Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 25 грудня 2009 року між нею і відповідачем був укладений шлюб. Неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Одруження виявилося невдалим у зв`язку несумісністю характерів, різними поглядами на життя, постійними сварками. З 2022 року сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, наміру зберігати шлюб позивач не має. Розірвання шлюбу в позасудовому порядку є неможливим, оскільки зв`язок з відповідачем втрачено. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем. В судове засідання позивач не з`явилася, але завчасно надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі і просить їх задовольнити. Надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, викликався шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада». У зв`язку з тим, що позивач надала згоду на заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбних відносинах підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , з якої вбачається, що 25 грудня 2009 року Віділом реєстрації цивільного стану Старобільського районного управління юстиції Луганської області за актовим записом №254 був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] . Статтею 24 Сімейного кодексу України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положеннями частин третьої, четвертої статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до статті 112 СК України при розірванні шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило в інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру та бажання зберегти шлюб з відповідачем. Принцип добровільності шлюбу також закріплений у ст. 51 Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене та беручи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені та більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовилася, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Також, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений нею при зверненні до суду, у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved