,85 грн., яка складається з: заборгованість по кредиту 26132,46 грн, заборгованість за відсотками 26591,39 грн, простроченої заборгованості за комісією 19602,00 грн, строкової суми заборгованості по кредиту 128114,00 грн. Посилаючись на те, що до Заяви-Пропозиції № CIК-280921/040-88 від 28.09.2021 [PERSON] надав Банку письмове підтвердження, що діє зі згоди своєї дружини, тому подружжя має відповідати солідарно за зобов`язаннями, у зв`язку з чим позивач просить стягнути вказану заборгованість з відповідачів солідарно. Представник позивача в судове засідання не з`явився, разом з позовною заявою подав клопотання, у якому просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явились, причину неявки суду не повідомили, про дату та час розгляду справи, згідно із ст.128 ЦПК України, повідомлялись своєчасно та належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, відзив на позов не надали, заяв про розгляд справи без їх участі до суду не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, розглянувши позов, повно та всебічно дослідивши надані докази, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 28.09.2021 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «АКОРДБАНК, (надалі - ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК», Позивач, Банк) та [PERSON] (надалі -Боржник, Відповідач, Позичальник) підписано Заяву-Пропозицію № CIK-280921/040-88 (надалі - Заява-Пропозиція, Договір), на підставі якої Відповідач прийняв пропозицію укласти кредитний договір та приєднався до «ПРАВИЛ БАНКІВСЬКОГО ОБСЛУГОВУВАННЯ ФІЗИЧНИХ ОСІБ В ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «АКОРДБАНК» (далі - «Правила»), що розміщені в мережі Інтернет на офіційному Інтернет-сайті Банку www.accordbank.com.ua, які разом із Заявою-Пропозицією та Умовами споживчого кредитування складають Договір про надання споживчого кредиту. Відповідно до Додатку № 1 до Заяви-Пропозиції № СIК-280921/040-88 від 28.09.2021 Графіку Платежів та Розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки зазначено детально строк кредиту - 60 місяців, сума споживчого кредиту - 165 000,00 грн. процентна ставка - 18,99 % річних, розмір щомісячної комісії - 0,99 %. Відповідно до п.п 2.10.3. Розділу 6 Правил банківського обслуговування, у разі порушення Клієнтом зобов`язань щодо повернення Споживчого кредиту згідно Графіку платежів відповідно до умов Договору нарахування Процентів на прострочену заборгованість за Тілом кредиту протягом строку дії Споживчого кредиту, а також після закінчення строку дії Договору, здійснюється за ставкою 0,0001% процентів річних. На виконання умов кредитного договору № СIК-280921/040-88 від 28.09.2021, ПАТ «КБ «АКОРДБАНК» свої зобов`язання по видачі суми кредиту виконав повністю, кошти надав, що підтверджується заявою на видачу готівки №301553 від 28.09.2021 та переказом коштів та меморіальним ордером № 62635866 від 28.09.2021. Відповідно до п.2.2 Заяви-Пропозиції № СIК-280921/040-88 від 28.09.2021 кредит видано на загальні споживчі цілі. Крім того, [PERSON] своїм підписом в Заяві-Пропозиції підтвердив, що діє зі згоди своєї дружини. Отже, кошти були використані в інтересах сім`ї для задоволення спільних побутових потреб. 06.02.2024 року представник ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» звернувся за єдиною відомою адресою: [ADDRESS] , із досудовими вимогами про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов?язань за Кредитним договором № CIK-280921/040-88 від 28.09.2021 р. до [PERSON] та [PERSON] . Згідно розрахунку суми загальної заборгованості по Кредитному договору № CIK - 280921/040-88 від 28.09.2021 р., позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором не виконує, станом на 23.01.2024 р. заборгованість [PERSON] перед ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК» становить 200 439,85 грн., яка складається з: простроченої суми заборгованості по кредиту - 26 132,46 грн; простроченої суми заборгованості по процентам - 26 591,39 грн; простроченої заборгованості за комісією - 19 602,00 грн; строкової суми заборгованості по кредиту - 128 114,00 грн. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Принцип свободи договору як один із загальних засад цивільного законодавства декларується в ст. 3 Цивільного кодексу України. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 525, 526, 530 цього Кодексу, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 610, 611, 623 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно із ст. 638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України розмір і порядок отримання процентів за договором позики встановлюється договором. Відповідно до п. 2.4., 2.5 Кредитного договору, проценти за користування кредитом Позичальник сплачує Банку, за процентною ставкою 18,99 % річних, та розмір щомісячної комісії - 0,99 %, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту у повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього кредитного договору. Сума нарахованих та несплачених відсотків станом на 23.01.2024 склала 26591,39 грн. Враховуючи не виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, в тому числі щодо сплати відсотків за користування кредитом, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та відсотками законною, обґрунтованою та підлягаючою задоволенню. Щодо солідарного стягнення кредитної заборгованості з відповідачів суд зазначає наступне. Належність майна до об`єктів права спільної сумісної власності визначено статтею 61 СК України, згідно з частиною третьою якої, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Норма ч. 3 статті 61 СК України кореспондує ч. 4 ст. 65 цього Кодексу, яка передбачає, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового (частина друга статті 65 СК України). За кредитним договором банк передав [PERSON] грошові кошти у власність, які, згідно з вимогами ст. 60 СК України, стають об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 190 ЦК України передбачено, що під майном слід розуміти, окрему річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Таким чином, об`єктом прав спільної сумісної власності подружжя є як предмети матеріального світу, так і майнові права та обов`язки. Договір укладений одним із подружжя, створює обов`язки для другого подружжя в разі, якщо його укладено в інтересах сім`ї, а одержане за цим договором майно фактично використано на задоволення потреб сім`ї. За нормами сімейного законодавства умовою належності того майна, яке одержане за договором, укладеним одним із подружжя, до об`єктів спільної сумісної власності подружжя є визначена законом мета укладення договору - інтереси сім`ї, а не власні, не пов`язані із сім`єю інтереси одного з подружжя. Отже, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя, незважаючи на відсутність в законі прямої вказівки на солідарну відповідальність. При вирішенні спору про порядок виконання подружжям зобов`язань, що виникають з правочинів, вчинених в інтересах сім`ї, суди повинні керуватися тим, що подружжя має відповідати за такими зобов`язаннями солідарно усім своїм майном. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 14-712цс19 та підтверджений Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 09.09.2020 у справі № 14-127цс20. Згідно паспортних даних відповідача [PERSON] його дружиною є відповідач [PERSON] . Шлюб зареєстровано між ними 27.01.1991, відомості про розірвання шлюбу відсутні. Судом встановлено, що кредит видано на загальні споживчі цілі. Крім того, [PERSON] своїм підписом в Заяві- [PERSON] підтвердив, що діє зі згоди своєї дружини. Отже, кошти були використані в інтересах сім`ї для задоволення спільних побутових потреб. Крім того, в Договорі метою отримання [PERSON] коштів у кредит було зазначено використання їх на поточні потреби, а тому боргові зобов`язання перед позикодавцем несуть солідарно як позичальник, так і його дружина, а не тільки той із них, хто підписав кредитний договір, в силу неподільності предмета зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Отже, виходячи з наведених вище положень закону, встановлених обставин та досліджених доказів є всі підстави вважати про наявність у відповідача [PERSON] солідарного обов`язку боржника у виконанні зобов`язання, що виникло із кредитного договору, тому суд прийшов до висновку про солідарну відповідальність боржника [PERSON] та його дружини [PERSON] як солідарного боржника, що відповідає вказаним вище висновкам Великої Палати Верховного Суду. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне. Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно до положень ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до положень п. 35 Постанови Пленуму ВССУ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. Згідно платіжного доручення № 129036 від 19.04.2024 при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн., які підлягають стягненню з відповідачів в рівних частках по 1514,00 грн. з кожного.

Outcome: approved