Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

В травні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю ?Фінансова компанія ?Ейс? (надалі по тексту - ТОВ ?ФК ?Ейс?) звернулось до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, в якому просило суд: -стягнути з [PERSON] на його (ТОВ ?ФК ?Ейс?) користь заборгованість за договором кредитної лінії №00-9677537 від 18 лютого 2024 року у розмірі 41 545, 35 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 7 000, 00 грн. та судовий збір. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18 лютого 2024 року між ТОВ ?Фінансова компанія ?Макс Кредит? було укладено договір кредитної лінії №00-9633479, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 ЗУ ?Про електронну комерцію?, відповідно до умов якого, позикодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 6 300, 00 грн., строком на 360 днів, тобто до 13 лютого 2025 року, а позичальник в свою чергу зобов`язався повернути кошти на умовах встановлених договором. Пунктом 2.8 кредитного договору визначено, що кредитодавець зобов?язався надати кредит у дату надання/видачі кредиту: ?18 лютого 2024 року. Сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 6 300, 00 грн. на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу ( платіжної картки) [NUMBER] . Комісія за надання кредиту у розмірі 10,00 % від суми кредиту, що складає 630, 00 грн. 21 жовтня 2024 року між ТОВ ?ФК ?Ейс? та ТОВ ?Макс Кредит? було укладено договір факторингу №21102024-МК-Ейс, згідно з умовами якого первісний кредитор відступив позивачу право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. ТОВ ?Макс Кредит? свої зобов`язання по видачі кредиту, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок відповідача, виконало, але позичальник кредит не погашає, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка складає 41 545, 35 грн., з яких: 6 930, 00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 34 615, 35 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Оскільки, в досудовому порядку вирішити спір не можливо, позивач змушений звернутись до суду з вищезазначеним позовом. Відповідач, своїм правом щодо направлення відзиву на позовну заяву не скористався; відзив на позовні вимоги до суду не надіслав. Представник позивача в судове засідання не з?явився; про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; в прохальній частині позову, сторона позивача клопотала перед судом про розгляд справи у відсутність свого представника, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з?явився; про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку; причини неявки суду не сповістив; письмовий відзив на позов не надіслав, як і не направив свого представника для прийняття участі у розгляді справи. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Згідно ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки, позивач не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, суд, відповідно до ст.ст. 223, 280 ЦПК України постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, розглянувши подані стороною позивача документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов?язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов?язок доказування покладений на сторони. Перевіряючи обставини по справі судом встановлено, що 18 лютого 2024 року між ТОВ ?Макс Кредит? та [PERSON] було укладено договір кредитного лінії № 00-9633479. Зокрема, відповідач, за допомогою мережі Інтернет, перейшов на офіційний сайт Первісного Кредитора та ознайомився з актуальною редакцією Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту товариством з обмеженою відповідальністю ?Макс Кредит?. Після чого добровільно без примусу чи тиску Відповідач заявив про бажання отримання коштів, зареєструвався на сайті Кредитодавця, під час чого пройшов процедуру ідентифікації/верифікації,

Outcome: partial