Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

16.07.2025 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №2417938 від 29.12.2020 року в загальній сумі 30954,00 грн., понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 8000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 29.12.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] укладено в електронній формі кредитний договір №2417938 (далі - кредитний договір №2417938 від 29.12.2020 року), відповідно до умов якого первісний кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» надав [PERSON] кредит в сумі 7000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язувалась повернути кредит та сплатити проценти та комісію за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Згідно п.п.1.2,1.3,1.4 кредитного договору, [PERSON] отримала 7000,00 грн. кредитних коштів строком на 15 днів, з 29.12.2020 року по 13.01.2021 року. Згідно п.1.5.1 кредитного договору, сума комісії за надання кредиту визначена в розмірі 1330,00 грн., яка нарахована за ставкою 19% від суми кредиту одноразово. Пунктом 2.3.1 договору передбачено можливість його пролонгації на строк 3, 7 та 15 днів, на тих самих умовах договору, за умови погашення певної частки заборгованості по кредиту. Окрім того, договором визначено, що сукупна вартість відсотків за користування кредитом складає 2625,00 грн., які нараховані за ставкою 2,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитними коштами (14 днів включно). Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме: надало для [PERSON] грошові кошти в сумі 7000,00 грн. на строк, визначений умовами кредитного договору, при цьому, відповідач не виконала свої зобов`язання - не вносила платежі, передбачені умовами кредитного договору, на повернення отриманих коштів, не сплачувала процентів за користування кредитом, а також не сплатила комісію. 08.04.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» укладено договір факторингу №66-МЛ, згідно якого ТОВ «Фінансова Компанія «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «МІЛОАН», включно і до [PERSON] за кредитним договором №2417938 від 29.12.2020 року на суму 30954,00 грн. Станом на дату звернення до суду з позовною заявою, заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 30954,00 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 6650,00 грн.; заборгованість за відсотками - 22974,00 грн.; заборгованість за комісією - 1330,00 грн. Окрім того, позивач зазначає, що ним понесено витрати у зв`язку із розглядом вказаної справи, які складаються із витрат по сплаті судового збору за подання до суду позовної заяви в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000,00 грн., які просить стягнути із відповідача. 13.01.2026 року від представника відповідача [PERSON] - адвоката Полюхович О.І. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник зазначає, що [PERSON] визнає вимоги позивача частково, не заперечує про стягнення тіла кредиту в заявленій позивачем сумі 6650,00 грн., частково визнає борг за відсотками в сумі 3780,00 грн., в іншій частині нарахованих відсотків просить у задоволенні відмовити, з огляду на їх необґрунтованість. При цьому, факт укладення кредитного договору, а також факт отримання кредиту в сумі 7000,00 грн. представник відповідача у відзиві не заперечує. Заперечення представника відповідача, щодо переходу права вимоги за кредитним договором, у відзиві також відсутні. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Полюхович О.І., щодо розрахунку відсотків за користування кредитом, у відзиві зазначає, що позивачем правомірно нараховано відсотки в загальній сумі 3780,00 грн., згідно наступного розрахунку: -за період з 30.12.2020 року по 12.01.2021 року в сумі 2450,00 грн.; -за період з 13.01.2021 року по 20.01.2021 року в сумі 1330,00 грн., з огляду на виконання п.2.3.1. кредитного договору для пролонгації строку дії такого договору. Також сторона відповідача визнає факт пролонгації, на виконання п.2.3.1. кредитного договору, оскільки 12.01.2021 року [PERSON] частково сплатила 350,00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 756,00 грн. заборгованості за відсотками, тому вважає правомірним нарахування відсотків в розмірі 2,5% на суму залишку заборгованості за тілом кредиту, за період з 13.01.2021 року по 20.01.2021 року. Разом з тим, представник відповідача наголошує, що нарахування відсотків, починаючи з 21.01.2021 року, протягом наступних 60 днів, за відсотковою ставкою 5%, що в загальному складає 19194,00 грн., суперечить умовам укладеного договору, оскільки такі відсотки нараховані після закінчення строку дії договору, який закінчився 20.01.2021 року, тому в цій частині сторона відповідача категорично не погоджується із таким нарахуванням відсотків та просить у вказаній частині відмовити у задоволенні позову. Щодо розрахунку нарахованої комісії, заявленої позивачем в сумі 1330,00 грн., представник [PERSON] не висловила жодних обґрунтованих заперечень, при цьому, не включила її до загальної суми боргу, яку визнає сторона відповідача. Разом з тим, представник [PERSON] просить зменшити заявлені позивачем витрати на правничу допомогу, які, на її переконання, неспівмірні із заявленими вимогами та ціною позову. У судове засідання представник позивача - ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» - Усенко М.І., будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не з`явився, у поданій заяві просив розгляд справи провести у його відсутності, позов просив задовольнити в повному обсязі. У судове засідання відповідач [PERSON] , представник відповідача [PERSON] - адвокат Полюхович О.І., будучи належним чином повідомленими про день, час і місце розгляду справи, не з`явились, представник Полюхович О.І. подала до суду заяву, в якій просила провести розгляд справи без її участі та без участі позивача, із врахуванням заперечень, викладених у відзиві на позовну заяву. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню частково. Підставами для такого висновку суду є наступне. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Судом встановлено, що 29.12.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та [PERSON] укладено в електронній формі кредитний договір №2417938, відповідно до умов якого первісний кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» надав [PERSON] кредит в сумі 7000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а [PERSON] зобов`язувалась повернути кредит та сплатити проценти та комісію за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором. Згідно п.п.1.2,1.3,1.4 кредитного договору, [PERSON] отримала 7000,00 грн. кредитних коштів строком на 15 днів, з 29.12.2020 року по 13.01.2021 року. Згідно п.1.5.1 кредитного договору, сума комісії за надання кредиту визначена в розмірі 1330,00 грн., нарахована за ставкою 19% від суми кредиту одноразово. Пунктом 2.3.1 договору передбачено можливість його пролонгації на строк 3, 7 та 15 днів, на тих самих умовах договору, за умови погашення певної частки заборгованості по кредиту. Окрім того, договором визначено, що сукупна вартість відсотків за користування кредитом складає 2625,00 грн., які нараховані за ставкою 2,5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитними коштами (14 днів включно). Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису - одноразового ідентифікатора J49813, який було відправлено на номер телефону відповідача - [NUMBER] , на підтвердження чого суду надано довідку про ідентифікацію від первісного кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН». Товариство з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме: надало для [PERSON] грошові кошти в сумі 7000,00 грн., про що суду надано платіжне доручення №36555127 від 29.12.2020 року про переказ коштів в сумі 7000,00 грн. на банківську картку № [NUMBER] . Відповідач та його представник не заперечують факту укладення кредитного договору №36555127 від 29.12.2020 року та не заперечують факту отримання [PERSON] кредиту в сумі 7000,00 грн., при цьому, вважають безпідставним та таким, що суперечить умовам договору нарахування відсотків понад погоджений сторонами строк кредитування. За вказаних обставин, суд констатує факт укладення між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та відповідачем [PERSON] кредитного договору №2417938 від 29.12.2020 року, за яким відповідач отримала кредит в сумі 7000,00 грн. Щодо переходу (відступлення) права вимоги за договором позики №2417938 від 29.12.2020 року, суд зазначає наступне. 08.04.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» укладено договір факторингу №66-МЛ, згідно якого ТОВ «Фінансова Компанія «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ТОВ «МІЛОАН», включно і до [PERSON] за кредитним договором №2417938 від 29.12.2020 року на суму 30954,00 грн. На підтвердження вказаного факту суду надано витяг з реєстру боржників до договору факторингу №66-МЛ від 08.04.2021 року; акт приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу №66-МЛ від 08.04.2021 року. Будь-яких заперечень від відповідача та його представника, щодо відступлення Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» права вимоги за кредитним договором, до суду не надходило. Зважаючи на викладене, суд вважає, що перехід права вимоги за кредитним договором проведено згідно вимог законодавства, про що суду позивачем надано належні та допустимі докази. Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 30954,00 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 6650,00 грн.; заборгованість за відсотками - 22974,00 грн.; заборгованість за комісією - 1330,00 грн., що також підтверджується розрахунком, наданим позивачем. Суд, з огляду на відсутність заперечень відповідача та його представника, вважає доведеною заборгованість [PERSON] за кредитним договором №2417938 від 29.12.2020 року за тілом кредиту в сумі 6650,00 грн. та за комісією в розмірі 1330,00 грн. Щодо розрахунку заборгованості в частині нарахованих [PERSON] відсотків за кредитним договором №2417938 від 29.12.2020 року, суд зазначає наступне. Первісним кредитором розраховано відсотки за період з 31.12.2020 року по 11.01.2021 року за ставкою 2,5% на суму заборгованості 7000,00 грн., за період з 12.01.2021 року по 20.01.2021 року за ставкою 2,5% на суму заборгованості 6650,00 грн., за період з 21.01.2021 року по 21.03.2021 року за ставкою 5% на суму заборгованості 6650,00 грн., що вбачається з розрахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» Суд не погоджується із розрахунком відсотків, що наданий позивачем, та вважає частково аргументованим розрахунок представника відповідача, оскільки згідно договору визначено, що кредит надано [PERSON] строком на 15 днів, а розмір відсотків, згідно договору, встановлено в розмірі 2,5% за кожен день строку користування кредитом. Окрім того, з огляду на те, що представник відповідача у відзиві визнає факт пролонгації, на виконання п.2.3.1, кредитного договору, оскільки 12.01.2021 року [PERSON] частково сплатила 350,00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 756,00 грн. заборгованості за відсотками, тому суд також вважає правомірним нарахування відсотків в розмірі 2,5% на суму залишку заборгованості за тілом кредиту за період з 13.01.2021 року по 20.01.2021 року. Отже, загальна вартість відсотків за розрахунком суду складає: -за період з 30.12.2020 року по 12.01.2021 року, розраховані за відсотковою ставкою 2,5%, в сумі 2625,00 грн. (7000,00 грн. х 2,5% х 14 днів - з огляду на те, що нарахування відсотків здійснюється з дати, наступної за днем видачі кредиту, що передбачено п.2.2.2 договору); -за період з 13.01.2021 року по 20.01.2021 року, розраховані за відсотковою ставкою 2,5% , в сумі 1330,00 грн. (6650,00 грн. х 2,5% х 8 днів, з огляду на пролонгацію строку кредитування на виконання п.2.3.1договору). Сукупна вартість відсотків за вищевказаної калькуляції складає 2625,00 грн. + 1330,00 грн. = 3955,00 грн. Саме такі умови отримання кредиту погодила відповідач [PERSON] , укладаючи кредитний договір №2417938 від 29.12.2020 року з первісним кредитором. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.03.2018 року, у справі №444/9519/12, слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та пеню за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такий же правовий висновок підтверджено і постановою Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 року, у справі № 910/4518/16. Отже, враховуючи узгоджений сторонами строк кредитування - 15 днів, а також враховуючи пролонгацію строку кредитування, позовні вимоги про стягнення з відповідача відсотків за користування кредитними коштами підлягають частковому задоволенню, в межах строку дії кредитного договору. З огляду на зазначене, позивачем не обґрунтовано нарахування 19369,00 грн. відсотків за договором №2417938 від 29.12.2020 року, нарахування яких за користування кредитними коштами проведено первісним кредитором після закінчення строку пролонгації, а саме: з 21.01.2021 року по 21.03.2021 року за відсотковою ставкою 5,0%, що суперечить укладеному договору. При цьому, суд зауважує, що за весь період перебування права вимоги за вищезазначеним договором у ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», позивач не здійснював жодних додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій до боржника. Таким чином, з урахуванням встановлених обставин справи та умов кредитування, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором №2417938 від 29.12.2020 року в загальній сумі 11935,00 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту - 6650,00 грн.; заборгованості за відсотками - 3955,00 грн.; заборгованості за комісією - 1330,00 грн. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зі змісту положень даної норми вбачається, що витрати на правничу допомогу адвоката складаються з: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також сум, що підлягають сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, і ці суми встановлюються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Вказаною нормою також передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони. У разі недотримання вищезазначених вимог, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат у справі, до суду надано: договір про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та АО «Апологет»; акт №727 від 06.07.2025 року, в якому зазначено про прийняття ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» виконання послуг від АО «Апологет» за договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025 року з приводу стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором №2417938 від 29.12.2020 року, в сумі 8000,00 грн.; детальний опис наданих послуг від 06.07.2025 року; ордер від 02.07.2025 року. При цьому, доказів про перерахування коштів ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» для АО «Апологет» за надання правничої допомоги, матеріали справи не містять. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу правову допомогу, суд враховуючи обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги від 01.07.2025 року, складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та обсяг виконаних робіт, ціну позову та (або) значення справи для сторони, а також заперечення представника відповідача, вважає, що витрати за надання професійної правничої допомоги адвоката, понесені позивачем, підлягають до часткового задоволення в розмірі 2000,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2422 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 40 коп. Оскільки позовна вимога про стягнення боргу підлягає задоволенню частково - на 38,56%, тому з відповідача [PERSON] частково підлягають стягненню судові витрати в розмірі 934,08 грн. по сплаті судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовом.

Outcome: partial