Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

04.12.2025 до Тиврівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 09 березня 2008 року між ним, [PERSON] та [PERSON] (далі Відповідач) було укладено шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Яришівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 3 від 09.03.2008 року. У цьому шлюбі у них народилася донька: [PERSON] , [INFO] . З відповідачем вони прожили більше 15-ти років: вели спільне господарство, мали спільний бюджет, виховували дочку, відпочивали, планували, придбавали. Були й сварки, непорозуміння, конфлікти. Останніх два роки вони проживають окремо. Відповідач з дочкою проживають постійно в Республіці Польща, він проживає в с. Яришівка (за місцем реєстрації). За цей час кожен з них влаштував своє особисте життя. В нього фактично утворилася нова сім`я: він проживає однією сім`єю з іншою жінкою - [PERSON] , [INFO] у них народився син [PERSON] . Таким чином, з відповідачем фактичні шлюбні відносини припинені давно, примирення стало неможливим. Тому він прийняв рішення про розлучення. Просить шлюб між ним, [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Виконавчим комітетом Яришівської сільської ради Тиврівського району Вінницької області, актовий запис № 3 від 09.03.2008 року - розірвати, оскільки їхнє подальше спільне життя як подружжя є неможливим, а збереження шлюбу суперечить його інтересам. Судові витрати залишити за ним. Просить суд розглядати справу без його участі. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 12.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи суд вирішив проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін 15.01.2025. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, про розгляд справи був належно повідомлений, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 21). В позовній заяві просив справу розглянути у його відсутності. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, про розгляд справи належно повідомлена, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.22). 02.01.2026 надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності. Позов визнає і не заперечує проти розірвання шлюбу. Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Із досліджених судом доказів вбачається, що 09.03.2008 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.2). Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . З позовної заяви вбачається, що фактично сім`я припинила своє існування. Позивачка з відповідачем спільно не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, не спілкуються. Між подружжям зникло взаєморозуміння і взаємоповага. Кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Стаття 51 Конституції України та частина 1 статті 24 СК України визначають, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із частинами 3, 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104, частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб існує формально, сторони не підтримують подружніх стосунків, відповідач позов визнав, сторони у справі вважають, що примирення та збереження їх сім`ї є неможливим. Вказані обставини стверджуються матеріалами позову. Враховуючи викладенні обставини в їх сукупності, зважаючи на те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, з огляду на засади добровільності шлюбу, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки, на переконання суду, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. В ході розгляду справи судом не встановлено обставин, які свідчать про те, що надання строку для примирення сторонам допоможе збереженню сім`ї, оскільки їх шлюб носить формальний характер. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує викладену в позовній заяві позицію позивача про залишення за ним суми сплаченого судового збору, а тому судовий збір залишає за позивачем. Враховуючи викладене,

Outcome: approved