Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

30 жовтня 2025 року, до канцелярії суду звернулася представник позивача з позовом, в якому просить: стягнути з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» на користь [PERSON] матеріальні збитки та судові витрати. Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON] 16.09.2024 року, приблизно о 08.30 год., рухаючись по вул. Фонтанська дорога, керуючи транспортним засобом Citroen Jumpy, державний знак [NUMBER] , перед поворотом ліворуч на вул. Гаршина, в порушення п.п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на дорозі, не переконався в безпечності свого маневру, та допустив зіткнення з автомобілем BMW 318 СІ, державний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався ліворуч від нього в крайній лівій смузі для руху. Зазначає, що вина водія [PERSON] встановлена Постановою Київського районного суду м. Одеси від 11.07.2025 року. Зазначає, що згідно зі звітом №178-24 від 04.10.2024 року про визначення вартості матеріального збитку причиненого внаслідок ДТП, вартість матеріального збитку автомобілю BMW 318 СІ, державний знак [NUMBER] , становить: 282369, 45 (вартість матеріального збитку) 127780,66 (вартість авто з урахування аварійних пошкоджень) = 154 588 (сто п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 79 копійок. Витрати на проведення експертної оцінки складають 5000 (п`ять тисяч) грн. Стверджує, що на теперішній час ПАТ «HACK «ОРАНТА» здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 115719 (сто п`ятнадцять тисяч сімсот дев`ятнадцять) гривень 86 копійок. Таким чином, сума основного боргу складає у сукупності: 159 588, 79 (матеріальний збиток + експертна оцінка) 115 719,86 (страхове відшкодування) = 43 868 (сорок три тисячі вісімсот шістдесят вісім) грн. 93 коп. З огляду на викладене, представник позивача звертається із цим позовом до суду та просить задовольнити його вимоги. Ухвалою судді від 31.10.2025 року провадження у справі було відкрито та призначено справу для розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін на 03.12.2025 року на 12.30 год. 01.12.2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшла заява про проведення судового засідання без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала. У зв`язку з неявкою представника відповідача та третьої особи у судове засідання, призначене на 03.12.2025 року на 12.30 год., розгляд справи було відкладено до 15.01.2026 року до 10.00 год. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 14.01.2026 року через систему «Електронний суд», від представника позивача [PERSON] [PERSON] надійшла заява про проведення судового засідання без участі представника позивача, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, Відзив на позовну заяву не надав. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, оскільки надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що [PERSON] , 16.09.2024 року приблизно о 08.30 год., рухаючись по вул. Фонтанська дорога, керуючи транспортним засобом Citroen Jumpy, державний знак [NUMBER] , перед поворотом ліворуч на вул. Гаршина, в порушення п.п.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на дорозі, не переконався в безпечності свого маневру, та допустив зіткнення з автомобілем BMW 318 СІ, державний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався ліворуч від нього в крайній лівій смузі для руху. По даному факту співробітниками поліції складений протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №130346 від 16.09.2024 року у відношенні [PERSON] . Вина водія [PERSON] встановлена Постановою Київського районного суду м. Одеси від 11.07.2025 року. Постанова набрала законної сили 22.07.2025 року. За нормою частини четвертої ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частиною шостою цієї ж статті визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно копії Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , автомобіль BMW 318 СІ належить [PERSON] . Цивільна-правова відповідальність [PERSON] , як водія транспортного засобу Citroen Jumpy, державний знак [NUMBER] застрахована по договору обов`язкового страхування ЦПВВНТЗ - 221216824 ПАТ «HACK «ОРАНТА». Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну за наявним договором обов`язкового страхування становить 160 000 (сто шістдесят тисяч) грн. Згідно з Висновком експерта №178-24 від 04.10.2024 року про визначення вартості матеріального збитку причиненого внаслідок ДТП, вартість матеріального збитку автомобілю BMW 318 СІ, державний знак [NUMBER] , становить: 282369, 45 (вартість матеріального збитку) - 127780,66 (вартість авто з урахування аварійних пошкоджень) = 154 588 (сто п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот вісімдесят вісім) гривень 79 копійок. Витрати на проведення експертної оцінки складають 5000 (п`ять тисяч) грн. ПАТ «HACK «ОРАНТА» здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 115719 (сто п`ятнадцять тисяч сімсот дев`ятнадцять) гривень 86 копійок. Сума основного боргу складає у сукупності: 159 588, 79 (матеріальний збиток + експертна оцінка) - 115 719,86 (страхове відшкодування) = 43 868 (сорок три тисячі вісімсот шістдесят вісім) гри. 93 коп. Зважаючи на викладене, право [PERSON] на відшкодування шкоди ПАТ «HACK «ОРАНТА» є абсолютним в межах ліміту. Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 03.11.2018 року по справі №760/15471/15-ц прийшла до висновку, що в Україні існує інститут обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, а тому, пред`явлення вимоги до безпосереднього винуватця у межах страхового ліміту суперечить меті такого інституту. На цій підставі, суд прийшов до висновку, що у випадку пред`явлення вимоги до винуватця, який застрахував свою цивільно-правову відповідальність суди повинні відмовляти в задоволенні таких позовних вимог. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» має зобов`язання по відшкодуванню позивачу заподіяної шкоди у межах суми ліміту відповідальності за договором страхування за шкоду заподіяну майну 160 000 (сто шістдесят тисяч) гривень, доказів обгрунтованості сплати вказаної суми не в повному обсязі суду не надало. Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. За змістом ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. За змістом ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст.ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень ст.ст. 76-80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.ст. 81, 89 ЦПК України). Положеннями ст. 11 ЦПК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. За змістом ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до ПАТ «НАСК «ОРАНТА», третя особа [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди підлягає задоволенню. У порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 гривень. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved