Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплаченої суми допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Свої позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] , [INFO] , та її донька, [PERSON] , [INFO] , були обліковані як внутрішньо переміщені особи у період з 24.04.2022 по 31.07.2025 в Управлінні соціального захисту населення в Пересипському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та отримували допомогу на проживання у період з 01.03.2022 по 30.04.2022 у розмірі 5000,00 грн. щомісяця. Заяви про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та надання допомоги на проживання були сформовані [PERSON] за допомогою мобільного додатку Порталу Дія. За результатами здійснення контролю Головним управлінням національної соціальної сервісної служби в Одеській області (Акт проведення перевірки дотримання вимог законодавства під час надання соціальної підтримки, соціальних послуг та стосовно дотримання прав дітей від 07.09.2022 №27) було виявлено, що [PERSON] проживала в місті Одесі та не переміщалась з територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією після 24.02.2022. Факт проживання [PERSON] у місті Одесі до 24.02.2022 (тобто нездійснення нею переміщення), підтверджуються отриманням нею у період з 01.12.2018 по 31.12.2021 допомоги в Управлінні соціального захисту населення в Приморському районі Департаменту праці та соціальної політики ОМР при народженні дитини, [PERSON] , [INFO] . Зазначена допомога призначена та виплачувалась на дитину [PERSON] протягом всього часу, з 01.12.2018 по 31.12.2021 в управлінні соціального захисту населення в Приморському районі Департаменту. Ніяких повідомлень щодо зміни місця проживання (перебування) відповідач до управління не надавала, запиту особової справи управлінням за новим місцем її проживання (реєстрації) не надходило. Це засвідчує факт проживання [PERSON] протягом зазначеного часу у місті Одесі. Оскільки, на час введення в Україні воєнного стану згідно з указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 [PERSON] разом з дитиною проживала у місті Одесі (тобто не переміщалася з тимчасово окупованої російською федерацією території України, територій, на яких ведуться бойові дії), перебувала на обліку та одержувала допомогу при народженні дитини, право на допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам вона не мала. Жодних доказів про перебування Відповідача з дитиною за місцем реєстрації у смт. Линовиця, Прилуцького району, Чернігівської області, станом на 24.02.2022 [PERSON] до управління не надавала. У зв`язку з вищезазначеним, за період з 01.03.2022 по30.04.2022 виникла переплата бюджетних коштів у сумі 10 000 грн. Повідомлення про припинення надання соціальної допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання та необхідність повернення коштів із зазначенням розрахункового рахунку Держказначейської служби України [PERSON] було надіслано листами від 12.09.2022 №16.02-10/2096, від 29.12.2023 №19.08-19/128, від 20.12.2024 №19.08-19/201, від 21.05.2025 №20.08-19/139. По теперішній час [PERSON] вищезазначених коштів не повернула. Отже, розмір коштів, які підлягають поверненню до державного бюджету складає 10 000 грн. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 08 грудня 2025 року. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08 грудня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 16 січня 2026 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання також не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином. Крім того, про судове засідання, яке призначено на 16.01.2025 [PERSON] повідомлялась через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Своїм правом на надання пояснень у судовому засіданні не скористалась, про причини неявки не повідомляла. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. У зв`язку з цим суд на підставі ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом установлено, що [PERSON] через додаток «Дія» подала дві заяви про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, на власне ім`я та на ім`я своєї дитини [PERSON] , [INFO] . В якій зазначила номер рахунку для виплати допомоги. Крім того, зазначила, що вона усвідомлює, що наведені нею відомості, які вплинули на надання допомоги, будуть перевірені згідно із законодавством. Ознайомлена з умовами надання допомоги (а.с.8,9). Згідно рішення Управління соціального захисту населення в Суворовському районі ДП та СР ОМР «Про призначення допомоги переміщеним особам на проживання» 31 травня 2022 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , призначено загальну суму допомоги на сім`ю 5 000 грн., з 01.03.2022 по 30.04.2022 (а.с.10). Відповідно до Повідомлення про призначення соціальної допомоги №15102001012220560, [PERSON] , фактичне місце проживання: [ADDRESS] , призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам з 01.03.2022 по 30.04.2022 включно, в сумі 5 000 грн., через банківську установу філія Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» (а.с.11). Відповідно до Акту проведення перевірки дотримання вимог законодавства під час надання соціальної підтримки, соціальних послуг та стосовно дотримання прав дітей №27 від 07 вересня 2022 року, у ході проведення перевірки виявлені порушення вимог законодавства, а саме: неправомірно надана допомога на проживання внутрішньо переміщеним особам за заявами поданими в електронній формі з використанням мобільного додатка Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (портал Дія) (а.с.12-17). Відповідно до копії заяви від 18.12.2018 [PERSON] звернулась до Органу праці та соціального захисту населення Приморський район з заявою про призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, а саме: допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами, допомоги при народженні дитини, допомоги на дітей одиноким матерям. У заяві зазначила фактичне місце проживання: [ADDRESS] (а.с.18-20). Згідно копії рішення Управління соціального захисту населення в Приморському районі ДП та СР ОМР «Про призначення допомоги сім`ям з дітьми» 08 січня 2019 року [PERSON] , [INFO] , призначено: допомогу при вагітності та пологах непрацюючим жінкам, допомогу при народженні дитини [PERSON] , [INFO] (а.с.21). Згідно копії протоколу двійників від 08 січня 2019 року, двійників заявника [PERSON] , [INFO] та дитини [PERSON] , [INFO] не знайдено (а.с.22). Відповідно до копії листа Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики №3780/19-06 від 18 серпня 2025 року встановлено, що згідно з електронними базами даних управління [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , перебувала на обліку в управлінні, як отримувач державної допомоги при народженні дитини, на дітей [PERSON] , [INFO] , з 01.12.2018 року по [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 01 09.2022 року по 30.06.2025 року. З 01 липня 2025 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 червня 2025 року №766 «Про реалізацію експериментального проєкту щодо централізації механізму виплати деяких державних допомог» функції прийому, призначення та виплати державних допомог передані до органів Пенсійного фонду України (а.с.23). Згідно повідомлення від 12 вересня 2022 року Управлінням соціального захисту населення в Суворовському районі було надіслано [PERSON] повідомлення, що у зв`язку з не підтвердженням нею факту внутрішнього переміщення, розмір допомоги нарахований за період з 01.03.2022 по 30.04.2022 у сумі 10 000 грн., необхідно повернути впродовж місяця на рахунок Міністерства соціальної політики України (а.с.24). Згідно повідомлень від 29.12.2023, 20.12.2024 та 21.05.2025 Управлінням соціального захисту населення в Пересипському районі м. Одеси було надіслано [PERSON] повідомлення про необхідність повернення зайво отриманих коштів нарахованої допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання у сумі 10 000 грн. (а.с.25-27). Тобто судом встановлений той факт, що відповідач незаконно отримала нараховану допомогу внутрішньо переміщеним особам на проживання у сумі 10 000 грн., оскільки на час введення в Україні воєнного стану згідно з указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 [PERSON] разом з дитиною фактично проживала в місті Одеса, так як перебувала на обліку та одержувала допомогу при народженні дитини, тобто не переміщалася з територій на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією після 24.02.2022. Доказів повернення надміру виплачених бюджетних коштів до суду не надано. Вирішуючи спір між сторонами та ухвалюючи рішення у справі, суд керується наступними правовими нормами та доходить таких висновків. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Відповідно до ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону. Призначення та виплата допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам регулюється Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» (далі - Порядок №332). Згідно п.2 Порядку №332, допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка» затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06 березня 2022 р. №204. Відповідно до п.3 Порядку №332, Допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 року включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах: для осіб з інвалідністю та дітей 3000,00 грн; для інших осіб 2000,00 грн. Згідно п.п. 9, 10 Порядку №332 список внутрішньо переміщених осіб, які звернулися щодо виплати допомоги на проживання, за формою згідно з додатком 2 формується органами соціального захисту населення на підставі поданих заяв після проведення перевірки інформації та подається державному підприємству «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики». Державне підприємство «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики» на підставі списків, отриманих від органів соціального захисту населення або централізованого нарахування допомоги внутрішньо переміщеним особам відповідно до абзацу другого пункту 9 цього Порядку, щомісяця до 2, 12 і 22 числа формує Реєстри внутрішньо переміщених осіб, які звернулися щодо виплати допомоги на проживання, за формою згідно з додатком 3 до цього Порядку через АТ «Ощадбанк» на банківський рахунок (за стандартом IBAN) у банку, в якому відкрито рахунок одержувача. У разі неправомірного або повторного отримання внутрішньо переміщеною особою допомоги на проживання за певний період суми виплаченої допомоги повертаються особою добровільно або за вимогою органу соціального захисту населення. Повернення одержувачами коштів виплаченої їм допомоги проводиться на рахунок Мінсоцполітики, відкритий в органах Казначейства. У разі повернення коштів одержувачем допомоги на рахунок Мінсоцполітики заява про повторне її перерахування одержувачу не розглядається (п.11 Порядку). Відповідно до п.29 Порядку №332 у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки орган соціального захисту населення вирішує питання про їх стягнення в судовому порядку. Кошти надміру перерахованої (виплаченої) допомоги повертаються отримувачами на небюджетні рахунки органів соціального захисту населення, відкриті в Казначействі. Повернуті кошти, перерахування (виплату) яких проводило Мінсоцполітики, протягом 15 робочих днів місяця, що настає за місяцем, в якому були повернуті кошти, але не пізніше ніж 26 грудня поточного року, орган соціального захисту населення перераховує на рахунок Мінсоцполітики, відкритий в Казначействі, з розподілом коштів за місяцями та роками, в яких проводилася відповідна виплата. Повернуті кошти Мінсоцполітики використовує з дотриманням бюджетного законодавства. Орган соціального захисту населення інформує щомісяця до 5 числа наступного періоду територіальний орган Нацсоцслужби про повернення надміру виплачених коштів допомоги отримувачами та банками за формою, яка визначена Нацсоцслужбою. Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відаовідно до п.1 ч.1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, повернення надмірно виплачених сум щомісячної допомоги передбачає стягнення зазначеної суми у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась неправомірно. Отже, повернення надмірно сплачених сум соціальної допомоги можливе шляхом стягнення таких сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, якій надавалася така допомога, зокрема, у випадку надання нею недостовірних (явно неправильних) даних, тобто у випадку недобросовісної поведінки набувача. Така недобросовісність може проявлятися у несумлінному ставленні до виконання власних обов`язків, зловживанні правом у власних інтересах або в інтересах третіх осіб тощо. Зі змісту вище вказаних норм права вбачається, що обов`язковими умовами утримання надміру виплачених сум допомоги є наявність зловживань з боку отримувача такої допомоги. Отже, повернення надміру сплачених сум допомоги передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини одержувача допомоги. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов є обґрунтованим, оскільки встановлено, що допомога на проживання, яка надавалась [PERSON] у період з 01.03.2022 по 30.04.2022 у розмірі 5 000 грн. щомісяця, виплачена неправомірно, оскільки право на допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам вона не мала, що призвело до виплати бюджетних коштів на суму 10 000 грн. з вини відповідача. Дані обставини справи підтверджуються матеріалами справи які не викликають сумніву у їх об`єктивності. Відповідач не представив суду жодних доказів на спростування вимог позивача, а тому позов слід задовольнити. Згідно з положеннями ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Виходячи з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно платіжної інструкції №108 від 01 вересня 2025 року позивачем сплачений судовий збір в розмірі 3 028,00 гривень. Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору в розмірі 3 028,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved