Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

16.07.2025 до суду звернулося АТ «АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «РАДАБАНК» (позивач) з позовом до [PERSON] (відповідач) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на таке: 21.12.2021 між АТ «АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «РАДАБАНК» та відповідачем за заявою приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та встановлений овердрафт на платіжну карту в сумі 5000 грн. На виконання умов договору позивач перерахував на платіжну картку відповідача 5000 грн. Проте відповідач прострочив виконання грошового зобов?язання, внаслідок чого станом на 08.07.2025 має прострочену заборгованість розміром 12492,42 грн: 4847,78 грн - прострочена заборгованість по ліміту овердрафту та 7644,64 грн - прострочена заборгованість по нарахованим відсоткам. Також позивач просив стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422, 40 грн. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 30 липня 2025 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін. Відповідачу позивачем направлялась позовна заява з додатками та судом копія ухвали про відкриття провадження, яка отримана [PERSON] особисто 08.10.2025 про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав. Приймаючи до уваги, що відповідач у строк не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими процесуальними правами, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 ЦПК України. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (частина 4 статті 268 ЦПК України). Суд, вивчивши зміст та підстави позовних вимог, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов таких висновків. Судом встановлено такі обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 21.12.2021 [PERSON] підписав заяву про приєднання до «Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб» для пакетів послуг зарплатних карток № 305692103/16 АТ «АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «РАДАБАНК». Відповідно до умов договору був встановлений овердрафт на платіжну карту в сумі 15000 грн. Умовами договору передбачено процентну ставку за користування овердрафтом: 0,01% - за перші 30 днів користування овердрафтом та 38% - починаючи з 31 дня користування овердрафтом. Відповідно до п. 3.2. Договору підписанням заяви-згоди на приєднання Клієнт беззастережно та безумовно приєднується до умов цього договору або його частини, яка регулює порядок надання замовленої послуги та підтверджує про своє ознайомлення з рекомендаціями щодо кібербезпеки, що розміщені на сайті Банку. Договір вважається укладеним після отримання Банком від Клієнта письмової заповненої та підписаної Заяви-згоди на приєднання, відповідної заяви на приєднання, оплати послуг Банку згідно діючих тарифів, якщо така оплата встановлена Банком та підписання заяви працівником банку, уповноваженим на це відповідно до посадових повноважень та довіреностей. Відповідач підтвердив свою згоду на укладення кредитного договору та кредитний договір, шляхом складання зазначеної заяви, був укладений у належній письмовій формі. Крім того положеннями ст. 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує змінює або припиняє цивільні права та обов`язки, доки ця призумпція не буде спростована. Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 30 травня 2018 року по справі № 191/5077/16-ц (провадження 61-17422св18). Судом встановлено, що укладений між сторонами договір не оспорювався та не визнавався судом недійсним. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичай ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати відсотків. Судом встановлено, що позивач належним чином виконав покладені на нього обов`язки за укладеним кредитним договором, що підтверджується виписками по особовому рахунку, з яких встановлено, що відповідачеві встановлений кредит у формі овердрафту з лімітом у сумі 5000.00 грн та відповідач користувався наданими йому кредитними коштами. В свою чергу відповідач своїх обов`язків за кредитним договором щодо повернення кредиту належним чином не виконував. Так, відповідач прострочив строки виконання грошових зобов`язань. Станом на 08.07.2025 за відповідачем існує заборгованість в сумі 12492,42 грн: простроченої заборгованості по ліміту овердрафту 4847,78 грн - прострочена заборгованість по ліміту овердрафту; 7644,64 грн - прострочена заборгованість по нарахованим процентам, що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Будь-яких доказів про внесення грошових сум на погашення заборгованості за укладеним кредитним договором, які б свідчили про погашення цієї заборгованості, чи зменшення суми заборгованості за укладеним кредитним договором, відповідач не надав. Таким чином судом встановлено, що в зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за укладеним кредитним договором порушуються права позивача, якому не повернута сума виданих кредитних коштів та відсотків. Порушені права кредитора мають бути захищені відповідно до обраного позивачем способу захисту порушених прав, який передбачений ст. 16 ЦПК України та з яким погоджується суд як з найбільш ефективним за даних обставин способом захисту порушених прав позивача. Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача слід задовольнити. На підтвердження сплати судового збору позивач надав платіжну інструкцію №40730 від 09.07.2025. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422.40 грн має бути стягнуто з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved