Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

[PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05.05.2012 року. Від даного шлюбу у них є троє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів в розмірі 1/2 частини з усіх доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно на її користь на утримання дітей. В своїй позовній заяві посилається на те, що сторони на даний час не проживають разом, шлюбні відносини припинено, шлюб існує формально. Діти проживають разом з позивачкою. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. В порядку ч.5 ст.279 ЦПК України, суддя розглядає дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (без виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання будь-якої із сторін про інше. Вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суддя приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Суддею встановлено, що між сторонами було зареєстровано шлюб 05.05.2012 р. (а.с.7). Сторони мають спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтв про народження останніх (а.с.8,10,12). Діти проживають разом із позивачкою, що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади №№2025/018332684, 2025/018332466, 2025/018332537 від 08.12.2025 р. (а.с.9,11,13). Однак відносини між подружжям погіршились і сторони не бажають проживати разом у шлюбі з наведених позивачкою підстав. Будь-яких стосунків вже не підтримують. Відповідно до вимог ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і суперечить їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення по справі. Так, в судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, оскільки сторони перебувають у конфліктних відносинах, між ними відсутня взаємоповага і довіра, що негативно відображається, в тому числі, і на вихованні дітей. Крім того, як вказує позивачка, вона несе витрати пов`язані із вихованням дітей, які повністю перебувають на її утриманні, а відповідач не надає будь-якої матеріальної підтримки на їх виховання та утримання, в той час як позивачка потребує цих коштів. Ст.180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ч.1,2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. За таких обставин, суддя приходить до висновку про обґрунтованість заявленого позову та необхідності його задоволення. Крім того, у порядку, визначеному ч.1 ст.141 ЦПК України, на користь позивачки з відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір. Також оскільки у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів, то з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави, відповідно ч.6 ст.141 ЦПК України. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, то суд приходить до висновку про необхідність їх стягнення з відповідача на користь позивачки виходячи з такого. У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України: Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Так, позивачем долучено до матеріалів справи договір про надання юридичних послуг та представництва інтересів особи від 08.12.2025 року, предметом якого є надання юридичної допомоги, де зазначено перелік наданих правових та юридичних послуг у даній цивільній справі на суму 5000 грн. (а.с.18). Таким чином, суддя приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн.

Outcome: approved