Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до суду з вказаним позовом, свої вимоги мотивуючи тим, що 21 лютого 2024 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» був укладений договір про споживчий кредит №6126342, згідно з умовами якого відповідач отримав грошові кошти у розмірі 10000,00 грн. на умовах, визначених договором, та зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом на умовах та в терміни, що визначені договором. Договір підписано електронним підписом позичальника. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконав в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами кредитного договору. Відповідач не виконав умов кредитного договору. 29 серпня 2024 року між ТОВ « Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» був укладений договір відступлення прав вимоги № 109-МЛ, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до [PERSON] за кредитним договором №6126342 від 21.02.2024 року. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість, розмір якої становить 14853,64 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 4428,93 грн., заборгованість за відсотками 9424,71 грн., заборгованість за комісією 1000 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у вказаному розмірі, а також понесені судові витрати. Відповідач своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку, будь-яких клопотань чи заяв не надав. У відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що 21 березня 2021 року [PERSON] заповнив на сайті miloan.ua Анкету-заяву на кредит №6126342 (а.с.26-27), яка містить відомості щодо погодження отримання кредиту відповідачем у ТОВ «Мілоан». 21 лютого 2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №6126342, за умовами якого відповідач отримав кредит в сумі 10000 грн. строком на 105 днів з 21.02.2024 року (строк кредитування). Даний договір підписаний електронними підписами одноразовим ідентифікатором (а.с.10-25). Сторони укладеного договору погодили надання кредиту на наступних умовах: термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 07.03.2024, але не пізніше 05.06.2024 (п.1.4. договору). Проценти за користування кредитом: 2250 грн., які нараховуються за ставкою 1.70 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п.1.5.2 договору). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 2.30 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована (п.п.1.6-1.7 договору). Комісія за надання кредиту 1000 грн., яка нараховується за ставкою 10% від суми кредиту одноразово (п.1.5.1 договору). Відповідно до пункту 2.1. договору кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Згідно із пунктом 3.3.2. договору позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі передбачені цим договором у порядку, строки та терміни передбачені п.п. 1.1.-1.6. та п. 2.4. цього договору. Згідно із пунктом 6.1. договору, цей кредитний договір укладався в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4. договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5. договору). Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту, разом 34250 грн. (а.с.22). Згідно із довідкою ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію відповідач [PERSON] ідентифікований ТОВ «Мілоан», як позичальник за укладеним договором №6126342 від 21.02.2024 року. Акцепт (договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 461280 (а.с.25). Згідно з платіжним дорученням 123581469 від 21.02.2024 на виконання умов кредитного договору 6126342 ТОВ «Мілоан» були перераховані грошові кошти у розмірі 10000,00 грн., отримувач [PERSON] (а.с.28). Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором №6126342 заборгованість відповідача за вказаним кредитним договром становить 14853,64 грн., з яких 4428,93 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 9424,71 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків; 1000,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією (а.с.29-32). 29 серпня 2024 року між ТОВ «Мілоан» та позивачем ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено Договір відступлення прав вимог № 109-МЛ (а.с.34-52). Відповідно до умов укладеного договору та у відповідності до ст.512 ЦК України ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан», в тому числі і до відповідача [PERSON] за кредитним договором №6126342 від 21.02.2024 року. Згідно з платіжним дорученням №5484 від 29.08.2024 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило на користь ТОВ «Мілоан» 899798,13 грн. за відступлення прав вимоги згідно Договору відступлення прав вимоги №109-МЛ від 29.08.2024 року (а.с.54). Згідно витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №109-МЛ від 29.08.2024 року заборгованості відповідача перед позивачем становить 14853,64 грн., з яких 4428,93 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 9424,71 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків; 1000,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією (а.с.55). ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед відповідачем виконав в повному обсязі, надавши йому, визначені договором кредитні кошти, натомість відповідач взяті на себе за договором зобов`язання перед ТОВ «Мілоан» не виконав, оскільки не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору, та проценти за користування кредитом. У зв`язку з відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість. Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» є новим кредитором за кредитним договором №6126342 від 21.02.2024 року на підставі укладеного між ним та ТОВ «Мілоан» Договору відступлення прав вимог № 109-МЛ від 29.08.2024 року. Відтак, у нього виникло право вимоги до відповідача. 13 серпня 2025 року позивач направив відповідачу [PERSON] претензію за вих. №23867208/4885 з вимогою погасити перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за Кредитним договором №6126342 в сумі 14853,64,00 грн. (а.с.56). Проте зазначена вимога позивача залишена без реагування та задоволення. Вищевикладені правовідносини, виходячи з сукупності досліджених по справі доказів, у системному зв`язку регулюються наступними вимогами закону. Згідно зі ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Згідно правової позиції, викладеної Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.ч.1,2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач взагалі не надав відзиву на позов та доказів того, що він договір не укладав, не отримував грошові кошти, своєчасно та в повному обсязі виконав умови договору та не надав доказів про відсутність заборгованості чи про заборгованість у меншому розмірі. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 14853,64 грн., з яких 4428,93 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 9424,71 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків; 1000,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією. З огляду на те, що відповідачем не надано іншого розрахунку заборгованості чи відомості про відсутність такої, суд, приймає вказаний розрахунок позивача, як належний та допустимий доказ. За таких обставин, враховуючи викладене, навність заборгованості у [PERSON] перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», яка відповідачем не оспорюється, суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №6126342 від 21.02.2024 року в розмірі 14853,64 грн., з яких 4428,93 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 9424,71 грн. - прострочена заборгованість за сумою відсотків; 1000,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Так, згідно ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Розподіляючи витрати на професійну правничу допомогу, суд враховує правила ч. 4 ст. 137 ЦПК України, згідно яких розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved