Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з даним позовом до Мелітопольської міської ради Запорізької області, який обґрунтований наступним. 05 лютого 2000 року [PERSON] та [PERSON] (зміна прізвища на [PERSON] підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 24.10.2015 року) було оформлено договір обміну нерухомості на трьохкімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . Зазначений договір обміну нерухомості був зареєстрований 11.02.2000 року Мелітопольським бюро технічної інвентаризації за номером 55, що підтверджується відбитком реєстраційного напису на зазначеному договорі. Право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , було належним чином зареєстровано за позивачами відповідно до законодавства України діючого на момент такої реєстрації. Після початку повномасштабного вторгнення військами країни-агресора через тимчасову окупацію міста Мелітополя Запорізької області позивачі були вимушені евакуюватись із зазначеного населеного пункту. З метою подальшої реалізації права власника щодо звернення за відшкодуванням шкоди завданої країною-агресором Позивач звернувся через ЦНАП до державного реєстратора за внесенням відомостей про право власності на квартиру до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Проте рішенням державного реєстратора №75451928 від 09.10.2024 року було відмовлено в державній реєстрації прав на нерухоме майно через те, що всі архівні інвентаризаційні справи на об`єкти нерухомості, розташовані в місті Мелітополі та у Мелітопольському районі, на сьогоднішній день перебувають у м. Мелітополі, спеціалісти департаменту реєстраційних послуг Мелітопольської міської ради Запорізької області позбавлені можливості надавати довідки про реєстрацію права власності на нерухоме майно станом на 01.01.2013р., оскільки місто поки що перебуває в окупації. На підставі вищевказаного позивачі просять суд: Визнати за [PERSON] , [INFO] (реєстраційний номер облікової картки платника податку - [NUMBER] ), право власності на 2/3 (дві третіх) частки в праві спільної часткової власності на квартиру загальною площею 64,8 кв.м, житлова площа 38,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] , [INFO] (реєстраційний номер облікової картки платника податку - [NUMBER] ), право власності на 1/3 (одну третю) частки в праві спільної часткової власності на квартиру загальною площею 64,8 кв.м, житлова площа 38,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] ... Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.02.2025 р. відкрито провадження у справі, призначений її розгляд за правилами загального позовного провадження, сторонам встановлений строк для надання заяв по суті справи. Ухвалою суду від 10.07.2025 р., занесеної до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі та призначений розгляд справи по суті. В судовому засіданні позивачі та їх представники підтримали позовні вимоги та просили його задовольнити з підстав, зазначених в позові. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце повідомлений. Відзиву на позовну заяву не надавав. Звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Суд, вислухав пояснення позивачів, їх представника, дослідивши матеріали справи, та оцінивши наявні у ній докази у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до посвідченої нотаріусом копії договору обміну нерухомості від 05.02.2000 р., укладеного на Українській товарній біржі, позивачі [PERSON] та [PERSON] на підставі цього договору набули у спільну власність на квартиру загальною площею 64,8 кв.м, житлова площа 38,3 кв.м. за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] на 2/3 (дві третіх) частки квартири, [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) на 1/3 частки квартири. Право власності позивачів на дану квартиру зареєстроване 11.02.2000 р. в Державному ЖКГ «Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації». Відповідно до технічної документації на вищевказану квартиру, остання має загальну площу будинку 64.8 кв.м., житлова площа 38.3 кв.м. З копії паспорту позивачів [PERSON] та [PERSON] вбачається, що їх постійне місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, Мелітопольська міська територіальна громада, у склад якої входить м. Мелітополь, включена до Переліку територіальних громад, які перебувають у тимчасовій окупації. З 26.02.2022 р. і по теперішній час м. Мелітополь Запорізької області є тимчасово окупованою рф територією України, що є загальновідомим фактом. Наразі позивачі є внутрішньо переміщеними особами, що підтверджується відповідними довідками. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] відмовлено позивачам в реєстрації їх прав власності на вищевказану квартиру, з огляду на відсутність інформації про реєстрацію цього права в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно станом на 01.01.2013 р. та не можливість актуалізації інформації про речові права на спірний житловий будинок. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України).Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Відповідно до ст.15 Закону України «Про власність», який діяв на моменту укладання позивачками вищевказаного договору обміну, громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Відповідно до ст.ст. 241, 244 Цивільного кодексу УРСР від 1963 р., за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивачі 05.02.2000 р. набули право власності на вищевказану квартиру, своє право власності позивачі оформила у встановленому на тому час законодавством порядку, а саме, уклали біржову угоди міни нерухомості та зареєстрували своє право власності в бюро технічної інвентаризації м. Мелітополь Запорізької області. Дана квартира позивачками не відчужувалася, правовстановлюючі документи на квартиру перебувають у їх володінні. Але внаслідок неможливості підтвердити актуальність даного права власності станом на 01.01.2013 р. у зв`язку перебуванням інвентарної справи на цей об`єкт нерухомості в окупованому рф місті Мелітополі Запорізької області, позивачі позбавлені можливості зареєструвати своє право власності в Єдиному державному реєстру прав на нерухоме майно, і внаслідок чого позбавлені права реалізувати своє право на компенсацію за втрачене нерухоме майно на тимчасово окупованій території. З метою захисту прав позивачів на належне їм нерухоме майно, які вони не можуть захистити в позасудовому порядку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved