Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

31.01.2025 року ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» звернулось до Ленінського районного суду м. Полтави із позовом, в якому просить стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] заборгованість за послугу постачання теплової енергії, яка виникла за період часу з 01.10.2021 року по 01.01.2025 року за адресою: [ADDRESS] в сумі 37303,68 грн., за період з 09.1.2024 року по 01.01.2025 року нараховано індекс інфляції в сумі 3850,78 грн та 3% річних в сумі 1005,04 грн., загальна сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних становить 42 159,5 грн, а також понесені судові витрати в розмірі 3028,00 грн. Позов вмотивований тим, що ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» є виконавцем послуги з постачання теплової енергії. Відповідачі є суб`єктами користування послуг, які надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», взаємовідносини врегульовано індивідуальними договорами про надання послуг, що є публічними договорами та набули чинності з 01.12.2021. Нарахування за надані позивачем послуги здійснюється у відповідності до встановлених тарифів, які введені в дію з 01.12.2020 року постановою НКРЕКП від 30.11.2020 року №2269 від 30.11.2020 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»; введені в дію з 01.11.2021 року рішенням Полтавської обласної ради від 21.10.2021 року №286 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго», які були застосовані до споживачів категорії «населення» після завершення опалювального сезону 2021-2022, тобто з 01.05.2022 року; введені в дію з 01.10.2022 року рішенням Полтавської обласної ради від 30.09.2022 №477 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго». Розмір тарифу зазначається на офіційному сайті підприємства. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Розмір плати за надані послуги становить: за послугу постачання теплової енергії: умовно-змінна частина плати по двоставковому тарифу1248,25 грн/Гкал (протягом опалювального періоду), умовно-постійна частина плати498,74 грн (щомісячно протягом року), плата за абонентське обслуговування 29,38 грн. За період з 01.10.2021 року по 01.01.2025 року за адресою: [ADDRESS] утворилась заборгованість за надані послуги в сумі 37303,68 грн., яку позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів. За період з 09.01.2024року по 01.01.2025 року нараховано індекс інфляції в сумі 3850,78 грн та 3% річних в сумі 1005,04 грн, загальна сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції та 3% річних складає 42159,5 грн, яку позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Полтави від 25.02.2025 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді Подільського районного суду міста Полтави від 04.08.2025 року прийнято справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості до провадження суддею Фоміною Ю.В., після судді Грошової Н.М., , в зв`язку з достроковим закінченням відрядження судді Великобурлуцького районного суду Харківської області до Подільського районного суду міста Полтави, відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 01.07.2025 року № 1386/0/15-25. 04.09.2025 року відповідачем [PERSON] подано відзив про зупинення провадження у справі, в зв`язку з його вимушеним перебуванням за кордоном, оскільки вважає, що позивач користується його фізичною відсутністю, намагається отримати рішення суду на свою користь, свідомо ігнорує обставини, в яких опинилась його сім`я, шукаючи прихистку в іншій країні від війни. В цей же час йому намагаються нав`язати борг, який нараховується, зокрема, у ті періоди, коли послуга з опалення фактично не надається, а отже, всі похідні нарахування (інфляційні втрати, 3% річних) є сумнівними та безпідставними, позовні вимоги не визнає в повному обсязі. Зазначає, що відповідачка [PERSON] , яка є його матір`ю також знаходиться за кордоном вже тривалий час понад 10 років. Ухвалою Подільського районного суду міста Полтави від 16.10.2025 року в задоволенні клопотання відповідача [PERSON] про зупинення провадження у даній справі відмовлено. 19.11.2025 року позивачем подано відповідь на відзив, в якій підприємство не погодилось із запереченням проти позову та зазначило, що у зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань по оплаті послуг відповідачами, утворилась заборгованість та ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» було змушене звернутись до суду. Наданий до позову розрахунок заборгованості, як доказ нарахування плати та існування заборгованості, в повній мірі відповідає вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», дає змогу встановити адресу, за якою здійснюється облік, період надання послуг, тарифи та норми, які застосовувались на певну дату, кількість осіб або об`єм спожитих послуг, здійснення оплати споживачем, розмір субсидій, залишок заборгованості. Відповідачами наданий розрахунок не спростований, контррозрахунку не надано. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуг, що надаються позивачем за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки ЖБК «Нива» від 26.07.2021 року за адресою [ADDRESS] зареєстровані з 19.05.1989 року 2 особи, а саме [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Нарахування плати за комунальні послуги проводилися підприємством відповідно до вимог законодавства та існуючих нормативних документів, дії позивача щодо порушення кількісних та якісних показників послуг не були визнані незаконними чи такими, що порушують права відповідачів. Спірні відносини врегульовані Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VІІІ, за яким індивідуальний споживач зобов`язаний укласти договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку, встановленому законом. Ні станом на 01.12.2021 ні наразі співвласники багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] не повідомили позивача про прийняття рішення щодо вибору моделі договірних відносин і не уклали з підприємством відповідний договір, а отже підлягає укладенню індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Таким чином, між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та [PERSON] , [PERSON] з 01.12.2021 вважається укладеним індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання. Рішенням Полтавської обласної ради №917 від 19.10.2018 ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» було надано дозвіл на встановлення двоставкових тарифів на теплову енергію для всіх категорій споживачів. У зв`язку із переходом на нові договірні відносини зі споживачами з 01.12.2021 ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» застосовує тарифи на послугу з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, затверджені Постановою НКРЕКП №2269 від 30.11.2020 року: 1) двоставкові тарифи на послугу з постачання теплової енергії: умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії 1332,52 грн/Гкал (з ПДВ); умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії 79472,03 грн/Гкал/год (з ПДВ); 2) послуга з постачання гарячої води (незалежно від відсутності/наявності рушникосушильника): 95,00 грн за 1 куб.м води (з ПДВ). З 01.05.2022 у розрахунках з населенням підприємство застосовує тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, затверджені рішенням Полтавської обласної ради від 21.10.2021 №286, розраховані і встановлені в залежності від способу виробництва та постачання послуги. У будинку за адресою: м. Полтава, вул. Старий Поділ,10, застосовуються тарифи з урахуванням витрат на утримання та ремонту індивідуальних теплових пунктів: 1) двоставкові тарифи на послугу з постачання теплової енергії: умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії 1267,28 грн/Гкал (з ПДВ); умовно-постійна частина двоставкового тарифу - 162986,29 грн/Гкал/(з ПДВ). Зазначені тарифи були введені в дію з 01.11.2021, але у зв`язку з підписанням 30.06.2021 Меморандуму про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері постачання теплової енергії та постачання гарячої води в опалювальному періоді 2021/2022 застосування тарифів для потреб населення було відтерміновано до закінчення опалювального періоду 2021/2022. З 01.10.2022 нарахування за спожиті послуги підприємством проводились за тарифами, затвердженими рішенням Полтавської обласної ради №477 від за 30.09.2022, які залишені на рівні тарифів, встановлених рішенням Полтавської обласної ради №286 від 21.10.2021. До 01.12.2021 застосовувались тарифи встановлені Постановою НКРЕКП №1769 від 10.12.2018 з централізованого опалення: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії1596,93 грн/Гкал, тарифи на послуги з централізованого постачання гарячої води за відсутності рушникосушильників85,94 грн за 1 куб.м. Рішення Полтавської обласної ради від 30.09.2022 № 477 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» не визнане протиправним, застосування встановлених ним тарифів у відносинах між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та споживачами підприємства є правомірним. Приписами статті 144 Конституції України визначено, що органи місцеваого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Пунктом 32 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 №830 передбачено, що плата за послугу розраховується виходячи з розміру встановленого тарифу та обсягу спожитої послуги, визначеного та розподіленого відповідно до законодавства. У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду) та умовно-постійної частину тарифу (протягом року). Таким чином, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» нараховувало населенню плату за послуги з централізованого опалення у розмірі двоставкових тарифів на послуги з централізованого опалення, прийнятих уповноваженим органом Полтавською обласною радою від 30.09.2022 №477, які є законними, були чинними в період їх застосування і підлягали обов`язковому виконанню згідно з статтею 144 Конституції України. З огляду на викладене, при переході та застосуванні встановлених НКРЕКП двоставкових тарифів, ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» діяло згідно вимог чинного законодавства, що підтверджується постановою Полтавського апеляційного суду від 19 вересня 2023 року по цивільній справі № 554/6998/22. Формування, встановлення та застосування двоставкового тарифу передбачено Порядками формування тарифів, затвердженими постановами НКРЕКП та Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Законів України «Про національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) здійснює встановлення тарифів на комунальні послуги суб`єктам природних монополій по суб`єктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється НКРЕКП. Механізм формування тарифів на послугу з постачання теплової енергії для суб`єктів господарювання, які є ліцензіатами НКРЕКП з постачання теплової енергії та надають або мають намір надавати послугу з постачання теплової енергії визначено Порядком формування тарифів на послугу з постачання теплової енергії, затвердженим постановою НКРЕКП № 416 від 18 лютого 2020 року (далі Порядок 416). Згідно пункту 1.3 Порядку 416 двоставковий тариф грошовий вираз двох окремих частин тарифу (умовно-змінної та умовно-постійної); умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії вартість одиниці (1 Гкал) теплової енергії відповідної якості як грошовий вираз змінної частини планованих економічно обґрунтованих витрат, що змінюються прямо пропорційно зміні обсягу теплової енергії, для надання послуги з постачання теплової енергії, яка встановлюється НКРЕКП з урахування податку на додану вартість; умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії місячна абонентська плата за одиницю (1 Гкал/год) приєднаного до теплового навантаження об`єктів теплоспоживання як грошовий вираз планованих економічно обґрунтованих витрат, крім тих, що віднесені до умовно-змінних витрат, що є постійними і не змінюються прямо пропорційно зміні обсягу теплової енергії, для надання послуги постачання теплової енергії, яка встановлюється НКРЕКП з урахування податку на додану вартість. Постановою НКРЕКП № 2269 від 30.11.2020 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послугу з постачання теплової енергії та послугу з постачання гарячої води Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго»» підприємству для потреб населення встановлено двоставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії. За приписами статті 13 Закону України «Про теплопостачання» до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належить встановлення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії (крім тарифів на теплову енергію, вироблену на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях та когенераційних установках) у порядку і межах, визначених законодавством. Відповідно до пункту 37 частини 1 статті 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги, які надаються підприємствами, що перебувають у спільній власності територіальних громад, представництво інтересів яких здійснює відповідна районна чи обласна рада, а також суб`єктами господарювання, що здійснюють управління (експлуатацію) цілісними майновими комплексами таких підприємств. Механізм формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з виробництва теплової енергії, її транспортування магістральними і місцевими (розподільними) тепловими мережами (далі - транспортування) та постачання, надання послуг з постачання теплової енергії і постачання гарячої води визначено Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 (далі Порядок 869). Відповідно до пункту 5 Порядку 869 двоставковий тариф на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води - грошовий вираз двох окремих частин тарифу (умовно-змінної та умовно-постійної). Двоставковий тариф відповідає одноставковому тарифу тільки розподіляється на дві складові: умовно-змінну частину та умовно-постійну частину (абонентська плата). Структури двоставкового та одноставкового тарифів містять однакові складові. Різниця полягає лише у тому, що при одноставковому тарифі оплата проводиться лише протягом опалювального періоду, а при двоставковому тарифі компенсація частини витрат для надання послуг опалення, переноситься з опалювального на міжопалювальний період. Умовно-змінна частина складається з витрат на паливо - природний газ та електроенергію і обліковується комерційними приладами обліку. Постійна частина тарифу (абонентська плата) нараховується впродовж року, щомісяця рівними частинами. Це витрати підприємства на ремонтні роботи котелень та теплових мереж, оновлення обладнання, заробітну плату, податкові зобов`язання, амортизацію обладнання, розподіл газу, за який підприємство також сплачує щомісячно. НКРЕКП встановлює тарифи на комунальні послуги для тих суб`єктів господарювання, які підпадають під її регулювання. Для решти суб`єктів господарювання, які не регулюються НКРЕКП, тарифи на комунальні послуги встановлюються органами місцевого самоврядування. За вимогами чинного законодавства України уповноважені органи зобов`язані встановлювати тарифи на комунальні послуги в розмірі економічно обґрунтованих витрат. Оскільки ані постановою НКРЕКП № 2269 від 30.11.2020, ані рішеннями Полтавської обласної ради № 286 від 21.10.2021 та № 477 від 30.09.2022 ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» одноставкові тарифи на послугу з постачання теплової енергії не встановлювались, підприємство правомірно здійснює нарахування відповідно до умов індивідуального публічного договору приєднання про надання послуги з постачання теплової енергії від 01.12.2021 за встановленими уповноваженими органами двоставковими тарифами, а підстави для здійснення з 01.12.2021 нарахувань за послуги з постачання теплової енергії по одноставковому тарифу та відповідно здійснення перерахунку нарахувань по одноставковому тарифу з 01.12.2021 у підприємства відсутні. Наказом № 654 по ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» від 30.11.2021 року розмір плати: абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента ( з урахуванням витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку), за постачання теплової енергії на місяць становить 29,38 грн (з ПДВ); за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента (без витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку) за постачання гарячої води на місяць становить 20,20 грн ( з ПДВ). На сьогодні граничний розмір плати за абонентське обслуговування становить 38,07 грн. (з ПДВ). Таким чином, встановлений на підприємстві розмір плати за абонентське обслуговування не перевищує граничного розміру плати за абонентське обслуговування. Щодо розподілу обсягів спожитих житлово комунальних послуг, представником позивача зазначалось наступне. Відповідно до ч.4 ст. 10 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово комунального господарства. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України № 315 від 22.11.2018 року було затверджено Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, яка визначає порядок розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг. Таким чином розподіл та нарахування плати за спожиті послуги підприємством з 01.1.2021 року проводиться відповідно до Методики розподілу, до 01.12.2021 року згідно Прави надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] оснащений вузлом комерійного обліку теплової енергії, квартира відповідача оснащена вузлом розподільного обліку послуг з постачання гарячої води. Щомісяця протягом опалювального періоду обсяги теплової енергії, спожитої на опалення житлового будинку за адресою [ADDRESS] , визначаються відпвідно до показань зазначеного вузла обліку. Автоматичне зняття показань проводиться за допомогою модему дистанційної передачі даних (параметрів роботи теплового лічильника). Показання спожитих обсягів гарячої води перелаються підприємству споживачем. Позивач ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» здійснює розподіл обсягів спожитої теплової енергії і гарячої води та, відповідно, і нарахування за них, з чітким дотриманням вимог чинного законодавства. Оплата постійних витрат не є платою наперед. Це не авансовий платіж, а відшкодування постійних витрат підприємства, що не змінюється від обсягів виробництва і реалізації, тобто є сталими впродовж року. Умовно постійна часина лати розраховується щомісяця, виходячи з відношення теплового навантаження житлового будинку, розрахованого для житлвоих приміщень, без врахування площ квартир з індивідуальним опаленням, до сумарної площі опалювальних приміщень. Щомісячна сума нарахування по квартирі [ADDRESS] , складає 655,37 грн/міс. З 01.05.2022 року у розрахунках з населенням підприємство застосовує тарифи на послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, затверджені рішенням Полтавської обласної ради № 286 від 21.10.2021. У будинку за адресою: [ADDRESS] застосовуються тарифи з урахуванням втрат на утримання та ремонт центральних теплових пунктів та без урахування витрат на утримання та ремонт індивідуальних теплових пунктів, а саме: 1) на послуги з постачання теплової енергії: - умовно - змінна частина двоставкового тарифу 1267,28 грн/Гкал; умовно постійна частина двоставкового тарифу 181042,36 грн/ГКАЛ/год; 2) на послугу з постачання гарячої води -122,93 грн за 1 куб. м.. З 01.10.2024 року нарахування за спожиті послуги підприємством проводяться за тарифами, затвердженими рішенням Полтавської обласної ради № 854 від 30.08.2024 року. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] обладнаний вузлом комерційного обліку теплової енергії. Показання вузла комерційного обліку теплової енергії знімаються в останній день кожного місяця протягом опалювального періоду за допомогою обладнання дистанційного зняття показань. Починаючи з 01.12.2021 року, розподіл та нарахування плати за спожиту послугу з постачання теплової енергії проводиться підприємством відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, зо затверджені наказом Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України від 22.11.2018 року № 315. За розрахунковий період з 01.02.2025 року по 28.02.2025 року, відповідно до показань вузла комерційного обліку, на опалення житлового будинку спожито: 1907,57 Гкал 1721,9163 Гкал = 185,6537 Гкал. З них: обсяг теплової енергії, витраченої на загальнобудинкові потреби опалення, із застосуванням коефіцієнту, що враховує площу приміщень з індивідкальним опаленням, становить: 185,6537 Гкал х20%:100% (1+47,6 кв.м.:7991,1 кв.м.) = 37,3519 Гкал, де: 20% частка теплової енергії, витраченої на загально будинкові потреби, визначена відповідно до розділу ІV Методики; 47,6 кв.м. - опалювальна площа з індивідуальним джерелом опалення в житловому будинку за адресою: [ADDRESS] ; 7991, 1 кв.м. - сумарна опалювальна площа всхі квратир. Обсяг тепової енергії, спожитої на опалення квартир становить: 185,6537 Гкал 37,3519 Гкал -0,04045 Гкал = 148,2613 Гкал, де: 0,04045 Гкал рьсяг спожитої теплової енергії на опалення приміщення з індивідуальним опалнням з транзитними мережами опалення. Отже, в квартирі [ADDRESS] за розрахунковий період з 01.02.2025 року по 28.02.2025 року, нараховано: - по виду нарахування «Теплова енергія на загальнобудинкові потреби опалення» 37,3519 Гкал :8038,7 кв.м. х 61,8 кв.м = 0,2871 Гкал х 1267,28грн/Гкал= 363,89 грн, де 61,8 кв.м. - опалювальна площа квартири [ADDRESS] ; 8038,7 кв.м. сумарна опалювальна площа всіх квартир. По виду нарахування «Теплова енергія на опалення приміщення»: 148,2613 Гкал : 7991,1 кв.м х 61,8 кв.м. = 1,466 Гкал х 1267,28 грн/Гкал = 1453,06 грн. З 01.12.2021 року щомісяця проводиться нарахування плати за абонентське обслуговування за кожною комунальною послугою окремо ( постачання теплової енергії та/або постачання гарячої води). Розмір плати визначається з розрахунку на 1 абонента/міс. Плата за абонентське обслуговування по особовому рахунку [NUMBER] , відкритому за адресою: [ADDRESS] складає: за послугу з постачання теплової енергії 29,38 грн/міс; за послугу з постачання гарячої води 20,20 грн/міс. У відповіді на відзив представник позивача зазначала про безпідставність та необгрунтованість тверджень відповідача з приводу нарахування інфляційних та річних процентів. Оскільки проценти та інфляційні втрати, передбачені ст. 625 ЦК України, становлять особливий компенсаційний вид відповідальності, встановлений законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних затрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належаними до сплати кредитору. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 зобов`язання зі слати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. В судове засідання представник позивача ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» не з`явилась, але надала на адресу суду заяву, в якій прохала проводити слухання справи у відсутність їх представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином. 04.09.2025 року відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому прохав відмовити у задоволенні позовних вимог ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з підстав їх необгрунтованості. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Правовідносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання теплової енергії споживачам у житлових будинках регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ЦК України, постановами Кабінету Міністрів України у сфері житлово-комунальних послуг. Згідно із ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води є, зокрема, споживачі (індивідуальні та колективні) та виконавець комунальної послуги. Житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; виконавцем комунальної послуги є суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору, у даному випадку - суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація); індивідуальним споживачем - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Частиною першою ст.12 Закону № 2189-VIII встановлено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно п.1 ч.1ст.7 Закону № 2189-VIII споживачі мають право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений п.п.1,5 ч.2ст.7 вказаного Закону обов`язок споживача укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а тому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні висновки висловлені у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2951цс15, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 750/12850/16-ц, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.11.2020 у справі № 642/2858/16, постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19). Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України, цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №2189-VIII плата за спожиті житлово-комунальні послуги здійснюється щомісячно, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно порядку надання житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що встановлений статтями 21,22 Закону № 2189-VIII, одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії та спожитої споживачем гарячої води визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Тарифи на комунальну послугу з постачання гарячої води, що виробляється суб`єктом господарювання за допомогою систем автономного теплопостачання, визначаються та встановлюються органом, що регулює діяльність такого суб`єкта господарювання, окремо для кожного багатоквартирного будинку з урахуванням собівартості надання такої послуги, а також рентабельності суб`єкта господарювання, що провадить таку діяльність. За змістом статей 150,156,162 ЖК Українивласник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено законом або договором. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Судом встановлено, що не заперечується сторонами, квартира [ADDRESS] під`єднана до системи централізованого опалення міста Полтави та отримує теплову енергію, яка обігріває житло. Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства «Полтаватеплоенерго» надає послуги з теплопостачання. Відповідно до інформації з Єдиного державного демографічного реєстру за адресою [ADDRESS] зареєстровані з 17.08.2016 року [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.17,32). Отже [PERSON] , [PERSON] є споживачами наданих позивачем послуг і в розумінні Закону України «Про житлово-комунальні послуги» мають щомісячно вносити оплату за спожиті житлово-комунальні послуги, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. При цьому споживачі не звільняються від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ними до укладення відповідного договору. Житловий будинок за адресою: [ADDRESS] обладнано загальнобудинковим приладом обліку, який підприємством взято на комерційний облік, що підтверджується Актом прийняття на абонентський облік вузла комерційного обліку теплової енергії рег. №0173 від 10.10.2022 року. Актом прийняття на абонентський облік вузла комерційного обліку теплової енергії рег.№016Ж після проведення повірки від 30.07.2018 року та Актом прийняття на абонентський облік вузла комерційного обліку теплової енергії рег. №016Ж після проведення повірки від 19.09.2022 року, та про що не заперечує відповідач. 01.10.2021 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 1022 від 08.09.2021, якою затверджені публічні договори приєднання про надання послуг з постачання теплової енергії. Відповідно до п.3 прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги» договори зі споживачами, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин, укладаються протягом двох місяців з дня набрання чинності рішення Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному вебсайті органу місцевого самоврядування та/або на вебсайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєтровані у квартирі [ADDRESS] . Станом на початок виникнення спірних правовідносин діяли положення постанови Кабінету Міністрів України № 830 від 21 серпня 2019 року, а в подальшому постанови Кабінету Міністрів України № 1022 від 08 вересня 2021 року. Відповідно до зазначених положень договір вважається укладеним із споживачем, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем. При цьому відповідачі отримували послуги із централізованого постачання теплової енергії та гарячого водопостачання як співмешканці багатоквартирного будинку та сплачували рахунки, про що не заперечували відповідачі, що зазначалось відповідачем [PERSON] у відзиві. Доказів того, що станом на 01 грудня 2021 року співвласники багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , повідомили ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» про прийняття рішення про вибір моделі договірних відносин і уклали з підприємством відповідний договір на послугу з постачання теплової енергії стороною відповідача суду не надано. Відповідно до розрахунку заборгованості з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , наданого позивачем, заборгованість відповідачів за період з 01.10.2021 року по 01.01.2025 броку становить 37303,68 грн. В даному розрахунку зазначено тариф 1248,25 грн./Гкал, кількість теплової енергії, теплове навантаження опалювальна площа квартири, та зазначена умовно-постійна частина двоставкового тарифу. Постановою КМУ № 869 від 01 червня 2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги»визначений порядок і критерії формування як одноставкового, так і двоставкового тарифів на теплову енергію. Формування, встановлення та застосування двоставкового тарифу передбачено Порядками формування тарифів, затвердженими постановами НКРЕКП та Кабінету Міністрів України. Відповідно до законів України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг»; «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги`Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) здійснює встановлення тарифів на комунальні послуги суб`єктам природних монополій та суб`єктам господарювання на суміжних ринках, ліцензування діяльності яких здійснюється НКРЕКП. Механізм формування тарифів на послугу з постачання теплової енергії для суб`єктів господарювання, які є ліцензіатами НКРЕКП з постачання теплової енергії та надають або мають намір надавати послугу з постачання теплової енергії визначено Порядком формування тарифів на послугу з постачання теплової енергії, затвердженим Постановою НКРЕКП № 416 від 18.02.2020. Згідно п.1.3 Порядку 416 двоставковий тариф - грошовий вираз двох окремих частин тарифу (умовно-змінної та умовно-постійної); умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії - вартість одиниці (1 Гкал) теплової енергії відповідної якості як грошовий вираз змінної частини планованих економічно обґрунтованих витрат, що змінюються прямо пропорційно зміні обсягу теплової енергії, для надання послуги з постачання теплової енергії, яка встановлюється НКРЕКП з урахуванням податку на додану вартість; умовно- постійна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії - місячна абонентська плата за одиницю (1 Гкал/год) приєднаного теплового навантаження об`єктів теплоспоживання як грошовий вираз планованих економічно обґрунтованих витрат, крім тих, що віднесені до умовно-змінних витрат, що є постійними і не змінюються прямо пропорційно зміні обсягу теплової енергії, для надання послуги з постачання теплової енергії, яка встановлюється НКРЕКП з урахуванням податку на додану вартість. Тобто, споживач, сплачуючи за одиницю приєднаного теплового навантаження, сплачує всі витрати, пов`язані з виробництвом, транспортуванням та постачанням теплової, крім енергоносіїв. Оскільки ці витрати виникають у підприємства протягом всього року, то і тариф розраховано для місячної оплати протягом року, рівними частинами в опалювальний та міжопалювальний періоди. Постановою НКРЕКП № 2269 від 30.11.2020 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послугу з постачання теплової енергії та послугу з постачання гарячої води Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго»» підприємству для потреб населення встановлено двоставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії. За приписами ст.13 Закону України «Про теплопостачання»до основних повноважень органів місцевого самоврядування у сфері теплопостачання належить встановлення для всіх категорій споживачів тарифів на теплову енергію і тарифів на виробництво теплової енергії (крім тарифів на теплову енергію, вироблену на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях та когенераційних установках) у порядку і межах, визначених законодавством. Відповідно до п. 37 ч.1ст. 43 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються питання встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги, які надаються підприємствами, що перебувають у спільній власності територіальних громад, представництво інтересів яких здійснює відповідна районна чи обласна рада, а також суб`єктами господарювання, що здійснюють управління (експлуатацію) цілісними майновими комплексами таких підприємств. Механізм формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з виробництва теплової енергії, її транспортування магістральними і місцевими (розподільними) тепловими мережами (далі - транспортування) та постачання, надання послуг з постачання теплової енергії і постачання гарячої води визначено Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 (далі - Порядок 869). Відповідно до п. 5 Порядку 869 двоставковий тариф на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води - грошовий вираз двох окремих частин тарифу (умовно-змінної та умовно-постійної). Двоставковий тариф відповідає одноставковому тарифу тільки розподіляється на дві складові: умовно-змінну частину та умовно-постійну частину (абонентська плата). Умовно-змінна частина складається з витрат на паливо - природний газ та електроенергію і обліковується комерційними приладами обліку. Постійна частина тарифу (абонентська плата) нараховується впродовж року, щомісяця рівними частинами. Це витрати підприємства на ремонтні роботи котелень та теплових мереж, оновлення обладнання, заробітну плату, податкові зобов`язання, амортизацію обладнання, розподіл газу, за який підприємство також сплачує щомісячно. НКРЕКП встановлює тарифи на комунальні послуги для тих суб`єктів господарювання, які підпадають під її регулювання. Для решти суб`єктів господарювання, які не регулюються НКРЕКП, тарифи на комунальні послуги встановлюються органами місцевого самоврядування. Таким чином, рішення про встановлення тарифів на комунальні послуги може прийматися лише уповноваженими органами. За вимогами чинного законодавства України уповноважені органи зобов`язані встановлювати тарифи на комунальні послуги в розмірі економічно обгрунтованих витрат. Вперше двоставкові тарифи підприємству були встановлені постановою НКРЕКП ще в січні 2020 року для всіх категорій споживачів, але застосовані були лише для бюджетних установ та бізнесу. Постановою НКРЕКП № 2269 від 30.11.2020 «Про встановлення тарифів на теплову енергію. її виробництво, транспортування, постачання, послугу з постачання теплової енергії та послугу з постачання гарячої води Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго» підприємству для потреб населення встановлено: двоставковий тариф на послугу з постачання теплової енергії на рівні: умовно-змінна частина двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії - 1332.52 грн/Гкал (з ПДВ); умовно-постійна частина двоставкового тарифу на послугузпостачання теплової енергії 79472.03 грн/Гкал/год(зПДВ): послуга з постачання гарячої води (незалежно від відсутності/наявності рушникосушильника: 95.00 грн за 1 куб.м води (з ПДВ). Встановлення зазначених тарифів проходило в межах повноважень, в порядку і спосіб передбачені законами України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», «;Про державне регулювання у сфері комунальних послуг», «;Про теплопостачання», «;Про житлово-комунальні послуги», Порядком формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, затвердженого постановою НКРЕКП від 25.06.2019 № 1174 (далі - Порядок 1174), Процедурою встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, затвердженоїпостановою НКРЕКП від 31.03.2016 № 528, Порядку формування тарифів на послугу з постачання теплової енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 18.02.2020 № 416, Порядку формування тарифів на послугу з постачання гарячої води, затвердженого постановою НКРЕКП від 08.04.2020 № 767, Процедури встановлення тарифів на послугу з постачання теплової енергії, затвердженої постановою НКРЕКП від 18.02.2020 № 417, та Процедури встановлення тарифів на послугу з постачання гарячої води, затвердженої постановою НКРЕКП від 08.04.2020 № 768. Проте, застосувати встановлені тарифи в повному обсязі (а саме в частині тарифів на послугу з постачання теплової енергії для населення за індивідуальними договорами) підприємство не мало можливості. Несвоєчасне підписанняЗакону №1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово- комунальних послуг»(набрання чинності відбулося лише 01.05.2021р.) унеможливило застосування публічного формату договорів зі споживачами. Застосування тарифів на комунальні послуги, передбачені статтею 5 Закону (послугу з постачання теплової енергії, послугу з постачання гарячої води), які встановлені уповноваженим органом, після 01.05.2019, можливо було виключно при переході на нові договори про надання комунальних послуг, про що неоднаразово наголошувало Міністерство розвитку громад та територій України. Запровадження двоставкових тарифів у розрахунках зі споживачами категорії «населення» відбулось з 01 грудня 2021 року. Були застосовані тарифи, встановлені постановою НКРЕКП №2269 від 30.11.2020. Перехід на такий формат розрахунків відбувся одночасно з моменту набрання чинності нових договорів, відповідно до вимогЗакону України «Про житлово- комунальні послуги», а саме з 1 грудня 2021 року. Цим законом було передбачено, що протягом 2-х місяців мешканці повинні були обрати модель договору: індивідуальний, індивідуальний з обслуговуванням внутрішньобудинкової системи опалення або колективний (ЖБК, ОСББ, інші юридичні особи). У разі необрання споживачами тієї чи іншої моделі договірних відносин з 1 грудня 2021 року автоматично набули чинності індивідуальні договори, які є публічними договорами приєднання. Окремо для послуги з постачання теплової енергії та окремо для послуги з постачання гарячої води. Внаслідок неузгодженості нормативної бази в частині договірних відносин із споживачами, двоставкові тарифи для населення були застосовані пізніше на рік від дати їх прийняття. