Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 14.04.2024-100002289 від 14.04.2024 у розмірі 20 660 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.04.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 14.04.2024-100002289. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 8 000 грн, що підтверджується квитанцією №2449853253 про видачу коштів від 14.04.2024, строком на 31 день. Процентна ставка "Економ" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом кожних перших 31 днів з дня отримання чергового Траншу включно. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка "Стандарт" - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2.5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит, окрім періоду застосування процентної ставки "Економ". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 07.10.2025 утворилась заборгованість у розмірі 20 660 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8 000 грн., по процентам в розмірі 8 660 грн., по неустойці за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, у розмірі 4 000,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Разом з тим Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання наявності боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму: 2 500 грн. від 08.05.2024 р. При цьому, під час формування довідки про заборгованість та розрахунку суми позовних вимог, було враховано суми здійснених відповідачем часткових сплат. Надалі Відповідач оплати за Кредитним договором не здійснював. Ухвалою суду від 21 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В позовній заяві представник позивача просить суд про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Споживчий Центр». Відповідач в судові засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за адресою зареєстрованого проживання, з відзивом (запереченнями) на позов до суду не звертався, тому суд ухвалив провести по справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 14.04.2024 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір № 14.04.2024-100002289 (кредитної лінії) шляхом підписання заявки, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. Відповідно до умов кредитного договору позичальнику надано кредит у розмірі 8 000 грн. строком на 31 день за процентною ставкою у розмірі 2% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду. Згідно п. 14. договору, орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 49999.98%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 19 160 грн. 00 коп. Загальні витрати за споживчим кредитом 11 160 грн. 00 коп. На виконання умов договору 14.04.2024 року відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 8 000,00 гривень шляхом перерахунку на його банківський рахунок за допомогою системи LIQPAY, що підтверджується квитанцією АТ КБ «Приватбанк». В матеріалах справи міститься заявка, пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), заявка кредитного договору №14.04.2024-100002289 (кредитної лінії), відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №14.04.2024-100002289 (кредитної лінії), додаток до кредитного договору №14.04.2024-100002289 (кредитної лінії) від 14.04.2024, інформація надана через систему BankID підчас проходження ідентифікації позичальника, довідка-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором № 14.04.2024-100002289 від 14.04.2024, квитанція про перерахування грошової суми в розмірі 8 000 грн. за договором № 14.04.2024-100002289, паспорт споживчого кредиту. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). З довідки-розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 07.10.025 у відповідача виникла прострочена заборгованість за договором № 14.04.2024-100002289 від 14.04.2024 у розмірі 20 660 грн., що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8 000 грн., по процентам в розмірі 8 660 грн., по неустойці за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання, у розмірі 4 000,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Проценти по кредиту нараховані за період з 14.04.2024 по 14.06.2024. Разом з тим Відповідачем у справі були здійснені заходи, спрямовані на визнання наявності боргу, а саме: проведена часткова сплата по вищезазначеному кредитному договору на суму: 2 500 грн. від 08.05.2024 р. Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинство. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів, які б спростовували викладені в позовній заяві обставини матеріали справи не містять. Водночас, що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на свою користь нарахованої неустойки у розмірі 4 000 грн., суд зазначає таке. Відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, а саме п. 18. Законодавцем унормовано, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, враховуючи те, що на час ухвалення судом цього рішення воєнний стан в Україні не скасовано, вимоги позивача про стягнення з відповідача нарахованої неустойки у розмірі 4 000 грн. задоволенню не підлягають. З огляду на встановлені судом обставини, наявні підстави вважати, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають частковому задоволенню. Згідно із ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору 2422 грн. 40 коп. Як вбачається з наданого платіжної інструкції № СЦ00043273 від 02.10.2025 року, позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 гривні, а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 1 953,40 гривень (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір сплаченого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 16 660 грн. ? 2422,40 грн. ? 20 660 грн.). При цьому суд враховує роз`яснення, надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. № 36 постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Outcome: approved