Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

В грудні 2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/3 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01 грудня 2025 року і до закінчення нею навчання або досягнення дитиною 23 років. В обґрунтування позову посилається на те, що дочка [PERSON] навчається в Національному університеті «Львівська політехніка» на факультеті «Міжнародна економіка. Міжнародні економічні відносини» на денній формі навчання на І-му курсі. Навчання є платним, вартість якого на рік складає 56800 грн. Також додатково дочка несе витрати на утримання гуртожитку, придбання навчально-методичних посібників, підручників тощо. Відтак, позивач змушена щомісячно нести витрати пов`язані як безпосередньо з навчанням дочки, так і пов`язаним з цим її утриманням, оскільки дочка перебуває на її повному утриманні, що зумовлено відсутністю можливості отримання власного доходу у зв`язку з навчанням. Відповідач в свою чергу інших дітей не має, та являється працевлаштованим, а тому має можливість надавати грошову допомогу. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 12.12.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та запропоновано сторонам по справі подати відзив та відповідь на відзив. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача адвокат Люблінська В. М. в судове засідання не з`явилася подала через систему «Електронний суд»заяву про розгляд справи у її та відповідача відсутності, надіславши при цьому письмовий відзив у якому посилається на те, що відповідач не заперечує свого обов`язку щодо сплати аліментів на період навчання дитини, однак вважає заявлені вимоги позивачем у розмірі 1/3 частини всіх його видів заробітку (доходу) таким, що не відповідає вимогам закону та буде порушувати баланс інтересів сторін та принципу справедливості. Крім того просить врахувати, що відповідач на початку 2025 року створив нову сім`ю. Дружина відповідача перенесла у 2025 році хірургічне втручання та потребує подальшого лікування, медикаментозне забезпечення та відновлення, які відповідач фактично несе, як чоловік та член родини. Таким чином, після створення нової сім`ї фінансове навантаження на відповідача зросло, що має істотне значення при визначенні розміру аліментів, тому просить суд у задоволенні позову відмовити. Разом з тим, вказала, що у разі якщо суд прийде до переконання про наявність правових підстав для задоволення позову, то визначити розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини у розмірі частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно і до закінчення навчання. Відтак, суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що сторони з 03.09.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який, згідно рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 23.01.2012 року (справа №2207/5650/11), було розірвано. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції Хмельницької області від 10.12.2007 року, актовий запис №161. [PERSON] є офіційно зарахованою та навчається на першому курсі Національного університету «Львівська політехніка» на факультеті «Міжнародна економіка. Міжнародні економічні відносини» на денній формі навчання на І-му курсі Інституту економіки і менеджменту, що підтверджується копією довідки №326 від 09.09.2025 року виданої Національним університетом «Львівська політехніка», а також заявою про приєднання №247-12к від 07.08.2025 до договору про навчання та договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців. Крім того, в матеріалах справи наявні платіжні квитанції, які підтверджують переказ коштів за навчання та проживання [PERSON] , які здійснювалися позивачем, а саме: квитанцією до прибуткового касового ордера №01550 від 07.08.2025 року про оплату за навчання та платіжна інструкція 0.0.4537774400.1 оплата за проживання в гуртожитку № [NUMBER] . Відповідно до копії витягів з реєстру територіальної громади, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 29.12.2011 року, яке набрало законної сили 11.01.2012 року, було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 грудня 2011 року і до повноліття дитини. Оскільки на день подачі позову [PERSON] , донька - [PERSON] , [INFO] , досягла 18 років, тому виплати розміру аліментів на її користь за вказаним рішенням суду припинено. Згідно довідки ДУ «Стрижанська виправна колонія (№81)» від 25.12.2025 року №38 [PERSON] проходить службу в державній установі «Стрижанська виправна колонія (№81)». Загальна сума доходу за період з 01.01.2025 року по 30.11.2025 року, становить 255727,91 грн. З них утримано аліменти в сумі 60735,39 грн. Згідно довідки ТОВ «ВІНСНЕК» від 26.12.2025 року вих.182, дружина відповідача - [PERSON] працює в ТОВ «ВІНСНЕК» з 01.08.2025 року на посаді менеджера з логістики. Загальна сума доходу за період з 01.08.2025 року по 30.11.2025 року, становить 33646,92 грн. [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому 05 січня 2025 року Вінницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районні Вінницько\\ області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05.01.2025 року. Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №995 встановлено, що [PERSON] перебувала на лікуванні у ТОВ «Інномедцентр ендохірургії» з діагнозом «Хронічний двобічний сальпінгоофорит», де і проводилось хірургічне втручання. Також, в матеріалах справи наявні платіжні квитанції, які підтверджують переказ коштів за лікування та проведення хірургічного втручання. Згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Згідно зі статтею 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частити першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. На думку суду, відповідач повинен докладати всіх зусиль для надання повноцінного утримання своєї дитини, яка продовжує навчання. Слід зазначити, і те, що відповідач не вправі перекладати обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітню дочку, яка навчається, винятково на матір, що є порушенням норм закону. Проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, позицію позивача та відповідача, суд приходить до висновку, що останній здатний утримувати свою повнолітню доньку [PERSON] . Судом також враховується матеріальний стан відповідача, який є досить складним у зв`язку з створенням нової сім`ї та хворобою дружини, яка потребує постійного лікування. Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги, суд виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб дитини, яка продовжує навчання, а також із реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. При визначенні розміру аліментів суд також враховує і те, що відповідач будь-яких доказів перебування на його утриманні інших дітей, які потребують його допомоги, важкого матеріального становища та порушення стану здоров`я, який перешкоджає йому надавати кошти на утримання своєї повнолітньої доньки, суду не надав. У зв`язку із вищевикладеним, виходячи з розумності та достатності визначення розміру стягуваних аліментів, з врахуванням обставин справи та того, що відповідач є працевлаштованим, а тому має змогу сплачувати аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, але не працює, потребує коштів на проведення оплати за навчання, придбання необхідних предметів першого вжитку, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно на період навчання, починаючи з дня подання заяви і до закінчення навчання, однак не довше, ніж до досягнення донькою двадцяти трьох років. Слід зазначити, що стягнення аліментів у розмірі частини від всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] , але не більше, ніж до досягнення дитиною двадцяти трьох років, відповідає його позиції викладеної у відзиві, а також засадам рівності прав та обов`язків батьків, є справедливим та є достатнім розміром аліментів, які підлягають до стягнення на період навчання [PERSON] , який відповідатиме інтересам обох сторін по справі. При цьому суд вважає, що згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частиною другою даної статті визначено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що для стягнення аліментів за минулий час позивач повинен довести такі обставини як вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення відповідача від надання утримання дитині. В свою чергу, позивачем не надано доказів про вжиття заходів щодо одержання аліментів з [PERSON] починаючи з 01.12.2025, а також доказів його ухилення від надання допомоги на утримання дитини. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено ті обставини, що [PERSON] не сплачував аліменти на утримання дитини за минулий час, починаючи з 01.12.2025, а тому обставини, викладені в позовній заяві не знайшли свого підтвердження під час слухання справи. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягувати аліменти саме з дня пред`явлення цього позову до суду - 09.12.2025, а не з моменту досягнення дочкою [PERSON] повноліття, тобто з [INFO] . При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» на дату подання позовної заяви, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у сумі 908,40 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial