Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

04.12.2024 представник позивача [PERSON] адвокат Супрун Дмитро Володимирович звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Сумського міського нотаріального округу Скоробогатько Наталія Борисівна про визнання договору дарування квартири недійсним, із змісту якого вбачається, що 14.06.1975 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що було зроблено актовий запис № 823. Від шлюбу [INFO] народився [PERSON] . 30.10.1989 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. [INFO] [PERSON] померла. Позивач фактично проживав з 1976 року до 2003 року за адресою: [ADDRESS] , а з 2003 року до [INFO] за адресою: [ADDRESS] . При цьому, реєстрація місця проживання по [ADDRESS] відбулась 06.12.1996, а на [ADDRESS] була змінена 12.07.2016. Відповідач від народження до 17.12.1998 фактично проживав за адресою: [ADDRESS] , а з 17.12.1998 до 2016 року за адресою: [ADDRESS] , а на даний час за адресою: [ADDRESS] . Тобто позивач з відповідачем проживали однією сім`єю тривалий час і за час коли позивач не досяг пенсійного віку, до виходу на пенсію, утримував сина до повноліття та всіляко матеріально його підтримував. Позивач працював на різних посадах, в тому числі на заводі ім. Фрунзе, де і отримав ордер на вселення у спірну квартиру, яку в подальшому, у 2008 році приватизував. Крім того, позивач працював і в АТ "Укрзалізнинця" та інших підприємствах та мав стабільний дохід. Відповідач на даний час працює в АТ "Укрзалізнинця" на посаді керівника потягу та має стабільний офіційний дохід, після вирахування податків та зборів, приблизно 20000 грн. на місяць. Крім того, у власності відповідача 4 квартири: 1. Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . 2. Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . 3. Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] . 4. Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , з яких він одну здає квартирантам та отримує додатково ще близько 10000 грн. доходу на місяць. Відповідач проживає разом з дружиною - [PERSON] , яка є працездатного віку та не перебуває на його утриманні. Вона працює у КНП "Міська клінічна лікарня № 5". У неї у власності є свої 2 квартири, які також здаються квартирантам орієнтовно на суму до 10000 грн. на місяць. Тобто, орієнтовний дохід сім`ї відповідача становить 50000 грн. на місяць. Відповідач має доньку [PERSON] від першого шлюбу, якій зараз 21 рік. Вона на даний час перебуває закордоном разом з матір`ю, є працездатною, має свій дохід та утримання не потребує. Інших дітей відповідач не має. Позивач же на даний час є пенсіонером і отримує звичайну пенсію за віком в розмірі 3314,91 грн. . Одному на дану пенсію жити нормальним життям неможливо, а лише виживати. У зв`язку з цим між позивачем та відповідачем в 2021 році було досягнуто угоду, відповідно до якої відповідач зобов`язується забезпечити позивача місцем проживання у своїй квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , буде матеріально його підтримувати та надавати догляд в разі необхідності, а позивач подарує йому замість цього свою квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Крім цього, на квартиру, в якій позивач був зареєстрований, тобто в [ADDRESS] , було оформлено субсидію на компенсацію сплати комунальних послуг, що давало відповідачу додаткову фінансову вигоду. Як результат домовленостей, 27.05.2021 між позивачем та відповідачем було укладено договір дарування квартири під номером [ADDRESS] . Відчужувана за даним договором квартира належала дарувальнику на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого виконавчим комітетом Сумської міської ради Сумської області від 12.12.2008, на підставі подання управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради від 08.12.2008 за № 1849, зареєстрованого в КП "Сумське БТІ" 13.05.2009 за р. № 720, в р. кн. № 50, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 22706860 від 13.05.2009. Квартира має загальну площу 21,8 м ? та складається з 1-ї жилої кімнати, жилою площею 11,4 м ? . Цей дар сторони оцінили в 120000,00 грн. . Однак, укладаючи 27.05.2021 договір дарування квартири, позивач помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, у зв`язку із тим, що на момент укладення указаного договору усі його істотні умови позивач вважав непринциповими, оскільки не було підстав недовіряти єдиному рідному сину, який забезпечений житлом в достатній кількості і рідного батька не залишить доживати старість на вулиці. Крім того, на момент укладання договору була ще й тристороння домовленість. Між позивачем, відповідачем та колишньою дружиною позивача - матір`ю відповідача про те, що кожен має бути забезпечений житлом в достатній мірі і що вона не заперечує проти довічного проживання позивача за адресою: [ADDRESS] , а відповідач ніколи не буде цьому перешкоджати. Однак, на даний час, позивач не має можливості проживати як у спірній квартирі, так і за адресою: [ADDRESS] . Коли укладали договір дарування, нотаріус надавала позивачу до прочитання зміст договору. Позивач формально розумів, що він підписує договір дарування квартири, однак був переконаний, що, по суті, укладається договір довічного утримання, оскільки між ним та відповідачем була така домовленість. Була домовленість на такий "дар" в обмін на довічне проживання у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , та надання від відповідача всілякої матеріальної підтримки по мірі необхідності. Однак, відповідач 25.09.2024 надіслав повідомлення у Вайбер наступного змісту: "Я тебе сьогодні виписав з квартири і відмовився від субсидії! До маминих роковин ([INFO]) звільни квартиру! В іншому випадку я тебе виселю з поліцією!" . Згідно витягу з реєстру територіальної громади позивача дійсно було знято з реєстрації 26.09.2024. Відповідач дійсно змінив замки до квартири, в якій фактично мешкав і був зареєстрований позивач та повідомив останньому, що має намір здати її квартирантам. Оскільки він порахував, що це йому вигідніше. Позивач вважає, що договір дарування квартири має бути визнаний недійсним, виходячи з наступного. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 640 ЦК України, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Згідно ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 722 ЦК України право власності обдаровуваного на дарунок виникає з моменту його прийняття. Прийняття обдаровуваним документів, які посвідчують право власності на річ, інших документів, які посвідчують належність дарувальникові предмета договору, або символів речі (ключів, макетів тощо) є прийняттям дарунка. В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувана утриманням та (або) доглядом довічно. Відповідно до ч. 2 ст. 749 ЦК України, якщо обов`язки набувача не були конкретно визначені або у разі виникнення потреби забезпечити відчужувана іншими видами матеріального забезпечення та догляду спір має вирішуватися відповідно до засад справедливості та розумності. Відповідно до ст. 750 ЦК України набувач може бути зобов`язаний забезпечити відчужувача або третю особу житлом у будинку (квартирі) , який йому переданий за договором довічного утримання (догляду) . При цьому, договір є правочином. Загальні вимоги, додержання яких є необхідними умовами для чинності правочину, передбачені ст. 203 ЦК України, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. ч. 1. 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені в ст. 203 вказаного Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин) . У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч. 1 ст. 216 ЦК України) . Відповідно до ст. ст. 229-233 ЦК України правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (ст. 229 ЦК України) , мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно була і має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не може бути підставою для визнання правочину недійсним. Тлумачення ст. 230 ЦК України свідчить про те, що під обманом розуміється умисне введення в оману сторони правочину його контрагентом щодо обставин, які мають істотне значення. Тобто при обмані завжди наявний умисел з боку другої сторони правочину, яка, напевно знаючи про наявність чи відсутність тих чи інших обставин і про те, що друга сторона, якби вона володіла цією інформацією, не вступила б у правовідносини, невигідні для неї, спрямовує свої дії для досягнення цілі - вчинити правочин. Обман може стосуватися тільки обставин, які мають істотне значення (абз. 2 ч. 1 ст. 229 ЦК України) . Таким чином, у зв`язку з похилим віком, незадовільним станом здоров`я позивач потребував сторонньої допомоги, яку йому обіцяв надавати і фактично надавав син, тому між ними мала місце домовленість про укладання договору довічного утримання, а не договору дарування, і саме позивач вважав, що між ними було укладено договір довічного утримання. Договір дарування він підписав, до кінця не усвідомлюючи різницю між ними і будучи переконаним в тому, що ті домовленості, які були раніше досягнуті між ними та колишньою дружиною позивача, матір`ю відповідача, ніколи не будуть порушені. В той же час, слід виходити з того, що правовим наслідком укладання договору дарування є безповоротне припинення права власності у дарувальника на майно, що є предметом договору, та виникнення права власності на нього в обдарованої особи. Особливість договору дарування полягає у тому, що цей договір є безоплатним, а тому дарувальник не набуває права на зустрічні дії майнового чи немайнового характеру з боку обдарованої особи. В той же час, позивач був забезпечений тривалий час житлом відповідача й отримував від нього регулярну матеріальну підтримку. Згідно з положеннями ч. ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України, враховуючи складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) ; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) , ціною позову та значенням справи для сторони, вартість наданих послуг складає 6000 грн. на момент подачі позову та буде збільшено залежно від кількості судових засідань з розрахунку 1000 грн. за участь в одному засіданні. Це підтверджується додатком до угоди про надання правничої (правової) допомоги та розрахунковою квитанцією на суму 4000 грн. . На виконання п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позивач підтверджує, що ним не було подано іншого позову (позовів) до відповідача до будь-яких судів з тим самим предметом та з тих самих підстав, визначених в цій позовній заяві. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial