Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

08 вересня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»(далі - ТОВ «Юніт Капітал») через свого представника Хлопкову М.С. звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] , ціною позову 22 655,80 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 27 січня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали на умовах строковості, зворотності, платності кредитний договір № 592256107 у формі електронного документу з використанням електронного підпису за допомогою персонального ідентифікатора MNV654ZS, за умовами якого первісний кредитор надав відповідачці кредит у сумі 6 400,00 грн на його банківську картку № [NUMBER] , зі сплатою відсотків за користування кредитом. 28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Таліон Плюс», з урахуванням Додаткових угод до нього, перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 592256107 від 27 січня 2021 року. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, за умовами якого до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 592256107 від 27 січня 2021 року. 04 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю, за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 592256107 від 27 січня 2021 року в сумі 22 655,80 грн, з яких: 6 400,00 грн - сума заборгованості по кредиту; 16 256,00 грн - сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Посилаючись на те, що відповідачка не виконала зобов`язання за кредитним договором, кредитні кошти у визначені строки не повернув, просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 592256107 від 27 січня 2021 року у розмірі 22 655,80 грн, а також судові витрати у сумі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн. У судове засідання учасники справи не з`явилися. Представник позивача М. Хлопкова у позовній заяві просила здійснювати розгляд справи за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачка [PERSON] про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала, у судове засідання не з`явилася вдруге. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Судом ухвалено про розгляду справи у відсутність її учасників. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 27 січня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 592256107, за яким відповідачка отримала кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 6400,00 грн строком на 14 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом: 620,50% річних, що на день укладення Договору становить 1,70% від суми кредиту за кожний день користування ним (Дисконтна процентна ставка); 620,50% річних, що на день укладення Договору становить 1,70% від суми кредиту за кожний день користування ним. У разі сукупного продовження Дисконтного періоду на строк, що не дорівнює чи більше ніж 31 та 46 днів від дати закінчення строку кредиту (Індивідуальна процентна ставка); 620,50%, що на день укладення Договору становить 1,70 % від суми кредиту за кожний день користування ним, після закінчення Дисконтного періоду без своєчасної оплати процентів в порядку, передбаченому п. 1.3 Договору, умови щодо нарахування процентів за Дисконтною та Індивідуальною процентною ставкою за весь строк Дисконтного періоду скасовуються з дати надання кредиту (п. 1.1, п. 1,2, п. п. 1.4.1, 1.4.2, 1.4.3 п. 1.4 Договору). Згідно з п. 1.3 Договору, сторони погодили, що встановлений строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником, шляхом оплати ним протягом Дисконтного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом, за умови, якщо такі оплати супроводжуються відповідним коментарем позичальника та шляхом активації позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця функції продовження строку Дисконтного періоду (а.с. 32-34). Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором за допомогою персонального ідентифікатора MNV654ZS (а.с. 13), що відповідає ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Вказаний кредитний договір, а також Паспорт споживчого кредиту до Договору та Заявка на отримання грошових коштів в кредит від 21 січня 2021 року містять особисті дані відповідачки, її місце проживання, податковий номер, електронну адресу, номер телефону (а.с. 31, 20). Згідно з платіжним дорученням від 27 січня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало відповідачу [PERSON] 6 400,00 грн на його банківську картку № [NUMBER] (а.с. 10). Як вбачається з інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк» від 15 грудня 2025 року вих. №20.1.0.0.0/7 - 251212/72188- БТ, в Банку на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] , на яку, згідно з випискою по картковому рахунку за період з 27 січня 2021 року по 01 лютого 2021 року, надходили кошти 27 січня 2021 року у сумі 6 400,00 грн; фінансовий номер телефону: [NUMBER] . 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01 (строк дії якого продовжувався укладенням між сторонами додаткових угод №19 від 28 листопада 2019 року до 31 грудня 2020 року; №26 від 31 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року; №27 від 31 грудня 2021 року до 31 грудня 2022 року; № 31 від 31 грудня 2022 року до 31 грудня 2023 року; № 32 від 31 грудня 2023 року до 31 грудня 2024 року (а.с. 71-81), відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №592256107 від 27 січня 2021 року у сумі 14 118,20 грн, з яких: 6 399,80 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7 718,40 грн - заборгованість за відсотками, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 127 від 29 березня 2021 року (а.с. 68-69). 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу № 05/0820-01 (строк дії якого продовжувався укладенням між сторонами додаткових угод № 2 від 03 серпня 2020 року до 31 грудня 2022 року, № 3 від 30 грудня 2022 року до 30 грудня 2024 року), відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 592256107 від 27 січня 2021 року у сумі 22 655,80 грн, з яких: 6 399,80 грн - заборгованість за тілом кредиту; 16 256,00 грн - заборгованість за відсотками, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 11 від 31 серпня 2023 року (а.с. 59-63, 65-зворот-66). 04 червня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю (а.с. 53-56). Відповідно до Реєстру боржників від 04 червня 2025 року до договору факторингу №05/06/25-01 від 05 червня 2025 року, до позивача перейшло право грошової вимоги в сумі 22 655,80 грн, з яких: 6 399,80 грн - заборгованість за тілом кредиту; 16 256,00 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 44). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 592256107 від 27 січня 2021 року (а.с. 52) та розрахунків ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 46), ТОВ «Таліон Плюс» (а.с. 51) зобов`язання за договором [PERSON] належним чином не виконала, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 25 червня 2025 року становить 22 655,80 грн, а саме: за основним боргом 6 399,80 грн; по відсотках 16 256,00 грн. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Крім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною 2 ст.517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цсі 5. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачкою зобов`язання по погашенню кредитної заборгованості. Разом з тим, сторони у Договорі погодили, що встановлений строк Дисконтного періоду, який становить 14 днів, може бути продовжено відповідачкою, шляхом оплати нею протягом Дисконтного періоду всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом, за умови, якщо такі оплати супроводжуються відповідним коментарем позичальника та шляхом активації позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця функції продовження строку Дисконтного періоду, та строк сукупного продовження Дисконтного періоду не може бути більшим ніж 31 та 46 днів від дати закінчення строку кредиту. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №444/9519/12 (провадження №14-10 цс 18) від 28 березня 2018 року. Так, кредитний договір № 592256107 укладений між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 27 січня 2021 року строком на 14 днів, тобто до 10 лютого 2021 року. Як вбачається з розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 46), дії на пролонгацію Дисконтного періоду шляхом оплати упродовж його строку всіх процентів, фактично нарахованих за користування кредитом, [PERSON] не вчиняла. Проценти за користування кредитом позивачем нараховані до 31 серпня 2023 року, тобто поза межами строку дії договору, що встановлено з розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» (а.с.51). Згідно з Графіком розрахунків (а.с. 34-зворот) - Додатку № 1 до Договору №592256107 від 27 січня 2021 року, розмір відсотків в межах строку дії Договору становить 1 523,20 грн. За такого, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 592256107 від 27 січня 2021 року станом на 10 лютого 2021 року у сумі 7 714,20 грн, з яких: 6 399,80 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1 414,40 грн - заборгованість за процентами, з урахуваннями сплати процентів 27 січня 2021 року у сумі 108,80 грн. Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та підлягають до задоволення частково. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд зазначає таке. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правової допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року, укладеного з Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» (а.с. 39-40); копію протоколу погодження вартості послуг до нього (а.с. 40-зворот); копію Додаткової Угоди № 25770557968 від 05 червня 2025 року до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05 червня 2025 року, зокрема якою передбачено надання юридичної допомоги по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] (а.с. 38); акт прийому - передачі наданих послуг до Договору, згідно з яким витрати на професійну правничу допомогу по даній справі складаються з: складання позовної заяви 2 год. - 5 000,00 грн; вивчення матеріалів справи 2 год. - 1 000,00 грн; підготовка адвокатського запиту 1 год. - 500,00 грн; підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації 1 год. - 500,00 грн (а.с. 37). Однак, враховуючи те, що виконані адвокатом роботи не є складними та потребують не значних затрат часу, враховуючи зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача 5 000,00 грн витрат на правничу допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у сумі 5 824,83 грн, з яких: 824,83 грн витрат зі сплати судового збору та 5 000,00 грн витрат на правничу допомогу. За такого, позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково.

Outcome: partial