Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість у розмірі 22 876 гривень та судові витрати. Позов мотивовано тим, що 17.11.2024 року [PERSON] уклав із ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кредитний договір №73884885. 27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27/03/25, відповідно до умов якого право вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до реєстру боржників № 2 від 27.03.2025 року до договору факторингу № 27/03/25 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 22 876 грн., з яких: 7 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 840 грн. сума заборгованості за відсотками, 13 986 грн. сума заборгованості за пенею, 1 050 грн. комісія за надання кредиту. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Ухвалою від 04 грудня 2025 року було відкрито провадження по даній справі і справу ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач у судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило, був повідомлений належним чином. У встановлений судом строк відповідачем не надано відзиву на позов, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до ч.2 ст.191 ЦПК України. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позову, просив суд слухати справу за його відсутності, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення по справі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.11.2024 року [PERSON] уклав із ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» кредитний договір №73884885. 27.03.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 27/03/25, відповідно до умов якого право вимоги до Боржників, вказаними у реєстрі боржників перейшло до ТОВ «ФК «ЄАПБ». Відповідно до реєстру боржників № 2 від 27.03.2025 до договору факторингу № 27/03/25 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 22 876 грн., з яких: 7 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 840 грн. сума заборгованості за відсотками, 13 986 грн. сума заборгованості за пенею, 1 050 грн. комісія за надання кредиту. Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. Відповідач взятих на себе зобов`язань по поверненню кредитів та сплаті відсотків не виконав у повному обсязі, тож відповідно до розрахунків заборгованості [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором №73884885 в сумі 22 876 грн., з яких: 7 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 840 грн. сума заборгованості за відсотками, 13 986 грн. сума заборгованості за пенею, 1 050 грн. комісія за надання кредиту. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Приписами статей 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Статтею 617 ЦК України передбачено особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а згідно з ч. 1 ст. 622 ЦК України сплата боржником неустойки за порушення зобов`язання не звільняє його від обов`язку виконати зобов`язання в натурі. У відповідності до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до положень ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Стаття 513 ЦК України передбачає, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з положеннями ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За вимогами ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Отже, в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] було порушено зобов`язання стосовно своєчасного повернення сум отриманих кредитів та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого за нею утворилася заборгованість за кредитним договором №73884885 в розмірі 46 282,13 грн., з яких: 22 876 грн., з яких: 7 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу, 840 грн. сума заборгованості за відсотками, 13 986 грн. сума заборгованості за пенею, 1 050 грн. комісія за надання кредиту. Водночас, що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на свою користь нарахованої пені у розмірі 13 986 грн., суд зазначає таке. Відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, а саме п. 18. Законодавцем унормовано, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, враховуючи те, що на час ухвалення судом цього рішення воєнний стан в Україні не скасовано, вимоги позивача про стягнення з відповідача нарахованої неустойки у розмірі 13 986 грн. задоволенню не підлягають. З огляду на встановлені судом обставини, наявні підстави вважати, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий центр» підлягають частковому задоволенню. Згідно із ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданого платіжної інструкції № 133416 від 16.09.2025 року, позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 3028 гривні, а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 1 176,73 гривень (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір сплаченого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 8 890 грн. ? 3028 грн. ? 22 876 грн.). При цьому суд враховує роз`яснення, надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. № 36 постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Outcome: partial