Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

У квітні 2025 року звернулася до суду із заявою [PERSON] , у якій просила оголосити [PERSON] , [INFO] померлим під час здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, датою смерті вважати [INFO] ; місцем смерті вважати - населений пункт Водяне, Покровського району, Донецької області. В обґрунтування заяви зазначила, що вона є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.12) [PERSON] був призваний на військову службу за мобілізацією 12.01.2023 року та зарахований до військової частини [NUMBER] . Заявник отримала від [INFO] сповіщення сім`ї № 10/8573 від 13.06.2024 року, зі змісту якого вбачається, що син заявника [PERSON] , [INFO] , військовослужбовець військової частини [NUMBER] , зник безвісти 13.06.2024 в районі населеного пункту Водяне, Покровського району, Донецької області. За інформацією з Акта службового розслідування за фактом зникнення безвісти [PERSON] , [INFO] встановлено, що в період часу з 03 год. 34 хв. до 04 год. 05 хв. 13 червня 2024 року противник здійснив артилерійський обстріл позицій [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] (РОП [NUMBER] ) в районі населеного пункту Водяне Донецької області з напрямку населеного пункту Володимирівка Волноваського району Донецької області. Втрати механізованого батальйону в особовому складі, зниклі безвісті: солдат [PERSON] , солдат [PERSON] , бойове травмування: солдат [PERSON] , старший солдат [PERSON] , головний сержант [PERSON] . Згадані військовослужбовці повинні були виїхати на ротацію і ввечері 12.06.2024 року близько 21 год. 00 хв. прибули на позицію «Чернівці», куди за ними мав приїхати автомобіль. Всю ніч чекали машину і перед 04 год. 00 хв. 13.06.2024 року приїхав пікап з водієм. Військовослужбовці відразу закинули в машину частину свого обладнання (антена, генератор, щогла, боєкомплект до fpv-дронів), але не все, оскільки водій сказав, що поїде прямо вже з ними, чи без них. Місце було тільки в багажнику пікапа, куди першим заліз солдат [PERSON] , за ним солдат [PERSON] , і третім солдат [PERSON] . Солдат [PERSON] ще не встиг лягти, машина ще не розпочала рух і в цей момент прямо в багажник влучив і розірвався боєприпас. Він побачив раптовий спалах, все почало горіти. Це сталося близько 04 год. 00 хв. Солдат [PERSON] вискочив з палаючої машини, повернувся і побачив, що машина горіла, горіло обладнання і люди, які були в багажнику пікапа, ніхто не рухався, не кричав і ознак життя не подавав. Бойові медики повідомили, що обидва тіла того ж дня запакували в пакети і ці тіла лежали на позиції «Чернівці», чекали евакуації. Але, тіла [PERSON] та [PERSON] так і не встигли забрати, оскільки було влучання артилерійського снаряда в місце, де вони лежали, і внаслідок розриву тіла були знищені, в результаті від них нічого не залишилося, лише яма. Пошуки решток тіл результатів не дали. Отже, місце перебування солдата [PERSON] за результатами службового розслідування встановити не вдалося. Оголошення [PERSON] померлим необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть сина. Ухвалою судді від 09 червня 2025 року відкрито провадження у справі, залучено учасників справи. Заявник [PERSON] та представник заявника [PERSON] заяву підтримали, просили розглянути справу без їх участі. Представники заінтересованих осіб Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кременчуці Кременчуцького району Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Міністерства оборони України та Військової частини [NUMBER] в судове засідання не з`явилися, просили розглянути заяву без їх участі. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з частинами першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 3, 4 статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Як визначено у ч. 1 статті 17 Закону України від 01 липня 2010 року № 2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Особливістю окремого провадження є те, що воно спрямоване на з`ясування необхідних фактів за відсутності правового спору. Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Відповідно до частини першої статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті (частини друга, третя статті 46 ЦК України). Район воєнних (бойових) дій - це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (стаття 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України»). Бойові дії - це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння). Частиною першою статті 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. При цьому, що суд не констатує смерть фізичної особи, а оголошує фізичну особу померлою у судовому порядку у разі встановлення обставин, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Отже, особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть цієї особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Підставою для оголошення особи померлою є не факти (докази), які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи (постанова Верховного Суду від 28 лютого 2024 року у справі № 506/358/22). Водночас частиною другою статті 20 Закону України від 12 липня 2018 року № 2505-VIII «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин» передбачено, що рішення суду про визнання особи безвісно відсутньою не є підставою для припинення її розшуку. Якщо особа, зникла безвісти за особливих обставин, оголошена померлою, але її останки не знайдено, проведення розшуку не припиняється до встановлення її місцеперебування, місця поховання чи місцезнаходження останків такої особи. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою і місце перебування якої невідоме. У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. При зверненні із заявою про визнання [PERSON] померлим заявник зазначила, що рішення суду їй необхідне для отримання свідоцтва про смерть сина, оформлення державної грошової допомоги. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За правилами статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.12) [PERSON] був призваний на військову службу за мобілізацією 12.01.2023 року та зарахований до особового складу військової частини [NUMBER] . Заявник [PERSON] отримала від [INFO] сповіщення сім`ї за № 10/8573 від 13.06.2024 року, зі змісту якого вбачається, що син заявника [PERSON] , [INFO] , військовослужбовець військової частини [NUMBER] , зник безвісти 13.06.2024 в районі населеного пункту Водяне, Покровського району, Донецької області. Факти збройної (військової) агресії російської федерації стосовно України, окупації частини території України є загальновідомими, а тому не підлягають доказуванню згідно з приписами частини третьої статті 82 ЦПК України. До матеріалів заяви також додано Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань номер кримінального провадження №12024170500001333 від 14.06.2024 року (а.с.19). За інформацією з Акта службового розслідування за фактом зникнення безвісти [PERSON] , [INFO] встановлено, що в період часу з 03 год. 34 хв. До 04 год. 05 хв. 13 червня 2024 року противник здійснив артилерійський обстріл позицій [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] (РОП [NUMBER] ) в районі населеного пункту Водяне Волноваського району Донецької області з напрямку населеного пункту Володимирівка Волноваського району Донецької області. Втрати механізованого батальйону в особовому складі, зниклі безвісті: солдат [PERSON] , солдат [PERSON] , бойове травмування: солдат [PERSON] , старший солдат [PERSON] , головний сержант [PERSON] . З цього Акту також постає, що згадані військовослужбовці повинні були виїхати на ротацію і ввечері 12.06.2024 року близько 21 год. 00 хв. прибули на позицію «Чернівці», куди за ними мав приїхати автомобіль. Всю ніч чекали машину і перед 04 год. 00 хв. 13.06.2024 року приїхав пікап з водієм. Військовослужбовці відразу закинули в машину частину свого обладнання (антена, генератор, щогла, боєкомплект до fpv-дронів), але не все, оскільки водій сказав, що поїде прямо вже з ними, чи без них. Місце було тільки в багажнику пікапа, куди першим заліз солдат [PERSON] , за ним солдат [PERSON] , і третім солдат [PERSON] . Солдат [PERSON] ще не встиг лягти, машина ще не розпочала рух і в цей момент прямо в багажник влучив і розірвався боєприпас. Він побачив раптовий спалах, все почало горіти. Це сталося близько 04 год. 00 хв. Солдат [PERSON] вискочив з палаючої машини, повернувся і побачив, що машина горіла, горіло обладнання і люди, які були в багажнику пікапа, ніхто не рухався, не кричав і ознак життя не подавав. Бойові медики повідомили, що обидва тіла того ж дня запакували в пакети і ці тіла лежали на позиції «Чернівці», чекали евакуації. Але, тіла [PERSON] та [PERSON] так і не встигли забрати, оскільки було влучання артилерійського снаряда в місце, де вони лежали, і внаслідок розриву тіла були знищені, в результаті від них нічого не залишилося, лише яма. Пошуки решток тіл результатів не дали. Отже, місце перебування солдата [PERSON] за результатами службового розслідування встановити не вдалося. Наведені обставини та наявні у справі докази, на думку суду, з достатньою вірогідністю дають підстави припускати загибель [PERSON] у вказаному районі воєнних (бойових) дій. При цьому суд враховує, що з моменту зникнення безвісти [PERSON] 13 червня 2024 року на день оголошення судового рішення пройшло вже 19 місяців; заявник та заінтересовані особи не заперечують, що станом на день розгляду справи достовірні дані щодо місцезнаходження [PERSON] відсутні, відомості щодо перебування останнього в полоні відсутні. Крім того, суд вважає на необхідне роз`яснити, що відповідно до частини першої статті 48 ЦК України, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. За правилами частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення під час розгляду справ окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved