Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначає, що 14.05.2020 року у відділі Тернопільського міськрайонного відділі ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. У цьому шлюбі у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Вважає, що їх сім`я розпалася через різні погляди на шлюб та сім`ю, сімейні цінності, у зв`язку з чим вони більше року проживають окремо. Просить терміну для примирення не надавати . В судове засідання сторони не з`явилися, позивач та відповідач подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач позов підтримав, а відповідач - визнала, тому на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними звукозаписувальними засобами не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, врахувавши заяву відповідача про визнання позову, суд вважає, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ч.1 ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони зареєстрували такий 14.05.2020 року у відділі Тернопільського міськрайонного відділі ДРАЦС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), про що складено відповідний актовий запис №519. З копій свідоцтва про народження, судом встановлено, що у цьому шлюбі у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] . Згідно зі ч. 1, 2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, причиною розірвання шлюбу є відсутність бажання у сторін будувати у подальшому сімейні відносини, різні погляди на шлюб та сім`ю. Сторони не ведуть спільного господарства та не мають спільного бюджету та проживають окремо більше року. Відповідно до ч. 3,4 ст 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Крім цього, суд, розриваючи шлюб між сторонами, враховує інтереси неповнолітньої дочки сторін, оскільки її повноцінний розвиток та виховання у сім`ї, у якій у батьків різні погляди на життя, шлюб, сім`ю, відсутнє взаєморозуміння, є неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Враховуючи наведене вище, а також заяву відповідачки, згідно якої вона визнає позовні вимоги та не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що не має підстав для подальшого збереження шлюбу, у зв`язку з чим доцільно такий розірвати, а позов відповідно задовольнити. Окрім того, враховуючи клопотання позивача, судові витрати по сплаті судового збору слід залишити за ним.

Outcome: approved