Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, у якій просила суд встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Заява мотивована тим, що батьки заявниці, [PERSON] та [PERSON] спільно проживали у с. Супрунівка Вінницького району, Вінницької області. Заявник проживала і проживає за адресою: [ADDRESS] . Мати заявниці, [PERSON] , тобто дружина батька, померла [INFO] . [INFO] помер батько заявниці [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина за законом на транспортний засіб марки ВАЗ 210934-20 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , оскільки за життя заповіт він не складав. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька є заявниця, інших дітей в батька немає. Так, з березня 2023 року та по день смерті батько заявниці проживав з нею та її сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Весь період проживання батька із заявницею він не пересувався, був лежачим, зважаючи на отриману травму: перелом шийки правої стегнової кістки. Але і окрім цього, в нього було хворе серце, легені. А тому заявниця повністю його доглядала, возила з чоловіком на обстеження, займалася його лікуванням, неодноразово викликала швидку медичну допомогу до нього в критичних ситуаціях. Після його смерті заявниця займалася його похованням. Оскільки заявниця спільно проживала з батьком на час відкриття спадщини, тому вона прийняла спадщину. З метою оформлення спадкових прав заявниця звернулася до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Посвятенка Ю.Д., проте отримала роз`яснення №55/01-16 від 22.08.2025, у якому вказано, що заявниця не подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріуса або уповноваженої посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування протягом передбаченого законом шестимісячного строку, що свідчить про відсутність заведеної спадкової справи згідно з відомостями, наявними в Спадковому реєстрі. Відповідно до інформації про реєстрацію місця проживання заявниці, наявної у витягу з реєстру Вінницької територіальної громади, на час відкриття спадщини заявниця проживала у [ADDRESS] . Тобто, відповідно до інформації наявної в актовому записі про смерть [PERSON] та у зазначеному витягу з реєстру територіальної громади, заявниця не проживала разом з батьком на час його смерті, тому нотаріус не може вважати заявницю спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину. Згідно з нормами статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Заявницею наданий акт про фактичне проживання осіб, складений мешканцями будинку [ADDRESS] 21.07.2025 року, а також довідка, видана ОСББ «А.Кримського-46», відповідно до яких [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із заявницею за адресою: [ADDRESS] . Але інформація, що міститься у вказаних акті та довідці, суперечать відомостям, наявним в актовому записі про смерть [PERSON] . Також нотаріус не може прийняти ці документи в якості підтвердження місця відкриття спадщини та факту прийняття спадщини, оскільки такі докази не передбачені нормами «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». У зв`язку з тим, що заявниці не вдалося оформити право на спадкове майно та враховуючи роз`яснення приватного нотаріуса, [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Ухвалою суду від 05.11.2025 залучено Немирівську міську раду Вінницької області в якості заінтересованої особи по цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа Вінницька міська рада про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки згідно з матеріалами справи зареєстрованим місцем проживання [PERSON] з 2004 року є с. Супрунівка Немирівського району Вінницької області по день його смерті. В судовому засіданні [PERSON] та її представник адвокат Якименко Ю.О. заяву підтримали в повному обсязі, надали пояснення аналогічні змісту заяви та просили заяву задоволити. Представник Немирівської міської ради Вінницької області до судового засідання не з`явився, однак надав суду заяву, відповідно до якої просив провести розгляд справи у його відсутність, не заперечив щодо задоволення вимог заяви. Представник Вінницької міської ради Мельник С.С. не заперечив щодо задоволення заяви. 19.01.2026 до судового засідання не з`явився по невідомій суду причині, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою заявниці, суду пояснила, що з [PERSON] знайома близько 20 років. Коли батько заявниці в 2023 році захворів, то [PERSON] забрала його проживати до своєї квартири та здійснювала догляд, оскільки її батько був лежачим. Також, вона неодноразово бачила, як приїжджала швидка допомога до батька заявниці. Заслухавши пояснення учасників справи, свідка та дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] з 28.02.2006 проживає і зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією її паспорта серії [NUMBER] (а.с. 27). Батьками [PERSON] , [INFO] записано [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 11). 16.07.1988 [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 12). Мати заявниці [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 13). Батько заявниці [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10). Згідно з Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00053184483 від 22.08.2025, місцем проживання [PERSON] , який помер [INFO] значиться с. Супрунівка, Немирівський район, Вінницька область (а.с. 16). Копією паспорта [PERSON] серії [NUMBER] підтверджується, що зареєстрованим місцем проживання [PERSON] на день його смерті є с. Супрунівка, Немирівський район, Вінницька область (а.с. 36). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №82370474 від 29.08.2025, у Спадковому реєстрі відсутня інформація про заведену спадкову справу після смерті [INFO] [PERSON] (а.с. 26). З метою оформлення спадкових прав після смерті батька [PERSON] заявниця звернулася до приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Посвятенка Ю.Д., проте отримала роз`яснення №55/01-16 від 22.08.2025, у якому вказано, що заявниця не подала заяву про прийняття спадщини після смерті батька до нотаріуса або уповноваженої посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування протягом передбаченого законом шестимісячного строку, що свідчить про відсутність заведеної спадкової справи згідно з відомостями, наявними в Спадковому реєстрі. Відповідно до інформації про реєстрацію місця проживання заявниці, наявної у витягу з реєстру Вінницької територіальної громади, на час відкриття спадщини заявниця проживала у [ADDRESS] . Тобто, відповідно до інформації наявної в актовому записі про смерть [PERSON] та у зазначеному витягу з реєстру територіальної громади, заявниця не проживала разом з батьком на час його смерті, тому нотаріус не може вважати заявницю спадкоємцем, який фактично прийняв спадщину. Згідно з нормами статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Заявницею наданий акт про фактичне проживання осіб, складений мешканцями будинку [ADDRESS] 21.07.2025 року, а також довідка, видана ОСББ «А.Кримського-46», відповідно до яких [PERSON] на час відкриття спадщини проживав разом із заявницею за адресою: [ADDRESS] . Але інформація, що міститься у вказаних акті та довідці, суперечать відомостям, наявним в актовому записі про смерть [PERSON] . Також нотаріус не може прийняти ці документи в якості підтвердження місця відкриття спадщини та факту прийняття спадщини, оскільки такі докази не передбачені нормами «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (а.с. 15). У зв`язку з тим, що заявниці не вдалося оформити право на спадкове майно після смерті батька та враховуючи роз`яснення приватного нотаріуса, [PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій просила суд встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . У підтвердження вимог заяви [PERSON] надала суду Акт про фактичне проживання осіб від 21.07.2025, складеного за участю сусідів заявниці, [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), [PERSON] (кв. [ADDRESS] ), [PERSON] (кв. [ADDRESS] ) та довідку ОСББ «А.Кримського-46» від 22.07.2025, згідно з якими особа, не зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а саме [PERSON] , [INFO] на момент смерті, [INFO] дійсно фактично проживав за вказаною адресою та вів спільне господарство з [PERSON] (дочкою) (а.с. 17, 18). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України). Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. Нормами підпункту 1.13 пункту 1 глави 10 розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» передбачено, що місце відкриття спадщини підтверджується: витягом з реєстру територіальної громади; довідкою про реєстрацію місця проживання спадкодавця; іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (рішення суду, документи, до яких вносились відомості про місце проживання тощо); місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть. Як вбачається з п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Про спільне проживання можуть свідчити наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. По справі встановлено, що місцем постійного проживання [PERSON] та місцем відкриття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] є с. Супрунівка, Немирівський район, Вінницька область, що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00053184483 від 22.08.2025 та копією паспорта [PERSON] серії [NUMBER] . Заявниця [PERSON] , як спадкоємець за законом майна померлого [PERSON] , з 28.02.2006 проживає і зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією її паспорта серії [NUMBER] . Надані заявницею докази, а саме: рентгенологічне дослідження [PERSON] від 16.11.2023, консультативні медичні висновки щодо пацієнта [PERSON] від 22.11.2023 та від 24.11.2023, виписка з медичної карти стаціонарного хворого №7545 [PERSON] від 29.11.2023 за період його лікування з 16.11.2023 по 28.11.2023, лист КНП «ТМО «ВОЦЕМДМК ВОР» від 01.08.2025 щодо викликів 15.03.2023, 28.03.2023, 11.11.2023, 16.11.2023 бригади екстреної медичної допомоги щодо пацієнта [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не доводять факт постійного проживання [PERSON] з своїм батьком [PERSON] на час відкриття спадщини. (а.с. 19-24). Долучені до заяви довідка ОСББ «А.Кримського-46» від 2.07.2025 та Акт про фактичне проживання осіб від 21.07.2025, складений мешканцями будинку [ADDRESS] не можуть бути взяті до уваги, оскільки ці письмові докази можуть підтверджувати лише ті обставини, які існують на час їх складення. Утім, факт проживання певних осіб у певному місці в минулий час не може підтверджуватись актом, оскільки на час його складання ці обставини вже не існували. Свідок [PERSON] , яка є сусідкою заявниці, суду пояснила, що з [PERSON] знайома близько 20 років. Коли батько заявниці в 2023 році захворів, то [PERSON] забрала його проживати до своєї квартири та здійснювала догляд, оскільки її батько був лежачим. Також вона неодноразово бачила, як приїжджала швидка допомога до батька заявниці. Відтак, тимчасове проживання батька заявниці у період з березня 2023 року по листопад 2023 року (8 місяців) за адресою: [ADDRESS] , навіть за умови здійснення заявницею догляду за хворим батьком, не може бути розцінено судом, як постійне проживання заявниці [PERSON] з батьком - спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Більше того, без належних достовірних письмових доказів показання свідка не може розцінюватися як достовірні і достатні докази факту саме постійного (а не тимчасового під час здійснення догляду) проживання заявниці з батьком і являтись достатньою підставою для встановлення факту постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду: від 12 грудня 2019 року у справі №466/3769/16 (провадження №61-5296св19), від 27 лютого 2019 року у справі №522/25049/16-ц (провадження №61-11607св18), від 11 грудня 2019 року в справі №712/14547/16-ц (провадження №61-44641св18), від 24 січня 2020 року в справі №490/10757/16-ц (провадження № 61-42601св18). Правозастосовна практика стосовно вирішення порушеного заявницею питання про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем є остаточно сформованою і усталеною. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Під час розгляду справи в суді інших доказів заявницею не було надано та не здобуто, тоді як рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки заявницею не доведено у встановлений процесуальним законом спосіб факту постійного проживання зі спадкодавцем (батьком) на час відкриття спадщини. При цьому у матеріалах справи є достатньо доказів, що спростовують доводи заявниці.

Outcome: dismissed