Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

11.11.2025 представник позивача АТ «КРИВОРІЗЬКАТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» Ющенко В. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії за період 01.12.2014по 31.08.2025у сумі 32038,32 грн., що складається з : основного боргу 24589,07 грн., інфляційних втрат 5004,29 грн., 3% річних 1478,67 грн., плати за абонентське обслуговування 66,72 грн., пені 899,57 грн. , а також просить стягнути судовий збір . Позов обґрунтовуєтим, що відповідачі є споживачами послуг і надавались послуги з постачання теплової енергії, згідно затверджених у встановленому законом порядку тарифів, однак відповідачі не вносять плату за надані послуги за адресою: [ADDRESS] , внаслідок чого утворилась заборгованість за період з 01.12.2014 р. по 31.08.2025 рік в сумі 24 589,07 грн. Також позивач просить стягнути солідарно інфляційні витрати у розмірі у розмірі 5 004,29 грн., 3% річних у розмірі 1478,67 грн., плату за абонентське обслуговування у розмірі 66,72 грн., пеню у розмірі 899,57 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн. Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 20.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 17.12.2025, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 17.12.2025 справу було знято з розгляду через відсутність електроенергії на 19.01.2026. 19.01.2026 ухвалою суду призначено заочний розгляд даної цивільної справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили, відзиву до суду не подавали. Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою з особового рахунку, та відповіддю з ЄДДР (а.с.34), а [PERSON] є власником вищевказаної квартири (а.с.32) Постачання теплової енергії у період з з 01.12.2014 р. по 31.08.2025 р. за адресою: [ADDRESS] , підтверджується актами (а.с. 19-26). Згідно з розрахунку наданого позивачем, заборгованість у відповідача за період з 01.12.2014 р. по 31.08.2025 р року становить за спожиту послугу з постачання теплової енергії у розмірі 24589,07 грн., інфляційні витрати у розмірі у розмірі 5004,29 грн., 3% річних у розмірі 1478,67 грн., плату за абонентське обслуговування у розмірі 66,72 грн., пеню у розмірі 899,57 грн., (а.с.16-18). Оцінка суду. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно статті 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно п. 1 ч. 1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Проте, відповідно до п. 5 ч. 2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у споживача наявний водночас і обов`язок оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Також, вищевказане, регулюється ст. 68 ЖК України, де зазначено що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль» по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст. 67, 68, 162 Житлового Кодексу України зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі №6-2951цс 15. Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21липня 2005року № 630(із змінами) (надалі - Правила надання послуг) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. У ч.1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлений ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Пунктом 18 Правил, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Суд враховує, що протягом періоду з 01.12.2014 р. по 31.08.2025 року позивач свої зобов`язання по наданню житлово-комунальних послуг з централізованого опалення виконував належним чином, однак відповідачі своєчасно та в повному обсязі оплату за спожиті ними послуги не вносили, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 24 589,07 грн. Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки неправомірними діями відповідачів позивачеві було завдано збитків, по суті матеріальної шкоди, яка виражена в грошовому еквіваленті, а відтак є грошовим зобов`язанням, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних підлягають задоволенню. Таким чином, згідно з розрахунку доданого до позову, з яким погоджується суд, з відповідачів підлягають стягненню 3% річних у сумі 1478,67 грн., інфляційні втрати у сумі 5 004,29 грн. Також, судом встановлено, що АТ «Криворізька теплоцентраль», як виконавцем послуг 01 жовтня 2021 року на своєму офіційному сайті розміщено Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання. Протягом 30 днів з дня опублікування Типового індивідуального договору на адресу позивача від відповідача не надходило жодних документів які б підтверджували наявність рішення власників багатоквартирного будинку про обрання моделі договірних відноси. Отже, з 01 листопада 2021 року між позивачем та відповідачами, як споживачами послуг з постачання теплової енергії, фактично укладено Типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії. Відповідно до п. 30 Типового індивідуального договору, визначено, що плата за послуги постачання теплової енергії складається з плати за послуги та плату за абонентське обслуговування, а тому на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за послуги з абонентського обслуговування у розмірі 66,72 грн. Крім того, пунктом 45 Типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії передбачено, що у разі несвоєчасного здійснення платежів споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі 0,01% від суми боргу за кожен день прострочення. У ч.1 та 3 статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Оскільки, типовим індивідуальним договором передбачено нарахування пені, то з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню пеня у розмірі 899,57 грн. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що обставини, на які посилається представник позивача, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем під час звернення до суду було сплачено судовий збір в розмірі 3028 грн (а.с.6). Враховуючи, що позовні вимоги задоволені судом в повному обсязі, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору по 1514 грн., з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved