Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

[PERSON] подав у суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.07.2000 між сторонами зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх декількох років стосунки з чоловіком погіршилися, зникло взаєморозуміння та повага, стали частими сварки. Тривалий час кожен з подружжя живе окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, фактично сім`я припинила своє існування. Вважає, що примирення між ними неможливе та суперечить інтересам подружжя. У зв`язку з вказаним, просить розірвати шлюб. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 10.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, яку ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає, просить задовольнити. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення. Як встановлено з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 16.07.2000 Ковельським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області, актовий запис № 189, між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони мають двох спільних дітей, що підтверджується копіями свідоцтв про народження: - [PERSON] , [INFO] ; - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як визначено ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу України. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного Кодексу України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як визначено ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню. Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст.141 ЦПК України в зв`язку з задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved