Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Позивач АТ «Державний ощадний банк України», в особі філії Миколаївського обласного управління АТ «ОЩАДБАНК» звернувся в суд з цим позовом до відповідача [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 19.12.2015 року відповідачем [PERSON] була підписана заява про приєднання №452401 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Складовою вказаної заяви є заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії, складовою якої є заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту). Відповідно до вказаної заяви клієнту відкрито поточний рахунок у гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та видано відповідну платіжну картку, яка неодноразово перевипускалась на новий термін. Термін дії банківської платіжної карти клієнта закінчується в грудні 2023 року. 23.03.2016 року [PERSON] шляхом підписання Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної лінії (Кредиту), ініціював одержання кредиту в розмірі 1500,00 грн. зі сплатою 28 % річних за користування кредитними коштами. За заявою клієнта на збільшення відновлювальної кредитної лінії від 30.065.2016 року розмір Кредиту збільшено до 27000,00 грн. Відповідно до п. 3.1 заяви підписанням цієї заяви, клієнт ініціює одержання (збільшення) кредиту на споживчі потреби, погоджується з умовами користування Кредитом відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та підтверджує укладення між ним та Банком кредитного договору. Відповідно до п. 3.5 заяви Строк користування кредитом встановлюється на строк дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін, строк дії Кредиту продовжується на строк дії платіжної картки. Згідно п. 3.6 Заяви процентна ставка за користування кредитом є фіксованою і складає 28% річних крім Грейс-періоду; процентна ставка за користування кредитом протягом Грейс-періоду - 0,001% річних. АТ «Ощадбанк» виконав свої зобов`язання за вказаним договором виконав повністю, однак відповідач порушив умови договору щодо повернення кредиту та сплати процентів, а також оплати послуг Банку згідно з тарифами, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 13.04.2021 року складає 32 322,68 грн., з яких: 26 996,83 грн. - сума заборгованості за основним боргом; 3110,89 грн. - проценти за користування кредитом, 14,00 грн. - комісія, 504,91 грн. - 3 % річних від простроченої суми заборгованості; 1696,05 грн. - втрати від інфляції. З урахуванням зазначеного позивач просив постановити рішення суду, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» вищевказану заборгованість за кредитним договором у розмірі 32322,68 грн. та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Ухвалою суду 30.01.2023 року суддею Павловською Г.В. справу було прийнято до свого провадження та призначено судове засідання. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву, яка зареєстрована в канцелярії Подільського міськрайонного суду Одеської області за вх.№14862 від 05.11.2024 року про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на його задоволенні, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, судові повістки повернулись на адресу суду із довідкою «Укрпоши» та відміткою листоноші «За закінченням терміну зберігання», а також «Адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, виклик відповідача було здійснено на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада» на веб-сайті Подільського міськрайонного суду Одеської області, що є належним повідомленням про дату, час та місце проведення судового засідання. У зв`язку з відсутністю у судовому засіданні сторін, з урахуванням закінчення передбачених ст.275 ЦПК України строків розгляду цієї справи та за згоди позивача справу розглянуто у порядку заочного провадження за наявними у справі письмовими доказами, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з такого. Судом встановлено, що 19.12.2015 року відповідачем [PERSON] була підписана заява про приєднання №452401 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). Складовою вказаної заяви є заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії, складовою якої є заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту). Відповідно до вказаної заяви клієнту відкрито поточний рахунок у гривні на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та видано відповідну платіжну картку, яка неодноразово перевипускалась на новий термін. Термін дії банківської платіжної карти клієнта закінчується в грудні 2023 року. 23.03.2016 року [PERSON] шляхом підписання Заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної лінії (Кредиту), ініціював одержання кредиту в розмірі 1500,00 грн. зі сплатою 28 % річних за користування кредитними коштами. За заявою клієнта на збільшення відновлювальної кредитної лінії від 30.065.2016 року розмір Кредиту збільшено до 27000,00 грн. Відповідно до п. 3.1 заяви підписанням цієї заяви, клієнт ініціює одержання (збільшення) кредиту на споживчі потреби, погоджується з умовами користування Кредитом відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та підтверджує укладення між ним та Банком кредитного договору. Відповідно до п. 3.5 заяви Строк користування кредитом встановлюється на строк дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін, строк дії Кредиту продовжується на строк дії платіжної картки. Згідно п. 3.6 Заяви процентна ставка за користування кредитом є фіксованою і складає 28% річних крім Грейс-періоду; процентна ставка за користування кредитом протягом Грейс-періоду - 0,001% річних. Однак, відповідач не виконував належним чином свої зобов`язання та не дотримувалась терміну повернення наданого йому кредиту. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов договору, станом на 13.04.2021 у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 32 322,68 грн., з яких: 26 996,83 грн. - сума заборгованості за основним боргом; 3110,89 грн. - проценти за користування кредитом, 14,00 грн. - комісія, 504,91 грн. - 3 % річних від простроченої суми заборгованості; 1696,05 грн. - втрати від інфляції. Обґрунтований розрахунок сум заборгованості складений станом на 13.04.2021 року як доказ доданий до позовної заяви. На підтвердження виконання Банком умов договору в частині надання кредиту та факту невиконання своїх зобов`язань боржником надано виписку по картковому рахунку за період з 19.12.2015-15.08.2019 р. Згідно зі ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України встановлено, що Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) підтвердив, що між ним та Банком досягнуто згоди щодо всіх істотних умов Договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів, в тому числі договору банківського рахунку та кредитного договору. Таким чином, між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, в тому числі і ті, що витікають з кредитного договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України, Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (ст. 1046-1053) ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.п. 1.1.3 розділу ХХІІ ДКБО цей Договір, в тому числі Заява на приєднання, Заява на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), паспорт споживчого кредиту, Таблиця загальної вартості кредиту та Умови користування кредитною лінією є Кредитним договором, укладеним між Банком та Клієнтом.. Згідно п.1.4 розділу І ДКБО Договір є договір приєднання в розумінні ст. 634 ЦК України, а в частині Договору банківського вкладу (депозиту) також публічним договором у розумінні ст. 633 ЦК України. Відповідно до п.1.21 ДКБО за невиконання або несвоєчасне, не в повному обсязі виконання клієнтом зобов`язання перед Банком у розмірі та в строки, передбачені цим Договором, в тому числі додатками, що є його невід`ємними частинами Банк має право нараховувати на суми прострочених платежів та стягувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який нараховується пеня, за кожен день прострочення, починаючи з дня коли відповідно сума мала бути сплачена, до дати фактичної сплати, але не більше 15% від суми простроченого платежу. Сукупний розмір неустойки (пені, штрафу) не може перевищувати половину суми кредиту, одержаної позичальником за кредитним договором. Відповідно до п.1.23. ДКБО будь-яке невиконання клієнтом умов Договору та додатків, що є його невід`ємною частиною породжує у Банка право достроково відкликати Кредит, а у Клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за кредитом у повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені Договором та його невід`ємними частинами. Відповідно до п. 1.24 ДКБО, Банк має право вимагати від Клієнта дострокового повернення Кредиту, сплати комісійної винагороди за обслуговування Кредиту та інших платежів за Договором, строк сплати яких не настав, та застосувати процедуру звернення стягнення на майно Клієнта згідно із Законодавством (в т.ч. звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку Клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання Клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення Кредиту (в тому числі сплати суми обов`язкового щомісячного платежу), сплати процентів за користування ним, сплати комісійної винагороди за обслуговування Кредиту та інших платежів, в тому числі, але не виключно у випадку: 1) прострочення сплати Клієнтом заборгованості по Кредиту (його частини, в тому числі в розмірі обов`язкового щомісячного платежу/мінімального платежу по кредиту) та/або перевищення витратного ліміту (Несанкціонованого овердрафту) та/або процентів за користування Кредитом та/або комісійної винагороди за обслуговування Кредиту, обов`язок сплати яких передбачений Заявою на кредит, щонайменше на один календарний місяць; або 2) перевищення сумою заборгованості суми Кредиту більш як на десять процентів; або 3) іншого істотного невиконання зобов`язань, внаслідок якого Банк має право вимагати дострокового повернення Кредиту та сплати інших платежів. Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 525 ЦК України, не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом або договором. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530, 612 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач, отримавши від банку кошти у кредит, своїх зобов`язання по їх поверненню і сплаті процентів за користування грошима не виконав, таким чином, суд, установивши всі обставини, які мають істотне значення для правильно вирішення справи, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача боргу у розмірі 32 308,68 грн., яка складається з наступного: 26 996,83 грн. - сума заборгованості за основним боргом; 3110,89 грн. - проценти за користування кредитом, 504,91 грн. - 3 % річних від простроченої суми заборгованості; 1696,05 грн. - втрати від інфляції є обґрунтованою і підлягає задоволенню у повному обсязі. Проте, позов у частині стягнення суми за комісією у розмірі 14,00 грн. задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 524/5152/15 зробив висновок, що «положення кредитного договору про сплату позичальником на користь банку комісій у вигляді винагороди за додатковий моніторинг погашення кредиту та за резервування ресурсів є нікчемними, оскільки вказані платежі є платою, встановлення якої було заборонено частиною третьою статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», частиною четвертою статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» і пунктом 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, які були чинними на момент укладення спірного кредитного договору, а встановлення всупереч вимогам нормативно-правових актів цих невиправданих платежів спрямоване на незаконне заволодіння грошовими коштами фізичної особи-споживача, як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, отже такі умови договору порушують публічний порядок, тому є нікчемними». Отже, стягнення суми заборгованості за комісією на умовах визначених в договорі не ґрунтується на положеннях закону, тому вимоги банку в цій частині не підлягають задоволенню. При таких обставинах, позов підлягає частковому задоволенню. Згідно ст. 141 ч. 1 ЦПК України на відповідача слід покласти понесені позивачем судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: partial