Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

03.02.2022 року між [PERSON] (Турист (Замовник)) та ФОП [PERSON] (Турагент), яка діяла від імені та за дорученням Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» TUI Ukraine (Туроператор), укладено Договір на туристичне обслуговування № 101274, відповідно до п. 2.1 якого Туроператор зобов`язується відповідно до бронювання Турагента, здійсненого за замовленням Туриста (Замовника), надати комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), надати інформаційно-консультаційні послуги, а Турист зобов`язується на умовах цього договору прийняти та оплатити їх. Вищевказаний Договір на туристичне обслуговування № 101274 від 23.02.2022 року, з боку Турагента підписаний ФОП [PERSON] , який діє від імені та за дорученням Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» TUI Ukraine (Україна, 03680, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72, оф. 128; Ліцензія на туроператорську діяльність серії АЕ № 272718, виданої Державним Агентством України з туризму та курортів 13 березня 2014 року), на підставі Агентського договору № ТА240/08-19 по реалізації туристичних продуктів від 13.08.2019р. Відповідно до п.3.2.1 договору на туристичне обслуговування, Туроператор через Турагента зобов`язаний здійснити бронювання туристичних послуг та надати туристичні послуги, замовлені Туристом, у повному обсязі, в кількості, якості та у визначені договором строки, за умови повної оплати вартості туристичного продукту Туристом у строки, встановлені цим Договором. Згідно п.3.2.8. Договору на туристичне обслуговування, Туроператор зобов`язаний у випадку неможливості виконання туроператором умов, що викладенні в листі бронювання, Туристу повернути усі сплачені ним грошові кошти за Туристичний продукт. Відповідно до п.4.1. Договору на туристичне обслуговування, програма туристичного обслуговування, вартість туристичного продукту та інші істотні умови Договору викладені у Додатку №1, який є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п.5.11 Договору на туристичне обслуговування передбачено, що у випадку невиконання договору з боку туроператора, турист має право вимагати повернення оплачених коштів за ненадані послуги у документально підтвердженому розмірі відповідно до законодавства. У відповідності із замовленням, здійсненим [PERSON] , було оформлено Додаток №1 до Договору на туристичне обслуговування № 101274 від 23.02.2022 року, а саме Лист бронювання/програма туристичного обслуговування, згідно з яким останньою замовлено у туроператора (ТОВ «ТТВК») комплекс туристичних послуг, зокрема, проживання та харчування в готелы Наама Бей району Шарм-ель-Шейх, Єгипет, в період з 27.02.2022 по [INFO] , транспортне обслуговування (авіапереліт) та груповий для двох осіб, [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Загальна вартість туристичного продукту в гривні становить 31 745,00 грн. Також мыж [PERSON] та ФОП [PERSON] , яка діяла від імені та за дорученням Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» укладено Додаткову угоду до Договору на туристичне обслуговування № 101274 від 23.02.2022, відповідно до якої, Турист (Замовник) та кожна особа, яка вказана у Листі бронювання/програма туристичного обслуговування, проінформовані про самостійну та особисту відповідальність під час туру за дотримання правил безпеки поведінки в країні перебування, (копія Додаткової угоди додається до позовної заяви) Крім того, 23.02.2022 року між [PERSON] (Турист (Замовник)) та ФОП [PERSON] (Турагент), яка діяла від імені та за дорученням Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» (Туроператор), укладено Договір на туристичне обслуговування № 101274/1, відповідно до п. 2.1 якого Туроператор зобов`язується відповідно до бронювання Турагента, здійсненого за замовленням Туриста (Замовника), надати комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), надати інформаційно-консультаційні послуги, а Турист зобов`язується на умовах цього договору прийняти та оплатити їх. Вищевказаний Договір на туристичне обслуговування № 101274/1 від 23.02.2022 року, з боку Турагента підписаний ФОП [PERSON] , який діє від імені та за дорученням Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» (Україна, 03680, м.Київ, вул. Велика Васильківська, 72, оф. 128; Ліцензія на туроператорську діяльність серії АЕ № 272718, виданої Державним Агентством України з туризму та курортів 13 березня 2014 року), на підставі Агентського договору №ТА240/08-19 по реалізації туристичних продуктів від 13.08.2019р. Відповідно до п.3.2.1 договору на туристичне обслуговування, Туроператор через Турагента зобов`язаний здійснити бронювання туристичних послуг та надати туристичні послуги, замовлені Туристом, у повному обсязі, в кількості, якості та у визначені договором строки, за умови повної оплати вартості туристичного продукту Туристом у строки, встановлені цим Договором. Згідно п.3.2.8. Договору на туристичне обслуговування, Туроператор зобов`язаний у випадку неможливості виконання туроператором умов, що викладенні в листі бронювання, Туристу повернути усі сплачені ним грошові кошти за Туристичний продукт. Відповідно до п.4.1. Договору на туристичне обслуговування, програма туристичного обслуговування, вартість туристичного продукту та інші істотні умови Договору викладені у Додатку №1, який є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п.5.11 Договору на туристичне обслуговування передбачено, що у випадку невиконання договору з боку туроператора, турист має право вимагати повернення оплачених коштів за ненадані послуги у документально підтвердженому розмірі відповідно до законодавства. У відповідності із замовленням, здійсненим [PERSON] , було оформлено Додаток №1 до Договору на туристичне обслуговування № 101274/1 від 23.02.2022 року, а саме Лист бронювання/програма туристичного обслуговування, згідно з яким останньою замовлено у туроператора (ТОВ «ТТВК») комплекс туристичних послуг, зокрема, проживання та харчування в готелі Наама Бей району Шарм-ель-Шейх, Єгипет, в період з 27.02.2022 по [INFO] , транспортне обслуговування (авіапереліт) та груповий для двох осіб, [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] . Загальна вартість туристичного продукту в гривні становить 28 515,00 грн. Також, між [PERSON] (Турист (Замовник)) та ФОП [PERSON] (Турагент), яка діяла від імені та за дорученням Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТВК» (Туроператор), укладено Додаткову угоду до Договору на туристичне обслуговування № 101274 від 23.02.2022, відповідно до якої, Турист (Замовник) та кожна особа, яка вказана у Листі бронювання/програма туристичного обслуговування, проінформовані про самостійну та особисту відповідальність під час туру за дотримання правил безпеки поведінки в країні перебування. Оплата послуг підтверджується Квитанцією до прибуткового касового ордера ФОП [PERSON] № б/н від 23.02.2022 року, у якій зазначено, що від [PERSON] прийнято за турпослуги кошти у загальній сумі 61 890,00 грн. Отже, Позивачем повністю виконані взяті зобов`язання щодо оплати послуг Відповідачів відповідно до Договорів. Однак, жодної передбаченої Договором послуги (туристичного продукту) ні Позивач, ні члени його родини не отримали. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В статті 25 Закону України "Про туризм" встановлено, що туристи мають право на відшкодування матеріальних і моральних збитків у разі невиконання або неналежного виконання умов договору. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин, їх аналіз свідчить, що Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору у разі наявності його вини. Якість туристичних послуг має відповідати умовам договору на туристичне обслуговування, порядок і способи захисту порушених прав туристів визначаються Законом України "Про захист прав споживачів". Згідно зі ст. 30 Закону України "Про туризм" порушення законодавства в галузі туризму є порушення умов договору між туристом і суб`єктом туристичної діяльності з надання туристичних послуг. Відповідно до ст. 32 Закону України "Про туризм" за неналежне виконання своїх зобов`язань туроператор, турагент, інші суб`єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Статтею 33 Закону України "Про туризм" передбачено, що суб`єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов`язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Згідно з ч. 1 ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частина 1 ст. 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Частиною 1 ст. 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Договір на туристичні обслуговування укладався сторонами 23.02.2022 року, а 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/22 в Україні запроваджено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який в подальшому продовжувався Указами Президента по теперішній час, наслідком яких стало закрите регулярне пасажирське авіасполучення через державний кордон України з 24 лютого 2022 року. Частина 2 ст. 652 ЦК України передбачає що, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Відповідно до ч. 3 ст. 652 ЦК України у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв`язку з виконанням цього договору. Згідно п. 1 ч. 6 ст. 20 Закону України "Про туризм" кожна із сторін договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі може вимагати внесення змін до цього договору або його розірвання у зв`язку із зміною істотних умов договору та обставин, якими вони керувалися під час укладення договору, зокрема у разі: погіршення умов туристичної подорожі, зміни її строків. Згідно ч. 2 ст. 903 ЦК України у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 3.2.8. Договорів у випадку неможливості виконання Туроператором умов, що викладені в листі бронювання, Туристу мають бути повернуті усі сплачені ним грошові кошти за туристичний продукт. Частинами 8,9 ст. 20 Закону України "Про туризм" передбачено, що туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста. Турист вправі відмовитися від виконання договору на туристичне обслуговування до початку туристичної подорожі за умови відшкодування туроператору (турагенту) фактично здійснених ним документально підтверджених витрат, пов`язаних із відмовою. Змістом статей 19, 20 Закону України "Про туризм", зазначена відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування (крім випадків, коли таке невиконання або неналежне виконання сталося внаслідок настання форс-мажорних обставин або є результатом подій, які туроператор (турагент) та інші суб`єкти туристичної діяльності, які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту, не могли передбачити). Статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" встановлено, що торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/ імпорту тощо. Відповідно до чинного законодавства факт настання та дії форс-мажорних обставин повинен бути документально підтверджений компетентним державним органом. В той же час Відповідач не надав Позивачу документального підтвердження компетентним державним органом факту настання та дії форс-мажорних обставин на можливість виконання зобов`язань відповідно до Договору. Саме по собі віднесення воєнного стану до форс мажорних обставин, без отримання відповідного сертифікату від Торгово промислової палати, не може бути підставою для звільнення Відповідача від майнової відповідальності за невиконання взятих на себе зобов`язань. Аналогічного висновку дійшов і Верховний Суд й у постанові від 16 липня 2019 р. у справі № 917/1053/18, зазначивши, що лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання підтверджуючих доказів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду. Саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити, чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку. Суд у справі №927/431/22 вказав, що неможливість виконання обов`язків через війну в Україні не є підставою для відстрочення виконання зобов`язання відповідно до часу, протягом якого буде діяти така обставина. Верховний Суд у постанові від 25.01.2022 року у справі № 904/3886/21, визначив, що належним підтвердженням існування форс-мажорних обставин (доказом існування обставин непереборної сили, які звільняють сторону від відповідальності за невиконання умов договору) є відповідний сертифікат. Також суд пояснив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер, а зацікавленій стороні необхідно довести (1) факт їх виникнення; (2) те, що обставини є форс-мажорними (3) для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Стаття 20 Закону України "Про туризм" передбачає, що туроператор (турагент) зобов`язаний не пізніш як через один день з дня, коли йому стало відомо про зміну обставин якими сторони керувалися під час укладення договору на туристичне обслуговування, та не пізніш як за три дні до початку туристичної подорожі повідомити туриста про таку зміну обставин з метою надання йому можливості відмовитися від виконання договору без відшкодування шкоди туроператору (турагенту) або внести зміни до договору, змінивши ціну туристичного обслуговування. Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося звини туриста. Якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не в змозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані. У разі неможливості здійснення таких заходів або відмови туриста від них туроператор зобов`язаний надати йому без додаткової оплати еквівалентний транспорт для повернення до місця відправлення або іншого місця, на яке погодився турист, а також відшкодувати вартість ненаданих туроператором туристичних послуг і виплатити компенсацію у розмірі, визначеному в договорі за домовленістю сторін. Проте, Відповідач не повідомив Позивача про зміну строків туристичної подорожі чи неможливість виконання взятих зобов`язань відповідно до Договору. Тож, на момент подачі даної позовної заяви, жодного пояснення в обґрунтування нехтування своїх зобов`язань за Договором Відповідач не надав, як жодних зобов`язань за цим Договором не виконав. Відповідач зовсім не виходить на зв`язок, альтернативного туру/послуг не запропонував, сплачені Позивачами кошти не повернув, що свідчить про істотне порушення Туроператором умов Договору та Закону України "Про туризм", внаслідок чого Позивач була позбавлена того, на що вона розраховували при укладенні Договору. Отже, Відповідачем було істотно порушено умови Договору, тому наявні вбачає підстави для його розірвання та стягнення з Відповідача сплачених коштів. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до частини 1 статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, Відповідач має нести відповідальність, через невиконання ним передбачених Договором зобов`язань, та відшкодувати Позивачеві завдані збитки, що дорівнюють сплаченій вартості туристичних послуг у сумі 61890 грн 00 коп. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене суд вважає звернення позивача правомірним, відповідач переконливих заперечень на позов не подавав, доводи позивача не спростував. Таким чином, під час судового розгляду встановлено порушення прав та законних інтересів позивача, які підлягають судовому захисту. При вирішенні вимоги про відшкодування витрат на правничу допомогу суд виходить з наступного. Відповідно до частин першої, пункту 1 частини третьої статті133та частин першої - третьої статті137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з частиною восьмою статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Зокрема, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем у галузі права, як зазначив суд попередньої інстанції. Що стосується часу, витраченого фахівцем у галузі права, то достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, яка саме кількість часу витрачена на відповідні дії. Цей висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 01.10.2018 у справі №569/17904/17, від 13.12.2018 у справі №816/2096/17. При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Аналогічний висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 14.11.2019 у справі №826/15063/18. На підтвердження надання юридичних послуг представником позивача надано: копію ордера на надання правничої (правової) допомоги копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю. Представник позивача в позовній заяві на підтвердження понесених витрат посилалась також на договір про надання правничої допомоги, а також на розрахунок вартості правової допомоги. Проте в додатках до позовної заяви, відсутні такі документи. Крім цього в самій позовній заяві в розділі додатки не зазначено такого додатку як договір про надання правничої допомоги, а також розрахунку понесених витрат. Враховуючи ненадання представником позивача доказів на підтвердження, виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги суд не вбачає підстав для відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу. Щодо судового збору У відповідності з ст.141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачем заявлено дві немайнових вимоги та одну майнову вимогу. Позивач звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 3633,60 грн.

Outcome: partial