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 07.07.2021 № 1085, було затверджено Зміни до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у сфері теплопостачання, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 22.03.2017 № 308 і право на встановлення тарифів для підприємства перейшло до органів місцевого самоврядування. Тому тарифи в жовтні 2021 року вже встановлювались обласною радою відповідно до Порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Рішенням Полтавської обласної ради № 286 від 21 жовтня 2021 року «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго», підприємству для усіх категорій споживачів було встановлено економічно обгрунтовані тарифи, що вводились в дію з 1 листопада 2021 року. Тарифи для бюджетних установ, інших споживачів (крім населення) та релігійних організацій застосовуються підприємством з 01.11.2021, а для населення застосування тарифів було відтерміновано рішенням обласної ради від 21.10.2021 № 286 до закінчення опалювального сезону 2021/2022, у зв`язку з підписанням 30 вересня 2021 року Меморандуму про взаєморозуміння щодо врегулювання проблемних питань у сфері постачання теплової енергії та постачання гарячої води, яким були передбачені компенсаційні механізми відшкодування різниці між економічно обгрунтованим тарифом та діючим. Таким чином ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» з 01.12.2021 у розрахунках зі споживачами категорії «населення» за індивідуальними публічними договорами приєднання правомірно застосовувало тарифи встановлені уповноваженим на це органом, а саме тарифи встановлені постановою НКРЕКП № 2269 від 30.11.2020 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання, послугу з постачання теплової енергії та послугу з постачання гарячої води Полтавському обласному комунальному виробничому підприємству теплового господарства «Полтаватеплоенерго». Постанова Кабінету Міністрів України від 29.04.2022 №502, яка рекомендує органам, уповноваженим встановлювати тарифи, їх не підвищувати в період воєнного стану, набрала чинності 01.06.2022. Також Верховною Радою України 29.07.2022 прийнято закон про запровадження мораторію на підвищення цін (тарифів) на ринку природного газу та у сфері теплопостачання. Зазначені нормативно-правові акти запроваджують мараторій на підвищення тарифів уповноваженими органами саме під час дії воєнного стану. Заборони щодо застосування тарифів, які були прийняті до введення воєнного стану, ці нормативно-правові акти не передбачають. З 01 жовтня 2022 року нарахування за спожиті послуги підприємством проводились за тарифами, затвердженими рішенням Полтавської обласної ради № 477 від 30 вересня 2022 року. Зазначеним рішенням тарифи залишено на рівні тарифів, встановлених рішенням Полтавської обласної ради від 21 жовтня 2021 року № 286 (зі змінами, внесеними рішеннямПолтавської обласної ради № 326 від 09 грудня 2021 року). Рішення Полтавської обласної ради від 30.09.2022 № 477 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з постачання теплової енергії і постачання гарячої води, що надаються Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» не визнане протиправним та не скасовано (справа №440/5940/22). Таким чином, позивачем надано розрахунок заборгованості за послуги з постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] , який здійснений відповідно до норм законодавства, сороною відповідача не спростований. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними обгрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. З відповідачів [PERSON] , [PERSON] , як з індивідуальних споживачів, підялгає стягненню в солідарному порядку заборгованість за послуги з постачання теплової енергії, яка виникла за період з 01.10.2021 року по 01.01.2025 року становить 37303,68 грн. Суд зазначає, що встановлені тарифи нечинними не визнавались, відповідачами не надано доказів на спростування наявності заборгованості за надані житлово-комунальні послуги, а так само не надано доказів щодо ненадання таких послуг в їх квартиру. Факт проживання за кордоном не звільняє власників від обов`язку утримувати своє майно в Україні. Щодо правомірності нарахування інфляційних витрат та 3% річних, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошовоо зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний платити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або заокном. Таким чином, правовідносини, які склалися між сторонами є грошовим зобов`язанням, у якому, серед іеших прав та обов`язків сторні на боржника покладено виключно певний цивільно правовий обов`язок по оплаті отриманих житлово - комунальних послуг, якому коремпондує право вимоги кредитора ( ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Виходячи з юридичної природи правовідносин сторні як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний виді цивільно правової відповідальності за прострочеення виконання зобов`язання. Інфляційні нарахування на суму боргу, сплаат яких передбачена ч.2 ст. 625 ЦК України, не є штрафною санкією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матераільних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час простроченя в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс, а одержані таким чмном результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Проценти та інфляційні втрати, передбачені ст. 625 ЦК України, становлять особливий компенсаційний вид відповідальності, встановлений законом. Передбачене законом право кредитора вимагати сплати інедексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майного права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних затрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові 07.04.2020 у справі № 910/4590/19 зобов`язання зі слати інфляційних та річних процентів є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю. За період з 09.01.2024 року по 01.01.2025 року індекс інфляції сановить 3850,78 грн та 3% річних в сумі 1005,04 грн., які підялгають стягненню в солідарному порядку з відповідачів у справі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати понесені позивачем при зверненні з позовом до суду у розмірі 3028,00 грн. підлягають стягненню з відповідачів [PERSON] , [PERSON] з кожного в сумиі 1514,00 грн . Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved