Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що його батьки [PERSON] та [PERSON] (на цей час [PERSON] ) перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 28 листопада 2023 року по справі №210/5835/23 шлюб між батьками розірвано. У зв`язку з тим, що батько в добровільному порядку відмовляється надавати допомогу матері на моє утримання, вона звернулась до суду. Рішенням Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу від 10.10.2023 року по справі №210/3840/23 стягнуто з батька [PERSON] на користь матері [PERSON] на утримання позивача аліменти в розмірі 3000 грн., до досягнення позивачем повноліття. На даний час позивач є здобувачем фахової передвищої освіти ІІІ курсу Відокремленого структурного підрозділу «Політехнічний фаховий коледж Криворізького національного університету» за спеціальністю «Залізничний транспорт». Термін навчання до 30 червня 2026 року. Батько офіційно не працює, але ж має щомісячний дохід не менше 100 тисяч гривень. Доходу матері на утримання позивача та на утримання малолітнього брата [PERSON] не вистачає. Відповідач у добровільному порядку не згоден надавати матеріальну допомогу для закінчення навчання, у зв`язку з чим вимушений звернутись до суду з даним позовом. На підставі викладеного просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача аліменти на його утримання в твердій грошовій сумі 20000,00 грн. щомісячно з 23.05.2025 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2026 року, але не більше ніж до досягнення 23 років. Крім того, просить суд стягнути з [PERSON] на користь позивача понесені судові витрати. Ухвалою суду від 03 жовтня 2025 року розгляд справи вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачу направлялась копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками, однак, вказане відправлення повернулось до суду, не скористався правом подачі відзиву на позовну заяву. Третя особа [PERSON] , отримавши копію ухвали суду про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками, не скористалась правом подачі відзиву на позовну заяву. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22.10.2005 року. Рішення суду від 28.11.2023 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. За час шлюбу у сторін народились діти, зокрема, і позивач [PERSON] [INFO] . На утримання сина [PERSON] , у період його неповноліття з відповідача на користь [PERSON] стягувалися аліменти у розмірі 3000,00 грн. на підставі рішення Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.10.2023 року (справа 210/3840/23). На теперішній час син [PERSON] [PERSON] , тобто позивач в даній справі, досяг повноліття та навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Політехнічний фаховий коледж Криворізького національного університету» за спеціальністю «Залізничний транспорт». Навчання на бюджетній основі, на базі 9 класів. Наказ про зарахування від 28.07.2022 р. №95. Термін навчання з 01.09.2022 р. по 30.06.2026 р. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі ( або ) у частці від заробітку ( доходу ) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в ст. 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружино, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд враховує, що повнолітній син сторін навчається на денній формі навчання на бюджетній основі, він позбавлений можливості працювати, а тому не може забезпечити свої потреби, пов`язані з фізичним існуванням та навчанням, та, оскільки, відповідно до ст. 199 СК України, період, у який батьки зобов`язані утримувати дітей, пов`язаний з настанням певних подій (до досягнення дитиною 23 років та лише за умови, що повнолітня дитина продовжує навчання), а тому, виходячи з наведеного, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, суд дійшов висновку про можливість стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що позивач є повнолітньою особою, навчається на денній формі навчання, за рахунок коштів державного бюджету, а також рівність обов`язку батьків по утриманню повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Разом з тим, суд звертає увагу на те, що позивачем при зверненні з цим позовом не зазначено про конкретні потреби та витрати, які він несе у зв`язку із навчанням, а також не обґрунтовано заявленої суми аліментів саме у розмірі 20000,00 грн. Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання у розмірі 5000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду, та до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення позивачем 23-х років. Суд вважає, що такий розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітнього сина, який продовжує навчання, та рівню платоспроможності самого відповідача. За таких обставин, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд доходить висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 1211,20 грн. в дохід держави. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, з цього приводу суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 8ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з ч. 1, 2, 6ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. При розподілі судових витрат судом враховується: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із ч. 3ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, згідно вимог позовної заяви належним чином не підтвердженні, оскільки позивачем не надано жодного документу на підтвердження витрат, що позбавляє суд вирішити питання стягнення в його користь витрат на правничу допомогу, однак це не позбавляє його звернутися до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у визначений законом строк. Таким чином, позивач не підтвердив понесених витрат на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн, а тому в їх стягненні з відповідача слід відмовити. На підставі ст. 189, 191, 192, 199, 200 СК України,

Outcome: partial