Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

07.11.2025 Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування якого зазначало наступне. 10.08.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , було укладено Угоду б/н про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії. Тип кредиту кредитування рахунку; сума кредиту 16 000,00 грн.; процентна ставка 35,99 % річних; строк кредиту 12 місяців з можливістю пролонгації. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. Відповідачка користувалась кредитними коштами але своєчасно та в повному обсязі не вносила щомісячні платежі на погашення кредиту, внаслідок чого станом на день подання позовної заяви утворилася заборгованість за вказаним договором на загальну суму 35 206, 85 грн., яка склалася з простроченого тіла кредиту - 21 839, 52 грн., відсотків за користування кредитом 13 367, 33 грн. З огляду на вказане, Акціонерне товариство «Сенс Банк» просило стягнути з відповідачки заборгованість за вказаним кредитним договором на загальну суму 35 206, 85 грн., а також судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2 422, 40 грн., та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 363, 74 грн. Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.11.2025 року у вказаній справі було відкрито провадження і її призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 08 год. 00 хв. 11.12.2025 року. В подальшому розгляд справи неодноразово відкладався, останній раз на 10 год. 00 хв. 16.01.2026 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, додатково зазначивши, що позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи, за наявності для цього правових підстав. Відповідачка [PERSON] , будучи повідомленою про день, час та місце проведення судового засідання, повторно в засідання не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила. Відзив не подала. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211, ч. 4 ст. 223 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів, та за письмової згоди представника позивача, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи та надавши оцінку доказам наявним у ній, суд приходить до наступного висновку. Статтею 12 та частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (Закон України «Про споживче кредитування»). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. 10.08.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , було укладено Угоду б/н про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлюваної кредитної лінії. Тип кредиту кредитування рахунку; сума кредиту 16 000, 00 грн.; процентна ставка 35,99 % річних; строк кредиту 12 місяців з можливістю пролонгації. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022 року. Відповідачка користувалась кредитними коштами але своєчасно та в повному обсязі не вносила щомісячні платежі на погашення кредиту, внаслідок чого станом на день подання позовної заяви утворилася заборгованість за вказаним договором на загальну суму 35 206, 85 грн., яка склалася з простроченого тіла кредиту - 21 839, 52 грн., відсотків за користування кредитом 13 367, 33 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості. Вказана заборгованість відповідачкою добровільно на час розгляду справи в суді не погашена. За таких обставин, суд доходить висновку, що позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» слід задовольнити та стягнути з відповідачки вказану заборгованість за кредитним договором. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦК). Судом встановлено, що позивачем заявлено про стягнення з відповідачки на його користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 363, 74 грн. Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Судом встановлено, що в матеріалах справи міститься копія договору про надання послуг № 1006, укладеного 28.01.2025 між АТ «Сенс Банк» та адвокатським об`єднанням «СмартЛекс», копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. За таких обставин, заявлені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України суд присуджує позивачу з відповідачки понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 422, 40 грн.

Outcome: approved