Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

у листопаді 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що 24.01.2025 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора укладено кредитний договір №00-10180077. Позивач зазначив, що відповідач належним чином не виконав свого зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, на погашення заборгованості не надходило жодного платежу, у зв`язку з чим виникла заборгованість по кредиту у розмірі 14 950,60 грн, яка складається з наступного: 8400,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 3750,60 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам. 13.08.2025 ТОВ «Макс Кредит» та позивач уклали договір факторингу №13082025-МК/Юніт Капітал, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача. Відповідач не виконав умови договору належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 14 950,60 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір (а.с.1-5). Ухвалою від 11.11.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребував докази з АТ КБ «ПриватБанк» та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 60-61). У судове засідання сторони вдруге та повторно не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа на електронну адресу (а.с. 65-68,77,78), відповідач рекомендованим листом, який отримано 13.11.2025 та 18.12.2025 (а.с.69,79). Представник позивача у позовній заяві просить розглядати справу за його відсутності та у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 4 на зв.). Відповідач причини неявки не повідомила, відзиву не подала. Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 24.01.2025 ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] уклали договір кредитної лінії №00-10180077 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, за умовами якого сума ліміту кредитної лінії становить 7 000,00 грн, строком на 360 календарних днів, розрахунковим платіжним періодом 25 днів, дата повернення кредиту - 19.01.2026 (а.с.9-13). Згідно з п.п.1.5, 1.7.1 Договору тип процентної ставки - фіксована, стандартна процентна ставка складає 0,94% від суми кредиту за кожний день користування кредитом в межах строку дії кредитної лінії, денна процентна ставка при застосуванні стандартної процентної ставки з урахуванням комісії дорівнює 1% (а.с.9 на зв.). Кредитодавець одноразово в момент видачі кредиту нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 20,00% від суми кредиту, що складає 1400,00 грн (п.1.6 Договору) (а.с.9 на зв.). Відповідно до п.1.8, 1.9 Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка за умови користування кредитом виключно за стандартною процентною ставкою та з урахуванням комісії становить 2141,72%. Орієнтовна загальна вартість кредиту за умови користування кредитом виключно за стандартною процентною ставкою та з урахуванням комісії становить 32 088,00 грн. Загальні витрати за кредитом за умови користування кредитом виключно за стандартною процентною ставкою з урахуванням комісії становлять 25 088,00 грн (а.с.9 на зв.). Також відповідачем [PERSON] підписано електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Графік платежів), що є додатком №1 до договору №00-10180077 від 24.01.2025, в якому зазначені дата платежу, сума платежу за розрахунковий період, види платежів за кредитом, реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту (а.с.14). На а.с.15-19 є Правила надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Макс Кредит». Цього ж числа [PERSON] підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «09256» Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначена інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, зокрема: ліміт кредиту становить 7 000,00 грн, строком на 360 календарних днів, процентною ставкою 343,10% річних та стандартною процентною ставкою 0,94% за кожен день користування кредитом по дату закінчення строку кредитування, комісія за надання кредиту - 1400,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту - 32088,00 грн, реальна річна процентна ставка - 2141,72% (а.с.20-21). Довідкою про ідентифікацію підтверджено, що [PERSON] , з якою укладено договір №00-10180077 від 24.01.2025 року, ідентифікована ТОВ «Макс Кредит». Акцепт договору позичальником здійснювалось у формі одноразового ідентифікатора 53415, який 24.01.2025 року було направлено позичальнику на номер моб. тел. [NUMBER] (а.с.22). Як убачається з інформації ТОВ «ПрофітГід», 24.01.2025 були перераховані грошові кошти у сумі 7000,00 грн на картку № [NUMBER] , платник ТОВ «Макс Кредит», за кредитним договором №00-10180077 від 24.01.2025 (а.с.23-26). За інформацією АТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] , на яку 24.01.2025 зараховано кошти на суму 7000,00 грн та надана виписка по рахунку за період з 24.01.2025 по 29.01.2025 (а.с.71, 72-73). 13.08.2025 між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу №13082025-МК/Юніт Капітал, за умовами якого ТОВ «Юніт Капітал» за плату перейшло право вимоги за укладеними кредитними договорами згідно Реєстру боржників, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги (а.с.32-38). Згідно з Реєстром боржників від 13.08.2025 до ТОВ "Юніт Капітал" перейшло право вимоги до [PERSON] у розмірі 12 150,60 грн, в тім числі: 8 400,00 грн - заборгованість по тілу кредиту, 3750,60 грн - заборгованість по відсоткам, 2800,00 грн - штрафні санкції (а.с.39-40). Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 13.08.2025 року позивачу переданий Реєстр боржників відповідно до умов договору факторингу №13082025-МК/Юніт Капітал від 13.08.2025, що підтверджує факт переходу до позивача прав вимоги заборгованості (а.с.41). Згідно з платіжною інструкцією №564 від 19.08.2025, ТОВ «Юніт Капітал» сплатило ТОВ «Макс Кредит» за відступлення прави вимог згідно договору факторингу №13082025-МК/Юніт Капітал від 13.08.2025 (а.с.42). Відповідно до наданого ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» детального розрахунку заборгованості за кредитним договором №00-10180077 від 24.01.2025 заборгованість [PERSON] складає 12 150,60 грн, в тім числі: 7 000,00 грн. - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 3 750,60 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами, 1400,00 грн - сума заборгованості за нарахованими комісіями, 2800,00 грн - штрафні санкції згідно умов договору (а.с.43). Як убачається з виписки з особового рахунку за кредитним договором №00-10180077 від 24.01.2025, у відповідача перед ТОВ «Юніт Капітал» станом на 01.10.2025 виникла заборгованість у розмірі 14 950,60 грн, яка складається з наступного: 8 400,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту, 3750,60 грн -прострочена заборгованість за відсотками, 2800,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (а.с.44). Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст.3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.7, 12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Відповідно до ст. ст. 627-629, 638 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами і є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» підлягає стягненню сума у розмірі 12 150, 60 грн., яка складається з: 8 400 грн. - заборгованість по тілу кредиту, 3 750,60- заборгованість по відсоткам. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь ТОВ «Юніт Капітал» судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2422 грн. 40 коп., які сплачено позивачем за подання позову до суду, виходячи із суми позовних вимог, які задоволено судом. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. До позовної заяви ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» додано копії наступних документів: ордеру на надання правничої допомоги, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Соломки О.В. серії КС №7073/10 від 19.10.2018, договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025, протоколу погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025, додаткової угоди №25771368349 до договору про надання правничої допомоги №10/09/25-02 від 10.09.2025, акт прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2025, довіреність (а.с.29,45-51). Згідно з договором про надання правничої допомоги між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та Адвокатським бюро «Соломко та партнери» строни визначили предмет договору у виді зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, визначених договором, а саме: захист прав та законних інтересів клієнта, проведення необхідних процесуальних дій для досягнення найбільш сприятливого результату у справі на користь клієнта. При цьому згідно п.п.3.1, 3.3 договору отримання винагороди адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару, який складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами у протоколі погодження вартості послуг (а.с.45 на зв.). Протоколом погодження вартості послуг визначено вартість послуг, де визначена погодинна вартість роботи (а.с.46 на зв.). Згідно акту прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2025 сторони погодили надання правових послуг: складання позовної заяви час-2 години, вартість 5000,00 грн, вивчення матеріалів справи час 2 години, вартість 1000,00 грн, підготовка адвокатського запиту час 1 год, вартість 500,00 грн, підготовка клопотання щодо зарахування кредитних коштів час 1 год, вартість 500,00грн (а.с.48). Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові 24 січня 2022 року по справі № 757/36628/16-ц, у відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року у справі № 915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18». Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28 вересня 2022 року по справі № 529/201/20. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див.mutatis mutandisрішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Таким чином зважаючи на задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи та документально підтверджених витрат, суд доходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved