Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

04.12.2025 року представник позивача адвокат Р.Терновенко звернувся до суду із позовом, яким просить визнати за [PERSON] право власності за набувальною давністю на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 36.09 кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування позовних вимог зазначено, що з 2003 року по даний час [PERSON] проживає у житловому будинку та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , який належав на праві приватної власності [PERSON] та [PERSON] . Співласники будинку [PERSON] та [PERSON] померли. Після смерті власників спадщину ніхто не прийняв, спадкова справа не заведена і протягом всього часу з моменту вселення позивачем у будинок жодна особа не пред`явила прав на це нерухоме майно. Майно фактично залишилося безхазяйним. Право власності на даний будинок зареєстровано не було. З 2003 року позивач добросовісно заволоділа цим майном і продовжує відкрито ним володіти понад 20 років. Позивачка вважає, що оскільки вона протягом двадцяти років безперервно володіє зазначеним будинком, то вона набуває право власності на це майно за набувальною давністю, а тому звернулась до суду із даним позовом. Позивачка та її представник у судове засідання не з"явились, подавши заяву про розгляд справи за їх відсутності, заявлені вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача - Благовіщенської міської ради у судове засідання не з"явився, подав клопотання, яким не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] , [INFO] з 20.05.2003 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та після цього безперервно до дня подання позову до суду проживає у вищезазначеному житловому будинку, що підтверджується довідкою Благовіщенської міської ради №1612 від 20.11.2025 року. Також підтвердженням даного факту постійного проживання у вищезазначеному домоволодінні підтверджується копіями квитанцій про сплату за користування електроенергією, квитанціями Благовіщенської міської ради про сплату земельного податку за земельну ділянку домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Приймаючи рішення, суд керується наступним. На підставі ст.344 ЦК України набувальна давність - одна з підстав набуття права власності. Частина 1 статті 344 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито й безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років або рухомим майном протягом 5 років, набуває права власності на нього. Суб`єктом набувальної давності може бути як фізична, так і юридична особа. Відповідно до ч.4. ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Згідно п. 9 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Згідно п.11 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Згідно п.13 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 07.02.2014 р. можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК а також; частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позов та визнати за позивачкою право власності за набувальною давністю на будинок. На підставі наведеного,

Outcome: approved