Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Державне підприємство Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач відповідно до Договору №35 про надання житлово-комунальних послуг взяв на себе зобов`язання своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором. Оскільки відповідач взяті на себе зобов`язання не виконує, позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь борг за надані житлово-комунальні послуги у сумі 47562 (сорок сім тисяч п`ятсот шістдесят дві) гривні 60 (шістдесят) копійок та судові витрати, які понесло та понесе Підприємство у зв`язку із розглядом даної судової справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до позовної заяви та заперечення на відзив у справі просить суд позовні вимоги задовольнити, справу розглянути без участі сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні позову. В судове засідання з`явилася представник відповідача Баранець Катерина Петрівна, подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнала частково у розмірі 36374 (тридцять шість тисяч триста сімдесят чотири) гривні 88 (вісімдесят вісім) копійок, надала розрахунок заборгованості, просила справу розглянути без її участі. Відповідно до ч. 5, 9 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Суд встановив, що відповідно до копії свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 08.12.2015 року власником гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , є держава в особі Державного підприємства Міністерства оборони України «Південьвійськбуд». 01 червня 2020 року між Державним підприємством Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» (Сторона-1) та [PERSON] , який проживає в кімнаті гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , (Сторона-2) укладено Договір №35 про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до умов зазначеного Договору Сторона-1 забезпечує організацію і надає Стороні-2 послуги з утримання будинків та прибудинкових територій, з опалення, з централізованого холодного водопостачання та водовідведення, з електропостачання, з газопостачання, з вивезення твердих побутових відходів, а Сторона-2 зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до розділу 3 Договору №35 про надання житлово-комунальних послуг розрахунковим періодом є календарний місяць; платежі вносяться Стороною-2 на рахунок Сторони-1 на підставі виставлених рахунків, але не пізніше ніж до 10 числа періоду, що настає за розрахунковим в розрізі кожної з наданих послуг відповідно до діючих на момент оплати тарифів та фактичного об`єму спожитих послуг; за несвоєчасне внесення плати Сторона-2 сплачує на користь Сторони-1 пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати; у разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, Сторона-1 здійснює перерахунок розміру плати згідно вимог чинного законодавства. Згідно із відповіддю №1728415 від 02.09.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно ч. 1 ст. 10 даного Закону, ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Таким чином, проаналізувавши зазначені норми закону, суд доходить до висновку, що відповідач, як споживач житлово-комунальних послуг, якщо він фактично ними користується, зобов`язаний за них сплатити. Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У силу ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Як встановлює ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ч.1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора - вимагати сплату грошей за надані послуги. Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків станом на 31 серпня 2025 року, бухгалтерської довідки №206 від 01 вересня 2025 року, наданих стороною позивача, заборгованість відповідача за утримання гуртожитку, вивезення твердих побутових відходів, водопостачання та водовідведення, електроенергію, опалення та газопостачання складає 47562 (сорок сім тисяч п`ятсот шістдесят дві) гривні 60 (шістдесят) копійок. Відповідач у відзиві на позов вказує, що неможливо надати оцінку законності та обґрунтованості виставленій заборгованості без обґрунтування затвердженого тарифу та зазначає, що до виконавця послуг у мешканців гуртожитку є претензії у зв`язку з неналежним виконанням покладених на нього функцій, однак суду не надано жодних доказів звернення відповідача до компетентних органів щодо незадовільного стану приміщення гуртожитку, доказів не користування послугами. Стороною відповідача надано суду акт звірки взаємних розрахунків між ДП Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» та [PERSON] станом на 31 серпня 2025 року з урахуванням оплат за липень 2025 року, відповідно до якого заборгованість складає 36374 (тридцять шість тисяч триста сімдесят чотири) гривні 88 (вісімдесят вісім) копійок. Суд зазначає, що відповідач, уклавши з позивачем договір №35 від 01 червня 2020 року про надання житлово-комунальних послуг, взяв на себе зобов`язання щомісячно сплачувати за житлово-комунальні послуги, які можуть включати послуги з управління гуртожитком, послуги з постачання теплової енергії, гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, постачання та розподілу природного газу, електричної енергії, послуги з поводження з побутовими відходами. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. За ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 36374 (тридцять шість тисяч триста сімдесят чотири) гривні 88 (вісімдесят вісім) копійок, відповідно до акту звірки взаємних розрахунків між ДП Міністерства оборони України «Південьвійськбуд» та [PERSON] станом на 31 серпня 2025 року з урахуванням оплат за липень 2025 року. Відповідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень, що підтверджується платіжною інструкцією №7814 від 27 серпня 2025 року. Оскільки позовні вимоги про стягнення заборгованості задоволено в повному обсязі, то вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial