Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, вказавши суду, що відповідно до укладеного кредитного договору №1621229 від 22.05.2024 р., відповідач отримав визначену суму коштів. Однак всупереч підписаній угоді, відповідач не виконав умови договору, не сплатив відсотки за користування коштами, своєчасно не здійснив повне погашення коштів за договором, що стало причиною виникнення простроченої заборгованості. В порядку ч.5 ст.279 ЦПК України, суддя розглядає дану справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої із сторін про інше. Суддя, дослідивши подані докази, приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Суддею об`єктивно встановлено, що 22.05.2024 р. між [PERSON] та ТОВ «Слон кредит» було укладено договір про надання споживчого кредиту №1621229, відповідно до якого товариство надає позичальнику кредит у розмірі 6300,00 грн., а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (а.с.85-89). Відповідно до п.1.3-1.4 Договору, сума кредиту(загальний розмір) складає: 6 300,00 гривень. Тип кредиту кредит. Строк кредиту 364 дні (в)(день). Згідно п.1.5.1 Договору, стандартна процентна ставка становить 1,50 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього Договору. Відповідно до п.1.7.1 Договору, денна процентна ставка на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 1,50% в день. 27.06.2025 р. між ТОВ «Слон кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» укладено договір факторингу №27062025, у відповідності до умов якого, ТОВ «Слон кредит» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» приймає належні ТОВ «Слон кредит» права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між ТОВ «Слон кредит» і боржниками (а.с. 53-62). Відповідно до умов вищезазначеного Договору відступлення права вимоги, внаслідок передачі відступлення права вимоги за цим Договором, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» заміняє ТОВ «Слон кредит» у кредитних договорах, що вказані у Реєстрі боржників, та набуває прав грошових вимог ТОВ «Слон кредит» за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу від 27.06.2025 р. ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст капітал» набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №1621229 від 22.05.2024 р. в сумі: 42146 грн. 97 коп. (а.с. 100-101). З розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 25.07.2025 р. заборгованість відповідача перед позивачем складає 42146 грн. 97 коп., з яких: 6299 грн. 97 коп. заборгованість за тілом кредиту, 32697 грн. 00 коп. заборгованість за відсотками, 3150 грн. 00 коп. штрафні санкції. З вказаного розрахунку також вбачається, що відповідачу не нараховувалися проценти після 21.05.2025 р. (а.с.96-98). Відповідач зобов`язання по поверненню коштів, отриманих згідно укладеної угоди не виконав в зазначений строк, а згідно ст.526 ЦК України: Зобов`язання має виконуватися належним чином... Проте відповідач не повернув суму позики, тим самим порушив умови договору. У ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Ст.202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ст. 207 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст.1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнута згода. Ч.1 ст.634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Ч.1 ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч.1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача тіла кредиту є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача суми заборгованості за відсотками, суддя виходить з такого. З розрахунку заборгованості слідує, що позивачем щоденно нараховувалися відсотки за стандартною процентною ставкою 1.5 %.. Проте, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %. Отже максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5%; (з 24.12.2023 до 22.04.2024 включно), протягом наступних 120 днів 1,5% (з 23.04.2024 включно до 20.08.2024 включно), з 21.08.2024 включно та надалі 1%. Договір між сторонами укладено 22.05.2024 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Позивачем проценти у період з 22.05.2024 по 21.05.2025 нараховувались за ставкою 1,5%. Тобто, враховуючи Прикінцеві та Перехідні положення Закону «Про споживче кредитування» з 21 серпня 2024 року проценти за користування нараховувалися у розмірі більшому ніж встановлений законом. Таким чином, за період з 21 серпня 2024 року проценти за користування кредитом повинні були нараховуватися за ставкою 1,0%, а їх розмір повинен був становити 17199 грн. (6300*1,0% =63 грн. (з 21 серпня 2024 року по 21 травня 2025 року) * 273 днів). Отже, за період з 22.05.2024-20.08.2024 розмір нарахованих процентів за процентною ставкою 1.5 % складає 8599 грн. 50 коп. (6300*1,5% =94,5 грн. (з 22 травня 2024 року по 20 серпня 2024 року) * 91 день), а за період з 21.08.2024 року по 21.05.2025 року, розмір нарахованих процентів складає 17199 грн., всього загальний розмір процентів становить 25798 грн. 50 коп. Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині стягнення процентів підлягають частковому задоволенню. Щодо стягнення заборгованості з відповідача заборгованості за штрафними санкціями в розмірі 3150 грн. 00 коп., суддя не вбачає за можливе стягнути із відповідача вказану суму за вищезазначений період часу виходячи із такого. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку про неможливість стягнення з відповідача заборгованості за штрафними санкціями в розмірі 3150 грн. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суддя враховує таке. Так до матеріалів справи представником позивача долучено копію платіжної інструкції про сплату судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. Крім того представник позивача просить стягнути із відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 10000 грн., на підтвердження чого надав суду копії відповідних документів (копію договору, акт виконаних робіт). З врахуванням того, що позов задовольняється частково, то розподіл судових витрат має бути розподілено пропорційно до розміру задоволених вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України). Оскільки позов було задоволено у процентному відношенні на 76,16 %, то відповідно і сума стягнення судового збору та витрат на правничу допомогу на користь позивача має бути зменшена на цю різницю, що становить: 1844 грн. 89 коп. судового збору та 7616 грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Outcome: partial