Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

26.05.2025 до суду надійшла вищевказана позовна заява, у якій позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту №2002037523 від 24.12.2012 у загальному розмірі 35 883,26 грн, з яких заборгованість за основним боргом - 24 198,07 грн, заборгованість за процентами - 11 684, 66 грн, заборгованість за комісіями - 0 грн та судового збору у розмірі 3028,00 грн, оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 24.12.2012 між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2002037523, який за правовою природою є змішаним договором, а саме кредитний договір та договір про надання банківських послуг, в якому містяться елементи різних договорів і надаються декілька різних видів послуг - кредитування та видача і обслуговування міжнародних платних пластикових карток в межах якого було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] . 13 жовтня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №13/10/23 відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №2002037523, укладеного між «ОТП БАНК» та [PERSON] перейшло до позивача. Відповідно до реєстру боржників № 2 до договору факторингу за картковим рахунком № [NUMBER] відкритого в межах кредитного договору №2002037523 позивач набув право вимоги до відповідача в загальному розмірі 35 883,26 грн, з яких заборгованість за основним боргом - 24 198,07 грн, заборгованість за процентами - 11 684, 66 грн, заборгованість за комісіями - 0 грн. З моменту отримання права вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» не нараховувало жодних штрафних санкцій відповідачу. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 26.05.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Лисенко О.О. Ухвалою судді від 26.05.2025 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Надано відповідачу строк на надання відзиву. У встановлений судом строк, відповідач правом на надання відзиву не скористався. Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» Москаленко М.С. в прохальній частині позовної заяви прохала здійснити розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФК «ЄАПБ» та у разі неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Відповідач у судове засідання призначені на 30.06.2025, 26.08.2025 08.10.2025, 24.11.2025, 12.01.2026 не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції на адресу зазначену в позовній заяві, кореспонденція повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 44,47). Клопотання про розгляд справи за його відсутності чи інших заяв по суті або з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило. Відповідач не надав заперечень проти зазначених у позові обставин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Таким чином, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Відповідно до ст.ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, враховуючи наступне. За правилами ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. За змістом ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до положень ст. 77-80 ЦПК України докази мають бути належними, допустимим, достовірними та достатніми. Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 24.12.2012 відповідач [PERSON] уклала із АТ «ОТП БАНК» в письмовій формі Кредитний договір №2002037523, який за правовою природою є змішаним договором, а саме кредитний договір та договір про надання банківських послуг, в якому містяться елементи різних договорів і надаються декілька різних видів послуг - кредитування та видача і обслуговування міжнародних платних пластикових карток в межах якого було відкрито картковий рахунок № [NUMBER] . Кредитний договір передбачав надання кредиту в розмірі -20 000,00 грн на споживчі цілі; на придбання послуг у продавця - 0,00 грн; на сплату комісії за оформлення кредиту - 0, 00 грн. Загальна сума кредиту 20 000,00 грн. Строк кредиту 36 місяців, з 24.12.2012 по 24.12.2015, розмір процентної ставки 12 % річних (п.1.1). Дата повернення кредиту 24.12.2015 (п.1.4.1). Розділом 2 договору «Видача та обслуговування кредитної картки позичальника» встановлено: п.2.1. цим банк та позичальник підтверджують факт укладення між ними договору про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних) на підставі Правил користування кредитною карткою MasterCard Standard, що розміщені на Інтернет сайті Банку та на умовах викладених в цьому розділі. Пункт 2.2 за умови належного виконання позичальником умов кредитного договору та прийняття банком позитивного рішення щодо надання Держателю кредиту банк: 2.2.1.