Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

КС «СуперКредит» звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, яка виникла за договором № СК38/18/2023 від 18.04.2023, станом на 18.10.2025 в сумі 10955 грн. 60 коп. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 18.04.2023 між КС «СуперКредит»та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № СК38/18/2023 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 11000 грн. 00 коп. 18.04.2023 між позивачем та відповідачем було також укладено додатковий договір про транш № 1 до кредитного договору, відповідно до п. 1 якого сторони погодили, що позивач надає відповідачу транш у розмірі 11000 грн. 00 коп., за наслідками видачі якого, сума неповернутого кредиту на дату укладення додаткового договору № 1 - 11000 грн. 00 коп. Також було погоджено графік платежів по кредиту та відсотках п. 3 додаткового договору № 1. Позивач вказує, що виконав умови кредитного договору та додаткового договору № 1 та перерахував відповідачу вищевказану суму за його заявою. Всупереч умовам укладеного договору, [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого в нього станом на 18.10.2025 склалась заборгованість перед позивачем в розмірі 10955 грн. 60 коп., яку [PERSON] добровільно не погашає. Сторони в судове засідання не з`явились. У позовній заяві представник позивача Дорошенко Б.П., просив справу слухати у його відсутності, проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, в силу ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений про час та місце слухання справи належним чином, суд вважає за можливе справу слухати у його відсутності. Враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1, ч. 3 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 18.04.2023 між КС «СуперКредит»та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № СК38/18/2023, відповідно до якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит в сумі 11000 грн. 00 коп. (а.с. 5-9). Того ж дня, між сторонами було укладено додатковий договір про транш № 1 до договору про споживчий кредит № СК38/18/2023 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 18.04.2023 (а.с. 10-11). Згідно п. 3.1 Кредитного договору кредит надається відповідачу у національній валюті України, після підписання договору готівкою в касі позивача або шляхом безготівкового перерахування коштів за дорученням відповідача, або шляхом спрямування суми виданого кредиту на цільовий внесок позичальника в додатковий капітал за заявою відповідача. Так, згідно п. 3.2, п. 3.3 Кредитного договору, плата за користування кредитом становить 60% річних. Нарахування процентів за Договором здійснюється на залишок суми кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 3.5 Кредитного договору, прострочення сплати кредиту не зупиняє нарахування процентів. У п.п. 7 п. 2.4 Кредитного договору передбачено, що позичальник зобов`язаний проводити сплату нарахованих процентів і повертати передбачену графіком частину кредиту не пізніше граничних календарних дат, вказаних у графіку платежів в останньому укладеному додатковому договорі про транш. Позивач виконав умови договору та надав відповідачу кредит в сумі 11000 грн. 00 коп., що підтверджується видатковим касовим ордером від 18.04.2023 (а.с. 12). У свою чергу, відповідачем було порушено п. 3 умов Додаткового договору № 1, а саме, зобов`язання проводити сплату нарахованих процентів і погашення частини кредиту вчасно, що в свою чергу спричинило затримку відповідачем повернення частини кредиту та сплати процентів за кредитним договором. Наведене підтверджується розрахунком заборгованості по договору, з якого вбачається, що заборгованість [PERSON] перед кредитною спілкою становить 10955 грн. 60 коп., з яких: 4883 грн. 03 коп. заборгованість за тілом кредиту, 6072 грн. 57 коп. заборгованість за процентами (а.с .4). Так, відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Тож, позивач довів належними та допустимими доказами заявлену до стягнення з відповідача суму заборгованості, тоді як відповідачем не спростовано доводів позивача будь-якими доказами. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про доведеність обставин щодо невиконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим відповідно до вимог наведеного чинного законодавства КС «СуперКредит» вправі ставити вимоги до нього про стягнення заборгованості. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в розмірі 10955 грн. 60 коп. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 3028 грн. 00 коп. (а.с. 1). У зв`язку із тим, що позов задоволено повністю, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог слід стягнути 3028 грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Outcome: approved