Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 732149 від 20 жовтня 2021 року у розмірі 10264,98 грн, судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 20 жовтня 2021 року між ТОВ «Слон кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 732149. На підставі платіжного документа відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 12000 грн. Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання, внаслідок чого 28 серпня 2023 року згідно умов договору факторингу № 2808-23 ТОВ "Слон кредит" відступлено право вимоги за кредитним договором № 732149 від 20 жовтня 2021 року на користь ТОВ "Діджи фінанс", а відповідно ТОВ "Діджи Фінанс" набуто право вимоги до відповідача. Сума боргу перед новим кредитором становить 10264,98 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту становить 7776,04 грн, заборгованість за відсотками становить 2488,94 грн. У відзиві на позовну заяву представник відповідача [PERSON] просить у задоволенні позову відмовити повністю. Заперечення проти позовних вимог мотивує тим, що грошове зобов`язання перед ТОВ "Діджи фінанс" у відповідача відсутнє, про те, що відбулася заміна сторони у договорі з ТОВ "Слон кредит" та ТОВ "Діджи фінанс" його ніхто не повідомляв. Кредит надавався у формі споживчого кредиту шляхом перерахування його через ТОВ "Універсальний дата центр" на платіжну картку. До позову приєднано деталізований розрахунок заборгованості, який виконано ТОВ "Слон кредит". Проте, виписки за картковим рахунком по кредитному договору до позовної заяви позивачем не додано. У позові зазначено, що позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору шляхом надсилання адвокатської вимоги № 3535008476-АВ від 31 липня 2024 року, однак відповідач такої вимоги не отримував. Позивачем у порушення п.9.10 договору не надано жодних доказів ні надсилання такої адвокатської вимоги, ні доказів уповноваження ТОВ "Діджи фінанс" на такі дії адвоката Міньковської А.В. Позивач не виконав передбаченого ч.4 ст.16 Закону України "Про споживче кредитування" обов`язкового досудового врегулювання спору. У відповіді на відзив представник позивача [PERSON] вказала, що кредитний договір не визнаний недійсним чи/або неукладеним у встановленому законом порядку, тобто презумпція правомірності правочину, передбачена ст.204 ЦК України, не спростована. Відповідач не заперечує факт укладання кредитного договору. Відповідно до договору на переказ коштів, укладеного між ТОВ "Слон кредит" та ТОВ "Універсальні платіжні рішення", кошти кредиту були зараховані за реквізитами платіжної картки, вказаними особисто відповідачем у договорі. При умові, що відповідач з будь-яких підстав не отримав повідомлення про відступлення права вимоги від кредиторів, має місце той факт, за яким позичальник не мав жодних перешкод для реалізації свого зобов`язання по сплаті кредитної заборгованості на рахунки первісного кредитора, і таке виконання було б належним відповідно до вимог ст.516 ЦК України. У запереченнях представник відповідача зазначила, що умови кредитного договору передбачають споживче кредитування, а отже на нього поширюються приписи, які регулюють відносини споживчого кредитування, зокрема частини десятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" у редакції, чинній до 10 червня 2017 року, у якій був встановлений обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. Однак, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б достовірно підтверджували вжиття заходів досудового врегулювання цього спору. Ухвалою від 05 вересня 2025 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У відповіді на відзив представник позивача Чуприна К.В. просить розгляд справи здійснювати за відсутністю представника позивача. В судовому засіданні відповідач позов не визнав та пояснив, що укладав кредитний договір та отримував кошти в сумі 12000 грн від ТОВ "Слон кредит", погашень заборгованості за договором не здійснював. Представник відповідача додатково пояснила, що про заміну сторони відповідача ні первісний, ні новий кредитор не повідомляли, досудової вимоги про сплату заборгованості позивач не направив. Розрахунок заборгованості за договором не обгрунтований та не підтверджений належними доказами. Суд, заслухавши пояснення відповідача та представника відповідача, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що 20 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та [PERSON] укладений договір № 732149 про надання споживчого кредиту (далі - кредитний договір), підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором Х701. Відповідно до п.1.2 кредитного договору, на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Згідно з п.1.3 кредитного договору, сума кредиту (загальний розмір) складає 13800 грн. Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): у розмірі 12000 грн за реквізитами платіжної картки [NUMBER] або іншої платіжної каркти, реквізити якої зазначені споживачем в особистому кабінеті, або надані товариству іншим шляхом, в тому числі, через засоби зв`язку; у розмірі 1800 грн на користь товариства з метою виконання зобов`язань з оплати процентів за перший день користування кредитом, відповідно до п.3.5 договору (п.2.1 кредитного договору). Пунктом 1.4 кредитного договору передбачений строк кредиту 151 день, з кінцевим терміном повернення 20 березня 2022 року. Відповідно до п.1.5 кредитного договору, процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) - 15 % в день; за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту - 100 % річних. Перерахування ТОВ "Слон кредит" 20 жовтня 2021 року коштів в сумі 12000 грн на картку відповідача [NUMBER] підтверджується повідомленням ТОВ "Універсальні платіжні рішення" № 2646_230927152642 від 27 вересня 2023 року. Факт отримання кредитних коштів в сумі 12000 грн від первісного кредитора ТОВ "Слон кредит" відповідач не заперечує. 28 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи фінанс» укладений договір факторингу № 2808-23, за умовами якого позивач набув право вимоги до, серед інших, боржника [PERSON] за кредитним договором № 732149 від 20 жовтня 2021 року на загальну суму заборгованості 10264,98 грн, що підтверджується договором факторингу № 2808-23 від 28 серпня 2023 року, актом приймання-передачі реєстру прав вимог за договором факторингу № 2808-23 від 28 серпня 2023 року, витягом з додатку до договору факторингу № 2808-23 від 28 серпня 2023 року, платіжною інструкцією № 4565 від 28 серпня 2023 року про оплату згідно з договором факторингу № 2808-23 від 28 серпня 2023 року. За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за спірним кредитним договором становить 10264,98 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 8942,03 грн, заборгованості за процентами в сумі 1322,95 грн. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.611 ЦК України,у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За положеннями п.1 ч.1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Докази повернення відповідачем кредиту та сплати процентів за користування кредитом у порядку та на умовах, передбачених кредитним договором, у справі відсутні, розмір заборгованості, який позивач заявив до стягнення, не спростований. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Оскільки відповідач не надав доказів виконання зобов`язань за спірним кредитним договором на рахунок первісного кредитора, а у справі наявні належні та допустимі докази переходу права вимоги за договором до позивача, останній вправі вимагати стягнення заборгованості за спірним кредитним договором. Посилання представника відповідач на відсутність доказів вжиття позивачем заходів досудового врегулювання спору суд до уваги не бере. Відповідно до ч.4 ст.16 Закону України "Про споживче кредитування", у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Вказана норма (як і норма ч.10 ст11 Закону України "Про захист прав споживачів" в редакції до 10 червня 2017 року) встановлює обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту. За умовами спірного кредитного договору повернути кредит та сплатити проценти за користування коштами кредиту відповідач був зобов`язаний до 20 березня 2022 року. Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення коштів за договором № 732149 про надання споживчого кредиту 13 серпня 2025 року, тобто після спливу строку кредитування, а не достроково, тому норми ч.4 ст.16 Закону України "Про споживче кредитування" у спірних правовідносинах не застосовуються. Оскільки всупереч наведеним нормам закону та умовам спірного кредитного договору відповідач не виконав свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за договором у встановлений ним строк, позовні вимоги про стягнення заборгованості належить задовольнити. За правилами ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені ним документальн опідтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн. Згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч.2 ст.133 ЦПК України). На підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надав договір № 42649746 про надання правової допомоги від 01 січня 2025 року, укладений між ТОВ "Діджи фінанс" та адвокатом Лівак І.М., детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Лівак І.М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ "Діджи Фінанс" щодо стягнння кредитної заборгованості від 30 травня 2025 року, акт № 732149 про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом від 30 травня 2025 року, відповідно до якого загальна вартість наданих послуг і виконаних робіт становить 6000 грн. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи незначну складність справи, сталу судову практику щодо розгляду таких справ, обсяг наданих адвокатом послуг, ціну позову та

Outcome: approved