відкриває держателю картковий рахунок в гривнях та випускає кредитну картку MasterCard Standard, а також виконує розрахункове обслуговування Платіжних операцій, здійснених з використанням кредитної картки, її реквізитів чи без використання картки. Пункт 2.2.2. в порядку, передбаченому угодою надає позичальник кредит шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії до карткового рахунку, у розмірі, що передбачений угодою, а позичальник приймає кредит і зобов`язується повернути суму отриманого кредиту на умовах, в строки та в порядку, що передбачені угодою. Пункт 2.4 розмір кредитного ліміту складає 1000,00 грн. В будь-який час строку дії цього договору банк має право змінити розмір кредитного ліміту (зменшити або збільшити) без зазначення такої причини. Пункт 2.5 строк дії кредитної лінії становить 3 роки з моменту підписання банком і позичальником цього договору. Банк має право змінити строк дії кредитної лінії в односторонньому порядку. Пункт 2.7 строк дії кредитної картки та інші умови її обслуговування встановлюються Правилами. Пункт 2.9 за користування кредитом, в тому числі простроченим кредитом та овердрафтом, банк нараховує проценти в розмірі встановленому Тарифами банк та на дату укладення угоди розмір процентів становить 2,49 відсотків на місяць по операціях розрахунків карткою за товари та послуги та в мережі Інтернет та 3,49 відсотків на місяць по операціях зняття готівки в банкоматах та пунктах видачі готівки. У разі виникнення несанкціонованого овердрафту відсотки нараховуються від суми заборгованості 0,15% відсотків за день (а.с.5-7). Згідно копії заяви на видачу готівки №9 від 24.12.2012 судом встановлено, що [PERSON] отримала виплату за кредитним договором №2002037523 від 24.12.2012 в розмірі 20 000,00 грн (а.с.11). 13 жовтня 2023 року між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір факторингу №13/10/23 відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором №2002037523, укладеного між «ОТП БАНК» та [PERSON] перейшло до позивача. Відповідно до реєстру боржників № 2 до договору факторингу за картковим рахунком № [NUMBER] відкритого в межах кредитного договору №2002037523 позивач набув право вимоги до відповідача в загальному розмірі 35 883,26 грн, з яких заборгованість за основним боргом - 24 198,07 грн, заборгованість за процентами - 11 684, 66 грн, заборгованість за комісіями - 0 грн. Вказані обставини підтверджуються копією договору факторингу, копією витягу з реєстру боржників (а.с.16-17, 18). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною третьою зазначеної статті передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.ч. 1, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Звертаючись до суду із позовом представник позивача посилався на те, що відповідач [PERSON] уклала із АТ «ОТП БАНК» в письмовій формі Кредитний договір №2002037523, який за правовою природою є змішаним договором, а саме кредитний договір та договір про надання банківських послуг, в зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань по договору виникла заборгованість в розмірі у загальному розмірі 35 883,26 грн, з яких заборгованість за основним боргом - 24 198,07 грн, заборгованість за процентами - 11 684, 66 грн, заборгованість за комісіями - 0 грн, право вимоги за договором перейшло до позивача. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. В той же час розрахунок заборгованості не є документом первинного бухгалтерського обліку, а є одностороннім арифметичним розрахунком стягуваних сум, який відповідно повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку). Такий висновок щодо оцінки односторонніх документів банку кореспондує висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та Верховного Суду України в постанові від 11.03.2015 р. №6-16цс15. Як встановлено судом, 24.12.2012 відповідач [PERSON] уклала із АТ «ОТП БАНК» в письмовій формі Кредитний договір №2002037523, який передбачав надання кредиту в розмірі -20 000,00 грн. Загальна сума кредиту 20 000,00 грн. Строк кредиту 36 місяців, з 24.12.2012 по 24.12.2015, розмір процентної ставки 12 % річних (п.1.1). Дата повернення кредиту 24.12.2015 (п.1.4.1). Строк дії кредитної лінії становить 3 роки з моменту підписання банком і позичальником цього договору (п.2.5). Позивачем в обгрунтування позовних вимог надано розрахунок заборгованості за картковим рахунком № [NUMBER] , відкритим в межах кредитного договору №2002037523 від 01.09.2013 за період з 13.10.2023 по 31.03.2025 (а.с.15). Суд критично оцінює наданий позивачем в обгрунтування позовних вимог розрахунок заборгованості по кредитному договору який хоча й має номер ідентичний договору на який посилається позивач в обгрунтування вимог №2002037523, однак має іншу дату 01.09.2013, інший період ніж визначений в кредитному договорі з 13.10.2023 по 31.03.2025, в той час як кредит надано строком на 36 місяців - з 24.12.2012 по 24.12.2015. Крім цього в зазначеному розрахунку відсутні відомості щодо ставки процентів яка нараховувалася банком, що виключає можливість суду перевірити її на відповідність укладеному договору. Крім цього суд враховує, що на підтвердження відповідності розрахунку заборгованості та виписки по банківському рахунку [PERSON] позивачем не надано суду додаткових відомостей щодо кількості та строку дії банківських карток наданих банком позичальнику, строк їх дії, доказів підтверджуючих продовження строку дії кредитної лінії до 2025 року оскільки згідно умов укладеного договору передбачено строк дії кредитної лінії три роки (п.2.5). За вказаних обставин, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає в зв`язку із недоведеністю вимог. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed