Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Процедура (рух справи): У липні 2025 року позивач ТОВ "Світловодськпобут" звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту теплову енергію, втрати від інфляції та три відсотки річних. Також просив стягнути судові витрати, які поніс позивач у зв`язку з розглядом справи. Відповідно до ч.4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 22 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 15 жовтня 2025 року клопотання представника позивача про заміну первісного відповідача належним відповідачем задоволено. Замінено відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] . Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибула, відзив на позов не надала. На підставі статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, які є у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Аргументи позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут»: Позовні вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] є споживачем послуги за постачання теплової енергії у квартиру за адресою: [ADDRESS] , що постачається ТОВ "Світловодськпобут", на яку відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Виконавцем комунальної послуги з постачання теплової енергії у місті Світловодськ ТОВ «Світловодськпобут», що підтверджується рішеннями виконавчого комітету Світловодськ міської ради про початок та закінчення опалювальних періодів, а також про встановлені тарифів на теплову енергію. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги від 09.11.2017 № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII) виконавцем комунальної послуги постачання теплової енергії є теплопостачальна організація. Позивачем надано відповідачу послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] . Позивач проводив та проводить нарахування відповідно до постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про встановлення тарифів та рішень виконавчого комітету Світловодської міської ради про встановлення тарифів. За отриману послугу з постачання теплової енергії відповідач кошти не сплачував, у звязку із чим виникла заборгованість за опалення квартири. На підставі викладеного, просить задовольнити позов про стягнення з відповідача, [PERSON] , нарахованої заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач, ТОВ «Світловодськпобут», надав суду копії таких доказів:- рішення виконавчого комітету Світловодськ міської ради про початок та закінчення опалювальних періодів, а також про встановлені тарифів на теплову енергію; - довідка про розмір платежів за послуги ТОВ «Світловодськпобут»; - розрахунок суми, на яку збільшився розмір внаслідок інфляційних процесів, розрахунок трьох відсотків річних; - копії інших письмових доказів. Аргументи відповідача, [PERSON] : Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за місцем реєстрації, без поважних причин в судове засідання не з`явився повторно, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву до суду не надав, заяв про відкладення розгляду справи не надсилав. Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суд не повідомив. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, тому позов слід задовольнити з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» є виконавцем послуг з централізованого опалення в м. Світловодську та проводить забезпечення тепловою енергією багатоквартирні будинки. Згідно рішень виконавчого комітету Світловодської міської ради та наказів СП ТОВ «Світловодськпобут», у м. Світловодську у період з 2021 по 2025 роки було проведено опалювальні сезони. На підставі договору купівлі-продажу від 09.03.2021 року квартира [ADDRESS] була відчужена [PERSON] на користь [PERSON] . Також це підтверджується витягом з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Внаслідок несплати відповідачем платежів за отримані послуги з централізованого опалення за період з березня 2021 року по 31 травня 2025 року утворилась заборгованість 39340,53 грн. Крім того, згідно довідки про розмір платежів за послуги ТОВ «Світловодськпобут» заборгованість відповідача складає: інфляційні втрати від суми заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01 березня 2021 року по 31 травня 2025 року сума в розмірі 1528.76грн; - 3% річних від суми заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01 березня 2021 року по 31 травня 2025 року в розмірі 389.55 грн.; - пеню від суми заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01 листопада 2023 року по 31 травня 2025 року в розмірі 360.95 грн.; - заборгованість за абонентське обслуговування за період з 01 грудня 2021 року по 31 травня 2025 року в розмірі 554.37 грн.; - інфляційні втрати від суми заборгованості за абонентське обслуговування за період з 01 грудня 2021 року по 31 травня 2025 року в розмірі 27.81 грн.; - 3% річних від суми заборгованості за абонентське обслуговування за період 01 грудня 2021 року по 31 травня 2025 року в розмірі 6.70 грн.; - пеню від суми заборгованості за абонентське обслуговування за період з 01 листопада 2023 року по 31 травня 2025 року в розмірі 8.2 грн. У липні 2025 року позивач ТОВ "Світловодськпобут" звернувся до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію. Відповідач про можливі заперечення проти позовних вимог суд не повідомив. Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами. Оцінка суду (джерела права): Правовідносини, що існують між сторонами, регулюються нормами Цивільного кодексу України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, які затверджено Постановою КМУ від 03 жовтня 2007 року №1198, Правилами надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 року № 830. Згідно зі статтею 13 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Частина перша статті 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до умов якого теплопостачальне підприємство зобов`язалося надавати споживачеві послуги з централізованого опалення квартири [ADDRESS] , а споживач зобов`язався сплачувати за використану теплову енергію. Споживач зобов`язався щомісячно протягом опалювального періоду сплачувати підприємством за опалення та гаряче водопостачання (в разі наявності) згідно затверджених у встановленому діючим законодавством порядку тарифів. Розрахунки по даному договору проводяться на підставі рахунків, які надаються споживачеві підприємством або безпосередньо вручаються підприємством по місту знаходження споживача. Термін перерахування і внесення платежів не пізніше, ніж 20 число наступного за розрахунковим місяцем. Згідно пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Згідно ч.1 ст.10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. З огляду на зміст правовідносин, що існують між сторонами, вони по своїй суті є грошовим зобов`язанням, в якому серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника як споживача послуг покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право кредитора, як виконавця комунальної послуги, вимагати сплату коштів за фактично надані послуги. Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1, 2 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язань. При цьому передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до пункту 44 Типового індивідуального договору про надання послуг з постачання теплової енергії від 01 листопада 2021 року у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу На виконання Постанови КМУ № 206 від 05.03.2022 року позивачем здійснено розрахунок суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, трьох відсотків річних від простроченої суми, пені за період, на який не розповсюджується дія Постанови КМУ від 05.03.2022 року. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Висновок суду: Суд зазначає, що позивач, ТОВ «Світловодськпобут» надавав послуги з централізованого теплопостачання до квартири відповідача [PERSON] , квартира [ADDRESS] . Внаслідок прострочення виконання зобов`язання по сплаті послуг з централізованого опалення відповідачу, згідно розрахунку позивача, нарахована загальна сума заборгованості 424216,87 грн. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, як сторона договору, яка прострочила виконання зобов`язання, має обов`язок сплатити борг за отримані послуги з централізованого опалення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Встановлені у судовому розгляді фактичні обставини справи, переконують суд у тому, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними на підставі належних та допустимих доказів, а тому їх слід задовольнити, та з відповідача на користь ТОВ «Світловодськпобут» слід стягнути заборгованість за послугу централізованого опалення квартири відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved