Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

ТОВ "Юніт Капітал" звернулось до суду із вказаним вище позовом. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28.07.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 291114252, за яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати відповідачу кредит у вигляді кредитної лінії з кредитним лімітом у розмірі 16300,00 гривень, а [PERSON] зобов`язалась протягом 30 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами. ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 16300,00 гривень. Відповідач належним чином не виконувала грошові зобов`язання, тому у неї виникла заборгованість за кредитом у розмірі 76645,86 грн., з яких: 16300,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 60345,86 заборгованість за відсотками. 28 листопада 2018 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого у подальшому продовжено, шляхом укладення додаткових угод. 19.12.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 19/1224-01. 04.06.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу було відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором № 291114252 від 28.07.2023 року. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач не здійснювало нарахувань за кредитним договором. Оскільки відповідач в добровільному порядку заборгованість не сплатила, тому представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 76645,86 грн., а також судові витрати: 2422,40 грн. судового збору та 7000,00 грн. витрати на правничу допомогу. Ухвалою судді від 26.09.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 17.10.2025 року постановлено проводити розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розглядати справу за його відсутності та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату проведення судових засідань повідомлявся у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та вважається належним чином повідомлений. Відзив на позов не подав. На підставі зазначеного, суд відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 28.07.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 291114252 шляхом надсилання відповідачу на номер його мобільного телефону та використання останнім одноразового персонального ідентифікатора RMMQ-6922, що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно з п.2.1 умов вищевказаного Кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язалося надати відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 16300,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». При цьому, п.п.2.2, 2.3, 3.1 вищевказаного Кредитного договору, а також у Паспорті споживчого кредиту визначено, що сума виданого кредиту становить 16300,00 грн.; строк кредиту становить 30 днів. На виконання умов вказаного Кредитного договору № 291114252 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перераховано на банківський рахунок відповідача за реквізитами платіжної картки №4149-49XX-XXXX-8906 грошові кошти в розмірі 16300,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 28.07.2023 року. З наведеного вбачається, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку, передбаченому умовами вищевказаного Кредитного договору. Відповідно до п.14.2 Кредитного договору Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Товариством в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, кредитний договір між Первісним кредитором та відповідачем не був би укладений. Відтак, в ході розгляду справи судом встановлено факт укладання кредитного договору № 291114252 від 28.07.2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем [PERSON] .. Вищевикладене свідчить про те, що первісний кредитор надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, а отже свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1ст. 611 ЦК України). Також із матеріалів справи встановлено, що 28 листопада 2018 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» уклали договір факторингу №28/1118-01, строк дії якого у подальшому продовжено, шляхом укладення додаткових угод. 19.12.2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 19/1224-01. 04.06.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу було відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором № 291114252 від 28.07.2023 року. Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Суд визнає, що копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Вищезазначені договори факторингу ні в цілому, а ні в будь-якій із його частин, не оспорювався та не визнані недійсними. Будь-яких доказів на спростування достатності обсягу набутих позивачем прав вимоги за кредитним договором до відповідача суду не надано. Доказів на спростування отримання кредиту відповідачем [PERSON] суду не надано. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 25.06.2025 року заборгованість [PERSON] становить 76645,86 грн., з яких: 16300,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 60345,86 заборгованість за відсотками. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем суду не надано. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо доказів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитним договором, відповідач належним чином не виконав умови кредитного договору, допустив прострочення платежів та не подав суду жодних доказів, які б спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором № 291114252 від 28.07.2023 року у розмірі 76645,86 грн. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ч. 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вказана сума судового збору. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Надані позивачем докази, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, суд визнає належними та достатніми, а визначений до відшкодування розмір гонорару у сумі 7000,00 грн. співмірним і пропорційним об`єму здійсненої адвокатом роботи, а отже, вказана сумма підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved