Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач 29.04.2025 року звернувся до суду із позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із позовом про припинення іпотечного договору та обтяження нерухомого майна. Свої позовні вимоги обґрунтував тим, що у 2007 році [PERSON] отримав кредит в ПАТ «ВіЕйБі БАНК». В забезпечення виконання зобов`язань позивач передав в іпотеку житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований по [ADDRESS] , що належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 30.12.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Білозерської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-2961. 21.03.2007 року приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу в Херсонській області Луб`янським В.А. було посвідчено договір іпотеки за реєстровим № 390. На підставі укладеного договору іпотеки на житловий будинок було накладена заборона на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 50823676. В 2016 року позивач погасив кредит у повному обсязі, отже зобов`язання за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою, були припинені у зв`язку з належним виконанням та договір іпотеки від 21.03.2007 року зареєстровий №390 підлягав припиненню, а обтяження скасуванню. Однак ПАТ «ВіЕйБі БАНК» не було вжито заходів щодо зняття заборон на відчуження нерухомого майно, яке було передано в іпотеку. У вересні 2024 позивачу надано акт, відповідно до якого встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS] зазнав 90% пошкоджень та визнано непридатним для використання за цільовим призначенням. Під час артилерійського обстрілу було знищено будинок та речі, у тому числі оригінал договору іпотеки та договір кредиту укладений з ПАТ «ВіЕйБі БАНК». Наразі позивач має право отримати компенсацію за знищене майно, але наявність обтяжень на нерухоме майно не дозволяє її отримати. Заборона, що наявна у Єдиному реєстрі заборон, перешкоджає позивачу вчиняти будь-які дії з належним йому майном. За даними ЄОІС в ПАТ «ВіЕйБі Банк» наявна інформація про укладання позивачем кредитного договору, заборгованість за яким була погашена в повному обсязі у лютому 2016 року. Отже за відсутністю оригіналів кредитного договору, договору іпотеки у позивача та банку в досудовому порядку припинити іпотеку та зняти заборону не можливо. Позивач вважає, що порушено його право на володіння, користування та розпорядження майном. На підставі викладеного позивач просить припинити договір іпотеки, посвідчений 21.03.2007 року приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу в Херсонській області Луб`янським В.А. та зареєстрований в реєстрі за № 390, номер запису про іпотеку: 50823688. Зняти обтяження нерухомого майна, виключивши записи з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (номер РПВН: 16616289, реєстраційний номер обтяження 50823676). Ухвалою суду від 01.05.2025 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Ухвалою суду від 06.08.2025 року за клопотанням представника позивача Островської О.В. у справі замінено первісного відповідача Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на належного відповідача Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк". 06.10.2025 року представником відповідача ПАТ «ВАБ» подано відзив на позовну заяву, сформований в системі «Електронний суд», в якому зазначив, що на підставі постанови Правління НБУ від 20.11.2014 №733 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банку» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.11.2014 року № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВІЕЙБІ БАНК», згідно з яким з 21.11.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк». 30.11.2020 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 2029 від 30.11.2020 «Про затвердження ліквідаційного балансу та Звіту про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «ВІЕЙБІ БАНК». Також зазначив, що відповідно до інформації з програмного комплексу «Єдина операційна інформаційна система Фонду гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - ЄОІС), який становить собою організаційно - технічну систему, призначену для комплексної автоматизації банківської діяльності неплатоспроможних банків починаючи з дати запровадження тимчасової адміністрації у банках 21.11.2014 року, заборгованість [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) перед ПАТ «ВіЕйБі БАНК» по кредитному договору 13-07/Ф/Si від 21.03.2007 року, була повністю погашена ним 08.02.2016 року. Ухвалою суду від 09.10.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача та позивач у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справу у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в судове засідання не з`явився, назапрошення/виклик представника відповідача на його учать в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не приєднався до участі в режимі відеоконференції, не повідомив про неможливість приєднання в режимі ведеоконференції, позиція щодо позовних вимог відповідачем викладена у відзиві на позов від 06.10.2025 року.Заяв та клопотань не надходило. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 21.03.2007 році між [PERSON] та ПАТ «ВіЕйБі БАНК» було укладено кредитний договір 13-07/Ф/Si, та позивачем отримані кредитні кошти. В забезпечення виконання зобов`язань позивач передав в іпотеку житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами розташований по [ADDRESS] , посвідчений 21.03.2007 року приватним нотаріусом Білозерського районного нотаріального округу в Херсонській області Луб`янським В.А. за реєстровим № 390. На підставі укладеного договору іпотеки, на житловий будинок, який належить позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 30.12.