Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку до досягнення молодшою дитиною повноліття, аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу) до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23-х років за умови продовження навчання. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі з 15.03.2006 року, від шлюбу мають трьох дітей, проте сімейні стосунки припинено, відновлювати їх сторони не мають наміру, шлюб існує формально, примирення не можливо, відповідач не надає належної допомоги на утримання дітей, які перебувають на утриманні позивача. На підставі викладеного позивач звернулась до суду та просила розірвати шлюб і стягнути аліменти. Позивач у судове засідання не з`явилась, проте від її представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подавав. Оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання не з`явився в судове засідання без поважних причин і не подав відзив, а позивач не заперечує проти ухвалення заочного рішення, суд згідно вимог ст.280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно ст.ст.110, 112 СК України: позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно ст.180 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідно ст.ст.181, 191 СК України позивач, як мати дитини, має право на отримання від відповідача, як батька дитини, аліментів на утримання дитини у частці від його заробітку (доходу) від дня пред`явлення позову. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно ст.199 СК України: якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України: суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.03.2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , яке видане 01.04.2006 року Трепівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області, актовий запис №2 (а.с.5). Сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 26.05.2006 року Трепівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області, актовий запис №6; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 01.12.2008 року Трепівською сільською радою Знам`янського району Кіровоградської області, актовий запис №17; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , яке видане 29.03.2022 року Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кропивницькому Пвденно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №335 (а.с.7, 10-11). Довідка №25.235 від 14.10.2025 року, видана деканом економічного факультету Центральноукраїнського національного технічного університету, свідчить, що [PERSON] навчається на денній формі навчання на економічному факультеті Центральноукраїнського національного технічного університету, 2 курс, освітній рівень бакалавр (комерційне місце), термін навчання з 01.08.2024 по 30.06.2027 (а.с.9). Витяги з реєстру Великосеверинівської територіальної громади свідчать, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.16-18).Сторони проживають окремо, сімейні стосунки припинено, відновлювати їх сторони не бажають, шлюб існує формально, характер взаємовідносин, які склалися між сторонами, робить їх подальше спільне життя не можливим, примирення не можливо. Відповідач є батьком дітей, проте належної участі щодо утримання дітей не приймає, а тому діти перебувають на утриманні позивача. На підставі викладеного та враховуючи, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення позову до суду прийнято з усвідомленням його наслідків, примирення сторін не можливо, розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушуються права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позов у цій частині підлягає задоволенню. Щодо стягнення аліментів на неповнолітніх дітей суд приходить до висновку, що позивач самостійно забезпечити належне утримання дітей не може та потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який є батьком дітей і повинен її надати, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню, проте лише частковому, враховуючи положення ст.183 ч.2 СК України та виходячи з вимог розумності та справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття [PERSON] ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на молодшу дитину, аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , підлягають стягненню до його повноліття, за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін і дітей, а також відповідає вимогам Сімейного кодексу України. Щодо стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитина, яка продовжує навчання, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та стягнення аліментів, проте лише частково, оскільки суд не може погодитися з визначеним позивачем розміром аліментного зобов`язання, оскільки воно не є співрозмірним із урахуванням мети аліментного зобов`язання, а тому, виходячи з засад розумності та справедливості, суд вважає, що достатнім розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на період навчання [PERSON] буде 1/6 частка зі всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, що не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін і відповідає Сімейному кодексу України. Вирішуючи питання щодо судових витрат суд вважає, що з відповідача на користь позивача та держави підлягають стягненню судові витрати, що відповідає вимогам ст.141 ЦПК України. Відповідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в стягненні аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial