Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

В провадженні Подільського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа № 758/8165/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 10.11.2025 позов задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 23.10.2023-010000702 від 23.10.2023 року в розмірі 20 702 грн, а також судовий збір у розмірі 2 422, 40 грн. 02.12.2025 представник позивача ТОВ «Споживчий центр» звернувся до суду із заявою, в якій просить ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 6 000 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Оскільки у заяві представника позивача про ухвалення додаткового рішення заявлено вимоги про вирішення питання про судові витрати, то додаткове судове рішення ухвалюється без повідомлення учасників справи. Суд, дослідивши матеріали заяви та матеріали справи, дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення (ч. 2 ст. 270 ЦПК України). Також, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У постанові Верховного Суду від 21.10.2021 по справі № 750/2055/20 вказано, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У частинах першій, третій статті 12, частинах першій, п`ятій, шостій статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може гуртуватися на припущеннях. З позовної заяви вбачається, що позивач очікує понести витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі орієнтовно 6 000 грн. При цьому, докази понесення судових витрат у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України будуть надані протягом 5 днів після ухвалення судового рішення. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано до суду Договір № 01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01.04.2025 року (далі - Договір), укладений між Адвокатським об`єднанням «Лекс Верітас» та ТОВ «Споживчий центр»; Звіт про виконану роботу відповідно до Договору від 13.11.2025 року та Платіжна інструкція № СЦ 00053640 від 14.11.2025 року; Відповідно до п. 1.1 Договору Виконавець бере на себе зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені Сторонами. Згідно з п. 3.1 Договору вартість послу визначається наступним чином: 6 000 грн за один позов без врахування вартості поштових витрат та судового збору, які сплачуються Замовником самостійно. Відповідно до Звіту про виконану роботу відповідно до Договору № 01/25-СЦ про надання правничої допомоги від 01.04.2025, складеного Адвокатським об`єднанням «Лекс Верітас» 13.11.2025 року, виконавцем робіт сформовано запит на складання розрахунку ціни позову та отримання переліку необхідних доказів, складено позов, роздруковано позов, додатки до позову та один примірник позову з додатками надано Замовнику для відправлення відповідачу, замовлено сплату судового збору, проведено детальну консультацію Замовника щодо дій після відкриття провадження у справі та надано інші консалтингові послуги в розрізі проведення претензійно-позовної роботи. Оплату за надання правничої допомоги відповідно до Договору в сумі 6 000 грн підтверджено Платіжною інструкцією № СЦ 00053640 від 14.11.2025 року. Суд, дослідивши зазначені докази, дійшов висновку, що визначений представником позивача розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн є неспівмірним з позовними вимогами, зважаючи при цьому на нескладність, типовість справи та витрачений адвокатом час на надання відповідних послуг, а саме написання та подання позовної заяви. Отже, за наслідками здійсненої оцінки розміру судових витрат, понесених ТОВ «Споживчий центр» на правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді, через призму критеріїв, встановлених частиною п`ятою статті 137 та частиною третьою статті 141 ЦПК України, та враховуючи обсяг виконаних адвокатом робіт, суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення заявленого до стягнення розміру витрат на професійну правничу допомогу, надану в суді, та про необхідність стягнення з [PERSON] вартості витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3 000 грн. Частиною 5 статті 270 ЦПК України визначено, що додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Outcome: partial