Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

09 жовтня 2025 року до Полтавського районного суду Полтавської області надійшла вищевказана позовна заява, вимоги якої обґрунтовані тим, що 04 січня 2024 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2040113283 (далі - Договір). Відповідно до умов Договору [PERSON] було надано кредитні кошти, які він зобов`язався повернути та сплатити проценти. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору у [PERSON] виникла заборгованість в сумі 19889,77 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 16300,80 грн та відсотками 3588,97 грн. Посилаючись на вищезазначені обставини, представник позивача Гнип Володимир Володимирович просить стягнути з відповідача заборгованість, оскільки [PERSON] своє зобов`язання за договором не виконав. 28 жовтня 2025 року ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області постановлено передати на розгляд за підсудністю дану справу до Решетилівського районного суду Полтавської області. 20 листопада 2025 року справа надійшла до Решетилівського районного суду Полтавської області та була розподілена судді Зіненку Ю.В. Ухвалою судді від 21 листопада 2025 року у справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 22 грудня 2025 року, яке було відкладене на 20 січня 2026 року у зв`язку з неявкою відповідача. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглядати справу за відсутності їх представника, проти заочного розгляду справи не заперечують (а.с. 3-5). Відповідач у судове засідання 22 грудня 2025 року та 20 січня 2026 року не з`явився, судові повістки повернулися до суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 44, 49). Згідно з положеннями частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому з огляду на положення частини восьмої статті 128 ЦПК України відповідач про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином. Відзиву, заяв чи клопотань до суду від відповідача не надходило. Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на викладене суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. У зв`язку з вищевикладеним суд вирішив проводити судове засідання, ураховуючи положення частини другої статті 247 ЦПК України. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, та давши їм належну оцінку, доходить наступних висновків. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 04 січня 2024 року [PERSON] підписав Заяву-Анкету про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» № 0722/980/1961194/21 (а.с. 20). Також 04 січня 2024 року [PERSON] підписав Анкету-Заяву на отримання кредиту/опитувальний лист, у якій зазначено, що сума бажаного кредиту становить 20000,00 грн строком на 36 місяців (звор. а.с. 26 а.с. 27). 04 січня 2024 року між АТ «ОТП БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2040113283 (далі Договір) (а.с. 21-22). Згідно умов Договору розмір кредиту становить 20000,00 грн. Кінцева дата повернення кредиту 04 січня 2027 року. Пунктом 1.2. Договору передбачено, що протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватись фіксована процентна ставка у розмірі 34,99% річних. Також 04 січня 2024 року відповідач підписав паспорт споживчого кредиту з додатком № 1, яким визначено умови кредитування (а.с. 23-26), графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту, якими було визначено періодичність платежів та кінцевий термін повернення кредиту та нарахованих відсотків (звор. а.с. 14 а.с. 15). Згідно з копією меморіального ордеру № 4366707 від 04 січня 2024 року [PERSON] були видані кредитні кошти в сумі 20000,00 грн за кредитним договором № 2040113283 від 04 січня 2024 року (а.с. 31). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 4366707 у відповідача [PERSON] виникла заборгованість в сумі 19889,77 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 16300,80 грн та відсотками 3588,97 грн (а.с. 32). Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з частиною першою статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (частини перша та друга статті 1046 ЦК України). Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Факт укладення такого договору належним чином підтверджено доказами, наявними у матеріалах справи. Так, підписання договору відповідачем підтверджується змістом договору, який містить усю необхідну для ідентифікації особи інформацію, а саме: прізвище, ім`я, по батькові відповідача, серію та номер паспорта та дату його видачі, РНОКПП та адресу місця проживання Доказів підписання договору від імені відповідача іншими (третіми) особами, у тому числі через вчинення шахрайських дій, відповідачем суду не надано, доказів звернення з даного факту до правоохоронних органів також не надано. Отже, суд вважає, що позивачем доведено належними та достатніми доказами факт укладення договору саме відповідачем. Крім того, позивачем доведено належними та достатніми доказами, а відповідачем не спростовано, що [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 20000,00 грн. У зв`язку із зазначеним із [PERSON] необхідно стягнути на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за тілом кредиту в сумі 16300,80 грн. Також сторонами були узгодженні істотні умови договору, зокрема процентна ставка. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Відповідно до пункту 17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Частиною другою розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія пункту 5 розділу І цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Кредитний договір було укладено 04 січня 2024 року, тобто до набрання чинності цим Законом. Однак проценти нараховувалися також після набрання чинності вказаним законом, тому до спірних правовідносин підлягає застосуванню частина п`ята статті 8 Закону України «Про споживче кредитування». Ураховуючи, що проценти нараховувалися за ставкою 34,99% річних суд доходить висновку, що позивачем правомірно нараховані проценти в сумі 3588,97 грн. Отже, вимога позовної заяви про стягнення процентів підлягає до задоволення. Таким чином позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором в сумі 19889,77 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 16300,80 грн та відсотками 3588,97 грн. Щодо судових витрат Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення № 2901609466 від 18 вересня 2025 року встановлено, що позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн (а.с. 2). Вказані кошти зараховані до спеціального фонду Державного бюджету України (а.с. 1). Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє у повному обсязі з відповідача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2422,40 грн на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved