Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Представник позивача Грибанов Д.В. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 28.04.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено кредитний договір № 78813343 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до кредитного договору відповідачу були надані кредитні кошти в розмірі 6500,00 грн. 14.06.2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги у тому числі і за кредитним договором №78813434 від 28.04.2023 року. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №78813434, а саме набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 26000,00 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 6500,00 грн., заборгованість за відсотками 19500,00 грн. Крім того, 01.05.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір № 01103-05/2023 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до кредитного договору відповідачу були надані кредитні кошти в розмірі 8000,00 грн. Також, 05.05.2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та [PERSON] укладено кредитний договір № 06713-05/2023 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до кредитного договору відповідачу були надані кредитні кошти в розмірі 10500,00 грн. 03 липня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 3072023, відповідно до якого до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшло право вимоги у тому числі і за кредитними договорами № 01103-05/2023 від 01.05.2023 року та № 06713-05/2023 від 05.05.2023 року. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 06713-05/2023, а саме набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 49612,50 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 10500,00 грн., заборгованість за відсотками 39112,50 грн. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 01103-05/2023, а саме набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 38600,00 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 8000,00 грн., заборгованість за відсотками 30600,00 грн. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договорів відповідач зобов`язання за вказаним договорами не виконав, кредитні кошти не повернув. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики № 78813343 в розмірі 26000,00 грн., за кредитним договором № 01103-05/2023 в розмірі 38600,00 грн., за кредитним договором № 06713-05/2023 в розмірі 49612,50 грн., у загальному розмірі 114212,50 грн. та судовий збір. Представник відповідача [PERSON] надав суду заяву про перегляд заочного рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 28.04.2025 року, яким були частково задоволені позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] , та було стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №01103-05/2023 від 01.05.2023 року у розмірі 38600,00 грн., за договором № 06713-05/2023 від 05.05.2023 року у розмірі 49612,50 грн., а також стягнуто судовий збір у сумі 2338,69 грн. В обґрунтування заяви сторона відповідача посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази про зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розглядати справу без його участі. Представник відповідача та відповідач надали суду заяви про відкладення розгляду справи. Суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотань про відкладення, оскільки розгляд справи вже відкладався, у зв`язку з неявкою представника відповідача 19.12.2025 року, та подальше відкладення слухання справи може призвести до затягування її розгляду. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що у позові за необхідне відмовити з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що 28 квітня 2023 року між ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики № 78813343, який був підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Згідно умов договору позики ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» надало [PERSON] кредит в розмірі 6500,00 грн., з процентною ставкою 2,5 % в день, строком на 30 днів. Орієнтовна загальна вартість позики складає 8937,50 грн. Приймаючи умови кредитного договору, клієнт підтверджує, що вона ознайомлена з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Договір укладено дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття пропозиції, а також підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Згідно таблиці загальної вартості кредиту за договором № 78813343 за період з 28.04.2023 р. по 28.05.2023 р. заборгованість за договором складає 8937,50 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 6500,00 грн., заборгованість за відсотками 4715,96 грн. 14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір факторингу № 14/06/21, до якого в подальшому укладалася додаткова угоди №2 від 28 липня 2021 року, у відповідності до якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору за кредитними договорами. Також укладені додаткові угоди №2 від 28 липня 2021 року, №12 від 22.11.2023 року до договору факторингу № 14/06/21, №13 від 22.11.2023 року до договору факторингу № 14/06/21. Відповідно до Витягу з реєстру боржників №12 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за договором позики № 78813343, боржник [PERSON] . Сума заборгованості 26000,00 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 6500,00 грн., заборгованість за відсотками 19500,00 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості за договором позики № 78813343 [PERSON] належним чином не виконував своїх зобов`язань за вказаним договором, унаслідок чого у нього перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» утворилася заборгованість, яка станом на 22 листопада 2023 року становить 26000,00 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 6500,00 грн., заборгованість за відсотками 19500,00 грн. Також, 01 травня 2023 року між [PERSON] та ТОВ «ФК «Інвеструм» було укладено кредитний договір № 01103-05/2023, який був підписаний електронним підписом позичальника. Згідно умов кредитного договору № 01103-05/2023 ТОВ «ФК «Інвеструм» надав [PERSON] кредит у розмірі 8000,00 грн., з процентною ставкою в розмірі 2,5% в день, строком на 360 днів, до 24 квітня 2024 року. Нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом. Приймаючи умови кредитного договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Договір укладено дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття пропозиції, а також підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Кредит надається клієнту на безготівкову картку №4314-14хх-хххх-3420 протягом одного робочого дня. Також, [PERSON] 01 травня 2023 року підписав паспорт споживчого кредиту до кредитного договору № 01103-05/2023. Як вбачається з графіку платежів, розмір кредиту за період з 01.05.2023 року по 24.04.2024 року складає 72000 грн, з яких сума кредиту 8000 грн., проценти 64000 грн. 03 липня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файнес Груп» було укладено договір факторингу № 3072023, у відповідності до якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору. 27 грудня 2023 року між ТОВ «Стар Файнес Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 27122023-2, у відповідності до якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 27122023-2 від 27 грудня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором № 01103-05/2023 від 01 травня 2023 року, боржник [PERSON] . Сума заборгованості 38600 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 8000,00 грн., заборгованість за відсотками 30600,00 грн. та за кредитним договором № 06713-05/2023 від 05 травня 2023 року, боржник [PERSON] . Сума заборгованості 49612,50 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 10500,00 грн., заборгованість за відсотками 39112,50 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 01103-05/2023 від 01 травня 2023 року [PERSON] належним чином не виконував своїх зобов`язань за вказаним договором, унаслідок чого у нього перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» утворилася станом на 27 грудня 2023 року заборгованість, яка становить 38600 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 8000,00 грн., заборгованість за відсотками 30600,00 грн. Крім того, 05 травня 2023 року між [PERSON] та ТОВ «ФК «Інвеструм» було укладено кредитний договір № 06713-05/2023, який був підписаний електронним підписом позичальника. Згідно умов кредитного договору № 06713-05/2023 ТОВ «ФК «Інвеструм» надав [PERSON] кредит у розмірі 10500,00 грн., з процентною ставкою в розмірі 2,5% в день, строком на 360 днів, до 28 квітня 2024 року. Нарахування процентів за договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, проценти за користування кредитом нараховуються на залишок фактичної заборгованості за кредитом. Приймаючи умови кредитного договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Договір укладено дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття пропозиції, а також підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Кредит надається клієнту на безготівкову картку №4314-14хх-хххх-3420 протягом одного робочого дня. Також, [PERSON] 05 травня 2023 року підписав паспорт споживчого кредиту до кредитного договору № 06713-05/2023. Як вбачається з графіку платежів, розмір кредиту за період з 05.05.2023 року по 28.04.2024 року складає 94500 грн, з яких сума кредиту 10500 грн., проценти 84000 грн. 03 липня 2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файнес Груп» було укладено договір факторингу № 3072023, у відповідності до якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору. 27 грудня 2023 року між ТОВ «Стар Файнес Груп» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 27122023-2, у відповідності до якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору. Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 27122023-2 від 27 грудня 2023 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги за кредитним договором № 01103-05/2023 від 01 травня 2023 року, боржник [PERSON] . Сума заборгованості 38600 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 8000,00 грн., заборгованість за відсотками 30600,00 грн. та за кредитним договором № 06713-05/2023 від 05 травня 2023 року, боржник [PERSON] . Сума заборгованості 49612,50 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 10500,00 грн., заборгованість за відсотками 39112,50 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 06713-05/2023 від 05 травня 2023 року [PERSON] належним чином не виконував своїх зобов`язань за вказаним договором, унаслідок чого у нього перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» утворилася станом на 27 грудня 2023 року заборгованість, яка становить 49612,50 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 10500,00 грн., заборгованість за відсотками 39112,50 грн. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина першастатті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII). За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У кредитних договорах зазначено, що підписанням цих договорів позичальник підтверджує що, ознайомився на сайті з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, вивчив договір та правила надання грошей в кредит. Договір укладено дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття пропозиції, а також підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі. Після підписання кредитних договорів у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у банку виникло зобов`язання надати кредитні кошти відповідачу, а у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги банку, що виникають в результаті використання платіжних карток згідно Тарифів та повернути кредит. Суд звертає увагу, що правовідносини між ТОВ «1 Безпечне Агенство Необхідних Кредитів» та [PERSON] , за договором позики №78813343 від 28.04.2023 року виникли саме 28.04.2023 року, тобто значно пізніше ніж було укладено договір факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, на який посилається позивач. Однак Верховний Суд у своїй постанові від 07.01.2026 року по справі №727/2790/25 висловлює з цього приводу свою правову позицію, в якій зазначає наступне. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина перша статті 1078 ЦК України). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається (частина друга статті 1078 ЦК України). Верховний Суд зауважує, що: допускається відступлення за договором факторингу наявної вимоги та майбутньої вимоги. При цьому для розмежування прав грошової вимоги, що може відступатися на підставі договору факторингу обрано різні критерії. Зокрема, для: (а) наявної вимоги - це строк платежу; (б) майбутньої вимоги - це момент виникнення. Різність критеріїв, які покладені в виокремлення видів, створює складнощі у розумінні як наявної, так і майбутньої вимоги; наявна вимога - це право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (частина перша статті 1078 ЦК України). Втім очевидно, що строк платежу визначає не існування, а тільки можливість здійснення права грошової вимоги. І, звісно, що наявні грошові вимоги не вичерпуються тими, строк платежу яких настав. Оскільки якщо зробити протилежний висновок, то в категорію майбутніх вимог слід віднести будь-які інші права грошової вимоги, навіть ті які існують в зобов`язанні, але їх здійснення залежить від настання умови чи спливу строку. Саме тому до наявних вимог потрібно віднести й «недозрілі» грошові вимоги. «Недозріла» вимога - це різновид наявної вимоги, тобто право грошової вимоги, можливість здійснення якого залежить від настання умови чи спливу строку платежу. Як наслідок наявна та недозріла вимога існують до або в момент укладення договору факторингу; майбутня вимога - це право грошової вимоги, що виникне в майбутньому (частина перша статті 1078 ЦК України), тобто майбутніми мають кваліфікуватися такі права грошової вимоги, що «з`явилися» із тих чи інших договорів, укладених після договору факторингу; у договорі факторингу необхідно індивідуалізувати право грошової вимоги. Наявна та «недозріла» вимоги мають бути визначені в договорі факторингу з максимальним ступенем конкретності, яка б забезпечувала можливість виокремити такі вимоги від інших вимог клієнта в момент укладення договору факторингу. Для наявної та «недозрілої» вимоги, оскільки вони існують на час укладення договору факторингу, індивідуалізація може полягати, зокрема, у вказівці предмета (розміру чи обсягу вимоги), суб`єктів (як активного - кредитора, так і пасивного - боржника), підстави виникнення (наприклад, договір поставки); майбутня вимога має піддаватися індивідуалізації не пізніше, аніж в момент її виникнення. Тобто майбутня вимога повинна мати потенційну властивість для ідентифікації в момент її виникнення. До цього часу майбутня вимога хоча б якось має пов`язуватися із клієнтом. Також Верховний Суд неодноразово зазначав, що належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 753/20537/18, від 21 липня 2021 року у справі № 334/6972/17, постанова Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 911/3185/20). Доказів на підтвердження оплати за договорами факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 року, № 3072023 від 03.07.2023 року, № 27122023-2 від 27.12.2023 року, суду не надані. Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року по справі № 916/2040/20). Як вбачається з кредитних договорів кредитодавець одразу після укладення кредитного договору сторонами надає кредит шляхом безготівкового переказу суми кредиту на поточний картковий рахунок з використанням реквізитів платіжної картки позичальника. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі. За вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Одночасно, суд звертає увагу на те, що за положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач у своїй заяві про перегляд заочного рішення заперечує факт отримання кредитних коштів за вищезазначеними договорами, також матеріали справи не містять доказів про перерахування кредитних коштів відповідачу. Надаючи оцінку поданим позивачем доказам, суд приходить до висновку про те, що посилання позивача про надання кредитних коштів відповідачу, не підтверджуються жодними доказами. При цьому судом враховано, що сторона позивача у судове засідання не з`явилася та жодних клопотань про витребування доказів про перерахування відповідачу кредитних коштів до суду не надходило, однак скористалася своїм правом та подала заяву про розгляд справи за їх відсутності. З огляду на вказане, матеріали справи не містять належних доказів, підтверджуючих виконання ТОВ «Фінансова компанія «1 безпечне агентство необхідних кредитів», ТОВ «ФК «Інвеструм», умов договору про відкриття кредитної лінії щодо здійснення безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника, шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. З урахуванням вищенаведеного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Outcome: dismissed