Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

[PERSON] пред`явила до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14 лютого 2015 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка [PERSON] посилалася на те, що 14 лютого 2015 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, під час перебування у якому у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , які проживають з нею. Незважаючи на те, що з відповідачем проживають спільно з 2015 року, однак, останнім часом їхні взаємини настільки погіршилися, що вони фактично стали один одному чужими людьми та проживають окремо. Позивачка вважає, що вона з відповідачем не зійшлися характерами, в них повна психологічна несумісність, а розлучення - це єдиний вихід для кожного з подружжя побудувати нове щасливе життя. Вважає, що збереження сім`ї і подальше спільне проживання є неможливим. Просить не надавати строк на примирення, оскільки вони з відповідачем неодноразово намагалися примиритися, однак позитивних результатів не досягнуто, навпаки, їхні взаємовідносини лише погіршилися, у зв`язку із чим просить суд даний шлюб розірвати. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 27 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, представник [PERSON] подав заяву про розгляд справи за їх з позивачкою відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з таких підстав. Із копії паспорта, свідоцтв про одруження та народження видно, що сторони зареєстрували шлюб 14 лютого 2015 року, під час перебування в якому у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а. с. 5, 8 - 10). Із заяви по суті справи, видно, що сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть (а. с. 1 - 3). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, і тому право позивачки, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову повністю, необхідно із відповідача у користь позивачки стягнути судові витрати в сумі 1 211,20 грн., пов`язані зі сплатою судового збору, що підтверджені квитанцією (а. с. 13).

Outcome: approved