Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

І. СУТЬ СПРАВИ 05.11.2025 Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до Черняхівського районного суду Житомирської області з позовною заявою до [PERSON] , за змістом якої просить стягнути заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 25.06.2024 в розмірі 13259,79 грн. Вимоги мотивує тим, що 25.06.2024 [PERSON] звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг «Monobank». Відповідно до умов вказаного договору відповідач отримала кредит у розмірі 5000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Прострочення зобов`язання із сплати щомісячного мінімального платежу за договором сягнуло понад 90 днів, у зв`язку з чим відбулося істотне порушення клієнтом зобов`язань, вся заборгованість за кредитом стала простроченою. Станом на 08.09.2025 заборгованість [PERSON] перед АТ «Універсал Банк» за договором становить 13259,79грн., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 8452,49 грн., заборгованості за пенею в розмірі 1945,28 грн., заборгованості за порушення грошового зобов`язання 2862,02 грн. Позивач зазначив, що відповідач продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованості за договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «Універсал Банк». ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 05.11.2025 справа передана на розгляд судді Збаражському О.М. На виконання вимог ч.8 ст.187 ЦПК України 17.11.2025 судом отримано відомості про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 18.11.2025 відкрито провадження у справі №293/1342/25, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 16.12.2025. Ухвалою від 16.12.2025, що у порядку ч. 5 ст. 259 ЦПК України занесена до протоколу судового засідання, суд відклав судове засідання на 15.01.2025. 15.01.2026 сторони в судове засідання не з`явились. Позивач в судове засідання повноважного представника не направив. Разом з позовом представник позивача Мєшнік К.І. подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника АТ «Універсал-Банк». Відповідач [PERSON] повторно не прибула в судове засідання. Причини неявки суду не повідомила, правом на подання відзиву на позов не скористалась. Про розгляд справи повідомлялась встановленим порядком (а.с. 53). У постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 Верховний Суд сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Крім того, відповідач повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Судової влади України, що було оприлюднено 16.12.2025. Враховуючи викладене, суд рахує, що відповідач належним чином повідомлена про розгляд справи. Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки явка відповідача судом не визнавалась обов`язковою, участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В судовому засіданні 15.01.2026 суд склав вступну та резолютивну частини рішення. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ Матеріалами справи встановлено, що 25.06.2024 [PERSON] звернулась до банку з метою отримання банківських послуг та підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, в якій просила відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в мобільному застосунку (а.с.12). Анкета-заява разом із умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www/monobank.ua/terms та тарифами, розміщеними за посиланням www/monobank.ua/rates, складають договір про надання банківських послуг. Згідно умов анкети-заяви, встановлено, що у разі виходу з пільгового періоду, що складає до 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого користування кредитом. Згідно п. 5 анкети-заяви, відповідач погодилась, що невід`ємною частин анкети-заяви є запевнення клієнта до договору, підписанням якого в Мобільному застосунку договір набуває чинність. Згідно п. 1 запевняння відповідач, підписавши запевняння отримання примірника договору в мобільному застосунку «Monobank», підтвердила своє ознайомлення з умовами договору та погодилась виконувати їх (а.с.15-16). За розрахунком АТ «Універсал Банк», станом на 08.09.2025 у відповідача наявна заборгованість за договором №б/н від 25.06.2024 в розмірі 13259,79 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 8452,49грн., заборгованості за пенею - 1945,28 грн., заборгованості за порушення грошового зобов`язання - 2862,02 грн.(а.с.8-9). При цьому, з вищевказаного розрахунку вбачається часткове виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, оскільки нею використовувався кредитний ліміт та частково здійснювалося його повернення. Також банком на підтвердження обґрунтування позову, крім розрахунку заборгованості, надано виписку про рух коштів по картці [NUMBER] (а.с.11). IV. ЦИВІЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО УКРАЇНИ, ВИСНОВКИ СУДУ Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Судом установлено, що 25.06.2024 між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг на підставі анкети-заяви, відповідно до якої [PERSON] просить відкрити поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт. Відповідно до умов і правил банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням платіжної картки та/або мобільного додатка, випускає та надає клієнту у користування платіжну картку, а також забезпечує здійснення розрахунків за операціями, здійсненими з використанням платіжної картки та /або мобільного додатка, згідно умов цього договору в тому числі, платіжної системи MasterCard/Visa, та відповідно до вимог чинного законодавства України в тому числі нормативно-правових актів Національного Банку України (п. 2.1. розділу І); своїм підписом на анкеті-заяві клієнт беззастережно підтверджує, що на момент укладення відповідного договору вона ознайомилася та погоджується з умовами договору, зокрема паспортом споживчого кредиту, таблицею обчислення загальної вартості кредиту та тарифами, встановленими в договорі порядком нарахування платежів та інших витрат, які повинен сплатити клієнт, передбаченими договором правами та обов`язками сторін, а також інформацію, яка перелічена в п. 2. ст. 12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п. 2.4 розділу І); клієнт, уклавши Договір, шляхом підписанням Анкети-заяви, підтверджує що до укладення ним Договору була ознайомлена в електронній/письмовій формі з інформацією щодо умов кредитування та орієнтовної загальної вартості кредиту тощо (п. 2.12. розділу І); ліміт кредитування та строк його дії встановлюється згідно умов зазначених в цьому договорі (п. 5.1. розділу ІІ); сторони домовилися, що банк має право, на власний розсуд, переглядати ліміт до використання в межах суми Ліміту кредитування, що зазначена в договорі (п. 5.3. розділу ІІ); форма надання кредиту: поновлювальний кредитний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових грошових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги (п. 5.5. розділу ІІ); розрахунковим періодом для погашення відсотків за кредитом вважається календарний місяць наступний за звітним місяцем (п. 5.10.1. розділу ІІ); банк має право вимагати дострокового виконання борових зобов`язань в цілому або в певній частці у разі невиконання клієнтом зобов`язань за договором (п. 5.21. розділу ІІ); строк дії кредитної лінії 25 років. Сторони домовилися, що строк користування лімітом кредитування автоматично продовжується на новий строк дії ліміту (п. 5.26. розділу ІІ). Частиною першою ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. У п.п. 5, 6 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 12.01.2021року у справі № 524/5556/19, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Частина 2 ст. 1056-1 ЦК України визначає, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. На підставі укладеного договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості за договором без номера від 25.06.2024 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] , остання має заборгованість за договором в розмірі 13259,79 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 8452,49грн., заборгованості за пенею - 1945,28 грн., заборгованості за порушення грошового зобов`язання - 2862,02 грн. Відповідач доказів, які б підтверджували погашення боргу, чи спростовували б будь-які твердження позивача, не надала. Статтями 526, 527, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, в установлений строк і відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. За змістом ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Процесуальні обов`язки відповідача полягають, зокрема, у здійсненні ним активних процесуальних дій, наданні доводів та доказів, що стосуються існування цивільних прав позивача як кредитора у зобов`язанні. Така правова позиція міститься у п. 6.8. постанови ВП ВС від 15.06.2021 у справі № 904/5726/19. Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що позовні вимоги АТ «Універсал Банк» щодо стягнення із [PERSON] суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 8452,49грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимоги позивача про стягнення із відповідача 1945,28грн. пені та 2862,02 грн. неустойка (за порушення грошового зобов`язання), суд зазначає наступне. Підпунктом 5.11. п. 5 Розділу ІІ умов і правил визначено, що клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату мінімального платежу згідно з тарифами. Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17.03.2022, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що вимога про стягнення із відповідача пені та штрафу за порушення грошового зобов`язання задоволенню не підлягає. Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з`ясувавши в достатньо повному об`ємі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку, що позовні АТ «Універсал Банк» підлягають частковому задоволенню. VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ За правилом частини 1 та пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду з позовом сплачений судовий збір у розмірі 3028,00 грн. Відтак, на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 1930,04грн. із розрахунку 63,74% від задоволених позовних вимог.

Outcome: partial