Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

У грудні 2024 року представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України адвокат Сечко Сергій Володимирович звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25 листопада 2022 року близько 13 год. 40 хв. у Київській області, у м. Боярка, вулиця Соборності трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «NISSAN», державний номерний знак « [NUMBER] », яким керував [PERSON] та «OPEL», державний номерний знак « [NUMBER] », що належить потерпілому [PERSON] . Згідно постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області по справі №369/12669/22 від 23 січня 2023 року [PERSON] визнано винуватим за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Позивач вказує, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання ДТП не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс №208157317. Зазначає, що потерпілий своєчасно звернувся до позивача з повідомленням про ДТП від 25 листопада 2022 року та заявою про виплату страхового відшкодування від 25 листопада 2022 року. Розрахунок та виплата відшкодування проводилися на основі звіту №8678/12/22 про оцінку транспортного засобу легкового автомобіля OPEL модель ASTRA д.н.з. [NUMBER] (справа №88285), наказу №3/3028 від 14 лютого 2023 року, довідки №1 від 13 лютого 2023 року. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає: 129 372 грн. 48 коп. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 125 806,48 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №822963 від 15 лютого 2023 року, витрати у розмірі 1 912,48 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №823321 від 21 лютого 2023 року, а також витрати на послуги аварійного комісара у розмірі 1 654,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №683989 від 26 січня 2023 року (рахунок-фактура №СФ-0000016 від 16 січня 2023 року, акт виконаних робіт відповідно листа МТСБУ №3.1-02/88285 від 30 листопада 2022 року по справі МТСБУ №88285). На думку позивача, оскільки на момент завдання шкоди потерпілому цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, то у позивача після здійснення регламентної виплати потерпілому, виникло право регресної вимоги до відповідача у розмірі 129 372,48 грн. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 129 372,48 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 грудня 2024 року справу було передано за підсудністю до Києво-Святошинського районного суду Київської області. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 січня 2025 року прийнято до провадження цивільну справу та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 червня 2025 року про закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив, судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України». Відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не подав, ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками не отримав, вказана кореспонденція повернулася на адресу суду з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення до суду не надходило. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п.п. 3,4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин суд приходить до висновку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 25 листопада 2022 року близько 13 год. 40 хв, в Київській області, в м. Боярка, вулиця Соборності сталося ДТП. Водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «NISSAN», державний номерний знак « [NUMBER] » при виїзді на вулиці Білогородська, на неврегульованому перехресті не надав переваги автомобілю «OPEL» державний номерний знак « [NUMBER] », який рухався по головній дорозі та здійснив з ним зіткнення, в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями водій [PERSON] порушив п. 16.11 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ст. 124 КУпАП. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23 січня 2023 року у справі №369/12669/22 [PERSON] визнано винним за ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. 00 коп. в дохід держави. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України). На момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність Відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, про що свідчить відсутність інформації щодо страхування даного транспортного засобу в Єдиній централізованій базі даних МТСБУ 25 листопада 2022 року [PERSON] звернувся в МТСБУ із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 25 листопада 2022 року. 25 листопада 2022 року [PERSON] звернувся в МТСБУ із заявою про здійснення відшкодування шкоди заподіяної в результаті ДТП, що сталася 25 листопада 2022 року. Транспортний засіб «OPEL ASTRA» реєстраційний номер « [NUMBER] » на час ДТП був забезпечений електронним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР/208157317, страховик ТДВ СК «КРЕДО». Згідно зі звітом про оцінку вартості транспортного засобу легкового автомобіля Opel моделі Astra реєстраційний номер [NUMBER] (справа №88285), ремонтної калькуляції №8678/12/22 від 13 грудня 2022 року вартість ремонту склала 416 549,67 грн. Згідно розрахунку ринкової вартості КТЗ марки OPEL ASTRA з номерним знаком [NUMBER] вартості КТЗ після ДТП та розміру регламентної виплати від 25 січня 2023 року (справа №88285) вартість відновлювального ремонту КТЗ складає 416 549,67 грн., різниця вартості КТЗ до та після ДТП складає 125 806,00 грн., розмір регламентної виплати визначений відповідно до законодавства складає 125 806,00 грн. Відповідно до наказу МТСБУ №3/3028 від 14 лютого 2023 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, [PERSON] у справі №88285 та згідно довідки №1 від 13 лютого 2023 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, сума відшкодування становить 125 806,00 грн., яку МТБУ було сплачено на користь [PERSON] згідно платіжної інструкції №822963 від 15 лютого 2023 року. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на дослідження КТЗ, а саме: на оплату послуг аваркома (експерта) в розмірі 1 654,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №683989 від 26 січня 2023 року та послуг по справі №88285 в розмірі 1 912,48 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №823321 від 21 лютого 2023 року Відповідачем будь-яких доказів відшкодування позивачу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою не надано. 01 січня 2025 року вступив в дію новий закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №3720-IX (далі Закон №3720-IX). Відповідно підп. 14 п. 3 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону № 3720-IX встановлює, що дія положень цього Закону поширюється виключно на страхові випадки, які настали за договорами страхування, що набрали чинності після введення в дію цього Закону. Жодне положення цього Закону не може збільшувати будь-які зобов`язання за будь-якими випадками, що мають ознаки страхових випадків за договорами страхування цивільно-правової відповідальності, укладеними відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Відомості Верховної Ради України, 2005 р., № 1, ст. 1 із наступними змінами). А відтак, суд зазначає, що при вирішенні даного позову по суті застосуванню підлягають положення Закону, який діяв на час виникнення спірних правовідносин (Закон № 1961-IV в реакції від 01 липня 2024 року зі змінами до 01 січня 2025 року, далі - Закон № 1961-IV). Згідно з п. 21.1 ст. 21 Закону № 1961-IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Суд встановив, що на виконання вимог Закону №1961-IV цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п. 39.1. ст. 39 Закону № 1961-IV). Згідно з підп. а п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Як вбачається з матеріалів справи, потерпіла особа подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Право вимоги до особи, винної у завданні шкоди, виникає у постраждалої особи на підставі ст. 1166 ЦК України, якою встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Це право вимоги перейшло до позивача через дію ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки». За правилами ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5). Згідно зі ст. 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом статей 9, 22-28, 35 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. При цьому страховик, який виплатив страхове відшкодування потерпілому, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ч. 2 ст. 82 Закону № 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону; Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати позивачу завдану шкоду в порядку регресу. Таким чином, повно та всебічно дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та таким, що підлягають до задоволення у повному обсязі. В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати, суд покладає на відповідача. Відповідно до ст.ст. 993, 1191, 1194 ЦК України, та

Outcome: approved