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Білозерської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-2961, було накладена заборона на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 50823676. Позивач зазначає, що ним у 2016 році повністю виконано зобов`язання за кредитним договором, що укладався ним з ПАТ «ВіЕйБі БАНК». На теперішній час оригінал договору іпотеки та кредитний договір втрачені, у зв`язку із знищенням належного позивачу житлового будинку внаслідок бойових дій, про що свідчить акт обстеження об`єкту 27.09.2024 року. На теперішній час позивач має право отримати компенсацію за знищене майно, але наявність обтяжень на нерухоме майно не дозволяє її отримати. Заборона, що наявна у Єдиному реєстрі заборон, перешкоджає позивачу вчиняти будь-які дії з належним йому майном. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст.ст.317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена лише у випадку і порядку, встановлених законом. Всім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виходячи зі змісту ст.ст.526, 599 ЦК України, зобов`язання вважається виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до ст.3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. За ст.4 Закону України «Про іпотеку», обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою. Згідно ст.17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Виходячи із системного аналізу зазначених норм права іпотеки припиняється, зокрема, в разі припинення основного зобов`язання у зв`язку з його повним виконанням та закінченням строку дії іпотечного договору. При цьому, законодавець не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконання основного зобов`язання. Встановлення факту припинення основного зобов`язання належним його виконанням, є свідченням припинення додаткових (акцесорних) зобов`язань за договорами іпотеки. Згідно ч.3 ст.44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Підстави припинення іпотеки визначені статтею 17 Закону України «Про іпотеку», зокрема, іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Згідно до листа Національного банку України № 14-0005/28205 від 11.04.2025 вбачається, що згідно з актом від 25.03.2022 № 2 Про вилучення для знищення документів ПАТ ВіЕйБі Банк за 1997-2016 роки, не внесених до Національного архівного фонду, документи (справи) тимчасового (до 10 років включно) зберігання, у тому числі Кредитна справа № 13-07/Ф/Si фізичної особи [PERSON] була вилучена та знищена в установленому порядку у зв`язку із закінченням строку її зберігання, який становить п`ять років. Відповідно листа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 60-3274/25 від 09.04.2025 вбачається, що 30.11.2020 року виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 2029, відповідно до якого було затверджено ліквідаційний баланс ПАТ «ВіЕйБі БАНК» станом на 12.11.2020 року та звіт про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «ВіЕйБі БАНК», у зв`язку із чим ліквідаційна процедура банку вважається завершеною. На виконання приписів статті 52-1 Закону, архів Національного банку України прийняв на зберігання документи ПАТ «ВіЕйБі Банк» та довідковий апарат до них, про що складено відповідні акти. У Фонді відсутні первинні документи ПАТ «ВіЕйБі Банк», в тому числі і ті, що стосуються кредитного портфелю банку. В Єдиній операційно-інформаційній системі Фонду (далі - ЄОІС) зберігається інформація щодо кредитів та рахунків, відкритих у неплатоспроможних банках, починаючи з дати запровадження тимчасової адміністрації у банку. З поданого відповідачем відзиву на позов, вбачається, що відповідно до інформації з програмного комплексу «Єдина операційна інформаційна система Фонду гарантування вкладів фізичних осіб», який становить собою організаційно - технічну систему, призначену для комплексної автоматизації банківської діяльності неплатоспроможних банків починаючи з дати запровадження тимчасової адміністрації у банках 21.11.2014 року, заборгованість [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) перед ПАТ «ВіЕйБі БАНК» по кредитному договору 13-07/Ф/Si від 21.03.2007 року, була повністю погашена ним 08.02.2016 року. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем виконано умови основного (кредитного) договору №13-07/Ф/Si від 21.03.2007 року, на виконання якого було укладено іпотечний договір від 21.03.2007 року та накладена заборона на нерухоме майно, номер запису про обтяження: 50823676. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обтяження - заборона або обмеження розпорядження та/або користування нерухомим майном, встановлені законом, актами уповноважених на це органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, або такі, що виникли з правочину. За положеннями п. 1 ч. 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрацію обтяжень проводиться, серед іншого, на підставі судового рішення щодо припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили Таким чином, досліджені судом докази свідчить про наявність підстав, передбачених ст.17 Закону України «Про іпотеку», для визнання іпотеки припиненою. Згідно правового висновку, який викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 711/4556/16-ц, провадження № 14-88цс19 (пункти 54, 68-70): іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку», пункт 1 частини першої і речення друге цієї частини статті 593 ЦК України). Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України). Оскільки належне виконання основного зобов`язання припиняє іпотеку й обтяження нерухомого майна, що є предметом іпотеки, то суди мали ухвалити рішення, яким зняти заборону відчуження нерухомого майна та виключити відповідні записи з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек, а не зобов`язувати вчинити такі дії нотаріуса. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи, що позивач виконав у повному обсязі свої зобов`язання за кредитним договором, кредитне зобов`язання припинилося, що зумовлює припинення іпотеки з огляду на її похідний характер, у зв`язку з цим вимоги позову про припинення договору іпотеки, зняття та вилучення записів про обтяження нерухомого майна є обґрунтованими, а відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача не стягуються, оскільки така вимога не була заявлена позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved