Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

23.10.2025 року ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» звернулося до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості 59625,00 грн., судового збору 2422,40 грн та витрати на правничу допомогу 8000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 19.12.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем був укладений кредитний договір № 1183625. Відповідно до умов вищезазначеного договору Товариство надало Відповідачу фінансовий кредит у розмірі 10600,00 грн на умовах визначених кредитним договором. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти в строки та порядку, визначені умовами договору. Однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення суми кредиту та відсотків не виконав, в зв`язку з чим заборгованість [PERSON] станом на час подачі позову склала 59625 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту 10600 грн та заборгованості за процентами 49025 грн. 21.06.2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №21062024, згідно якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, включно до [PERSON] за кредитним договором № 1183625 від 19.12.2023. Оскільки відповідачем заборгованість не погашено до теперішнього часу, позивач змушений звернутись із даним позовом до суду. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, наданих разом із матеріалами позову,з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини. Встановлено, що 19 грудня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали в електронній формі договір про надання споживчого кредиту №1183625 за продуктом «NewShort». Вказаний договір відповідач підписав електронним підписом одноразовим ідентифікатором «А550» 19.12.2023 о 09.18.52. Відповідно до пунктів 1.2, 1.3, 1.4, 1.5.1 сума кредиту (загальний розмір) 10600 грн. Строк кредиту 350 дні. Періодичність сплати процентів кожні 25 днів. Стандартна процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.3 цього Договору. Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору на умовах, встановлених договором, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 кредитного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Дата надання кредиту 19.12.2023. Додатком №1 до договору про надання споживчого кредиту №1183625 від 19.12.2023 є графік платежів за договором. Згідно з довідкою ТОВ «Селфі Кредит» [PERSON] , з якою укладено кредитний договір №1183625 від 19 грудня 2023 року, ідентифікований Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит». Акцепт договору підписаний позичальником аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора «А550», який відправлено позичальнику 19.12.2023 09:18:52 год на номер мобільного телефону. Листом №20250930-6311 від 30 вересня 2025 року ТОВ «Пейтек» повідомило ТОВ «Селфі Кредит», що відповідно до укладеного між ними договору про організацію переказу грошових коштів №03052022-1 від 03 травня 2022 року, було успішно перераховано 19 грудня 2023 року кошти у розмірі 10600 грн на платіжну карту клієнта № [NUMBER] від ТОВ «Селфі Кредит». 21.06.2024 року ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» укладено договір факторингу №21062024, згідно якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, включно до [PERSON] за кредитним договором № 1183625 від 19.12.2023. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору факторингу, акту приймання передачі реєстру боржників від 21.06.2024 до договору факторингу №21062024 від 21 червня 2024 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору № 1183625 від 19.12.2023 в розмірі 59625 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 10600 грн, заборгованість за процентами 49025 грн. 16 жовтня 2025 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» направило відповідачу вимогу про повернення кредиту. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал», станом на 21.06.2024 заборгованість відповідача [PERSON] по кредитному договору №1183625 від 19 грудня 2023 року становить 59625 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 10600 грн, заборгованість за процентами 49025 грн. За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України). Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з частинами 3, 4, 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконав, суд знаходить позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. Відповідно до частин 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Що стосується витрат на професійну правничу допомогу, то відповідно до частин 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивачем надано Договір про надання правничої допомоги №0107 від 01 липня 2025 року, акт № 974 від 18.10.2025 року наданих послуг на суму 8000,00 грн., детальний опис наданих послуг до Акту №0107 від 08.10.2025 року, ордер про надання правничої допомоги. Оскільки позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу у даній справі. Проте, враховуючи неспівмірність розміру витрат на правничу допомогу, складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатом час, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу, вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи. На підставі викладеного і

Outcome: approved