Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) через представника [PERSON] звернулася до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з цивільним позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що сторони 12 січня 2022 року уклали шлюб. Проте шлюбні стосунки між сторонами були припинені у зв`язку з різними характерами, відсутністю взаєморозуміння, втратою взаємоповаги, виникненням постійних суперечок, що в сукупності унеможливило їх проживання однією сім`єю. Починаючи з 2023 року вони проживають окремо, єдиного бюджету не мають, спільного господарства не ведуть. На переконання позивача, шлюб остаточно розпався та носить формальний характер, а його збереження на майбутнє суперечитиме її інтересам. Дітей від шлюбу немає. Надання строку на примирення є недоцільним. Враховуючи, що між сторонами відсутня згода щодо перебування у шлюбі, їх спільне життя не склалося, шлюбно-сімейні стосунки не підтримуються, позивач просила розірвати шлюб, залишити їй шлюбне прізвище і не стягувати судові витрати з відповідача. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 25 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання сторони не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її та позивача відсутності. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав у повному обсязі. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд постановив провести розгляд справи за відсутності сторін. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов такого висновку. 12 січня 2022 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Хмельницькому Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 26, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 12 січня 2022 року серії [NUMBER] (а.с. 8). Зі змісту позову вбачається, що сторони спільних дітей не мають. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Аналогічна норма закріплена і в ч. 1 ст. 24 СК України, згідно з якою шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На виконання вимог ч. 1 ст. 112 СК України судом встановлені фактичні взаємини подружжя, зокрема спільне сімейне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, шлюбно-сімейні відносини фактично припинені. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Жодних доказів щодо необхідності збереження шлюбу суду не надано та судом не встановлено. При цьому позивач стверджувала, що не бажає поновлювати сімейні стосунки, а відповідач позов визнав, у зв`язку з чим надання строку на примирення не дасть позитивних результатів. Таким чином суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин суд залишає позивачу набуте нею у шлюбі прізвище « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved