Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

05 листопада 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований 23 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1729, свідоцтво про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] . У шлюбі народилися спільні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування пред`явлених вимог позивач зазначає, що з відповідачкою живуть окремо, зав`язків не підтримують, спільним побутом не пов`язані. Вказує, що сімейне життя не склалось через несумісність характерів, різні погляди на життя та життєві цінності. [PERSON] вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожної із сторін, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. 10 листопада 2025 року ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. До позовної заяви долучив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, заперечень проти ухвалення заочного рішення не заявляє. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, шляхом направлення повістки про виклик за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання, на підтвердження чого в матеріалах справи наявне поштове повідомлення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, повідомлялася шляхом шляхом розміщення оглошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлена про місце і час судового засідання, суд розглядає справу за її відсутності та згідно з ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 вересня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 1729, свідоцтво про реєстрацію шлюбу серії [NUMBER] ( а.с.5). У шлюбі народилися спільні діти - [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 731 від 01 вересня 2010 року Московським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, та [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 1192 від 08 серпня 2012 року Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції (ас.18-19). Судом встановлено, що сторони спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на життя, подальше їх сумісне проживання неможливе, фактично шлюбні відносини припинено. За змістом ч. 1 ст.24 СК України та ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Вимогами ч. 3, ч. 4 ст.56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно до ч. 1 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Згідно з ч. 2 ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їхніх дітей, що мають суттєве значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами неможливо, суперечить інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved