Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У обґрунтування позову позивач зазначає, що 21.11.2014 між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Олевського району Житомирської області за актовим записом № 8. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. На даний час сторони шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Оскільки шлюб фактично припинив своє існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, у зв`язку з чим вона наполягає на розірванні шлюбу. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Нижнику Г.П. На запит Олевського районного суду Житомирської області надійшла інформація із Олевської міської ради Житомирської області про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 27.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла до суду письмова заява, у якій просить розглядати справу без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання на розгляд справи повторно не з`явився та не повідомив про причини неявки, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у встановленому законодавством порядку, шляхом направлення на його адресу судової повістки та опублікування оголошення на веб-сайті суду, що стверджується матеріалами справи. Заяву про відкладення розгляду справи та відзив на позов відповідач до суду не надав. У ч. 4 ст. 223 ЦПК України зазначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно вимог ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав та приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо винесення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов наступного висновку. Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив, що сторони з 21 листопада 2014 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Олевського району Житомирської області за актовим записом № 8 (а.с. 4). Позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що стверджується копією паспорта серії [NUMBER] виданого 18.02.2015 Олевським РС УДМС України в Житомирській області (а.с. 5 на лицевій та зворотній стороні). За інформацією Олевськї міської ради Житомирської області за № 2889 від 16.10.2025 місце проживання відповідача зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). Від спільного проживання в шлюбі сторони мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 10-11). Позивачка не перебуває на обліку з приводу вагітності в КНП «Олевська ЦЛ» Олевської міської ради, що стверджується медичною довідкою за № 97, яка наявна в матеріалах справи (а.с. 14). Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач скористалася правом на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, наполягала на розірванні шлюбу, відповідач відносно розірвання шлюбу заперечень до суду не подав. При цьому відповідачем не подано у визначеному ЦПК України порядку жодного доказу на спростування доводів позивача, викладених нею у позовній заяві. З огляду на викладене суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки позивач не бажає перебувати у шлюбі, а збереження шлюбу суперечить інтересам однієї із сторін. Обставин, які перешкоджають розірванню шлюбу судом не встановлено. Крім цього, позивач, як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 2 ст. 141 ЦПК України на стягнення з відповідача понесених нею і документально підтверджених судових витрат (а.с.1).

Outcome: approved