Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

У грудні 2022 року позивач, [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , звернулась до суду з позовною заявою, якою просить визнати за нею право власності в порядку набувальної давності. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 08.02.1991 року, їй належить ? частина житлового будинку [ADDRESS] , яку вона отримала після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] . Інша 1/2 частка належить, [PERSON] , матері її чоловіка, [PERSON] , яка померла [INFO] . Інші спадкоємці [PERSON] , невідомі. 3 1991 року вона відкрито, добросовісно, безперервно користуюсь всім житловим будинком, повністю сплачує комунальні послуги, підтримує майно в належному стані, хоча ще в 2010 році будинок мав 60% зносу, що відображено в витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно ОКП «КООБТІ». Позивач володіє спірною частиною житлового будинку безперервно, будь - яких інших осіб, які б претендували на спірне майно і оспорювали право позивача на отримання вказаного майна у власність за набувальною давністю, не має. Давність володіння вона вважає добросовісною, так як при заволодінні майном вона не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав на набуття права власності. Відповідач по справі, Кропивницька міська рада у відзиві на позов від 24.03.2025 року заперечує проти його задоволення у зв`язку з відсутністю доказів фактичного користування спірним будинком позивачем та відсутністю копії паспорту позивача належної якості. 09.04.2025 року представник позивача надала до суду належно завірену копію довідки голови квартального комітету № 4 Фортечного району міста Кропивницького від 04.04.2025 року про проживання [PERSON] по [ADDRESS] . Також до суду разом з позовною заявою була надана якісна копія паспорту позивача. Відповідач, Управління комунальної власності Кропивницької міської ради не скористався правом надання відзиву на позовну заяву. 08.05.2024 року до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутністю представника управління комунальної власності Кропивницької міської ради, з проханням на підставі наявних у справі доказів ухвалити рішення у справі. Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 21.12.2022 року відкрите провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 10.04.2023 року у ході підготовчого провадження з Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2 витребувана копія спадкової справи після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] . На виконання ухвали суду від 10.04.2023 року, до суду 25.05.2023 року надійшов інформаційний лист про направлення копії спадкової справи № 359 після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , з якої вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON] , звернулися її діти, брати: [PERSON] та [PERSON] . 25.05.2023 року надійшов інформаційний лист про направлення копії спадкової справи № 359 після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , з якої вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON] , звернулися її діти, брати: [PERSON] та [PERSON] . В свою чергу, його брат, [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті матері шляхом подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, за своє життя не отримував свідоцтво про право на спадщину. Ухвалою суду від 28.09.2023 року з відділу державної реєстрації смерті у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) витребуваний витяг з актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] . На виконання ухвали суду від 28.09.2023 року вказаний відділ 27.10.2023 року надає повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану про смерть [PERSON] 06.09.2011 року за номером 0004:874374. Ухвалою суду від 13.11.2023 року витребувана спадкова справа з Кропивницької міської державної нотаріальної контори № 2, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] . На виконання вказаної ухвали суду, 19.03.2024 року нотаріальна контора надає відповідь, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , не заводилась, але в наданій Інформаційній довідці зі Спадкового реєстру від 18.03.2024 року міститься посилання на звернення до приватного нотаріуса Кропивницького міського округу Яценко Ярослава Вікторовича. Ухвалою суду від 08.05.2024 року у вказаного нотаріуса витребувана копія спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . На виконання вказаної ухвали суду,13.06.2024 року від приватного нотаріуса Кропивницького міського округу Яценко Ярослава Вікторовича надійшла копія спадкової справи № 41/2011, заведеної після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Із вказаної спадкової справи вбачається подання та відзиви спадкоємцями [PERSON] кількох заяв, в тому числі заяви від 28.02.2012 року його доньки громадянки Російської Федерації [PERSON] про прийняття спадщини, яка 12.06.2012 року отримала свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку за адресом [ADDRESS] . Вказана нерухомість належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на будівлю та Державного акту на право власності на земельну ділянку. Таким чином, [PERSON] , та його спадкоємець громадянка РФ, яка з 2003 року по теперішній час проживала та зареєстрована на території рф, що вказано в її копії паспорту № [NUMBER] , з дня смерті [PERSON] , померлого [INFO] , не звертались до нотаріуса чи суду з питанням отримання спадщини на 1/2 частку нерухомого майна за адресом: [ADDRESS] . Вказана частка належить померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 22.07.2024 року громадянка [PERSON] залучена до участі у справі співвідповідачем. Ухвалою суду від 09.07.2025 року закрите підготовче провадження у справі та вона призначена до розгляду у судовому засіданні. В судове засіданні позивач не з`явився, подав письмові пояснення щодо обґрунтування позовних вимог. Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 08.02.1991 року, позивачу належить 1/2 частина житлового будинку [ADDRESS] , яку вона отримала після смерті [INFO] її чоловіка [PERSON] . Інша 1/2 частка належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 13.06.1955 року, матері її чоловіка, [PERSON] , яка померла і саме після її смерті він отримав спадщину - 1/2 частину вказаного будинку з надвірними будівлями. 3 1991 року, тобто понад 30 років, вона відкрито, добросовісно, безперервно користуюсь всім житловим будинком, повністю сплачує комунальні послуги, підтримує майно в належному стані, зареєстрована та постійно проживає за адресом: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом позивача та довідкою голови квартального комітету. № 4 Фортечного району міста Кропивницького від 04.04.2025 року про проживання [PERSON] по [ADDRESS] . Позивач володіє спірною частиною житлового будинку безперервно, будь - яких інших осіб, які б претендували на спірне майно і оспорювали право позивача на отримання вказаного майна у власність за набувальною давністю, не має. Із копії спадкової справи № 359 після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, [PERSON] , звернулися її діти, брати: [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [INFO] чоловіка позивача, [PERSON] , відповідно до свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом, право власності на 1/2 частку житлового будинку, оформила позивач, що підтверджується_Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру потек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.10.2022 року. В свою чергу, його брат, [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті матері шляхом подання в нотаріальну контору заяви про прийняття спадщини, за своє життя не отримував свідоцтво про право на спадщину. Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану про смерть, [PERSON] [INFO] помер. Із копії спадкової справи № 41/2011, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] , яка надійшла від приватного нотаріуса Кропивницького міського округу Яценко Ярослава Вікторовича, вбачається подання та відзиви спадкоємцями [PERSON] кількох заяв, в тому числі заяви від 28.02.2012 року його доньки громадянки Російської Федерації [PERSON] про прийняття спадщини, яка 12.06.2012 року отримала свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку за адресом [ADDRESS] . Вказана нерухомість належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на будівлю та Державного акту на право власності на земельну ділянку. Встановлено, що [PERSON] , його спадкоємець за законом, громадянка РФ, яка з 2003 року по теперішній час проживала та зареєстрована на території РФ, що вказано в її копії паспорту № [NUMBER] , [PERSON] , не зверталась до нотаріуса чи суду з питанням отримання права на спадщину на частку нерухомого майна за адресом: [ADDRESS] . Вказана частка належить померлої ще [INFO] [PERSON] . Таким чином, наданими та витребуваними доказами доведено, що є в наявності всі складові для визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю, оскільки позивач добросовісно і відкрито заволоділа ? частиною житлового будинку по [ADDRESS] . Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Аналізуючи поняття добросовісності володіння, як підстави для набуття права власності за набувальною давністю за статтею 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна, тобто на той початковий момент, який включається в повний давнісний строк володіння майном, визначений законом. Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Норми цієї статті не підлягають застосуванню у випадках, коли володіння майном протягом тривалого часу здійснювалося на підставі договірних зобов`язань (договорів оренди, зберігання, безоплатного користування, оперативного управління тощо), чи у будь-який інший передбачений законом спосіб, оскільки право власності у володільця за давністю виникає поза волею і незалежно від волі колишнього власника. У пункті 9 постанови пленуму Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Отже, давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності. Зокрема, виходячи зі змісту ст.344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: майно може бути об`єктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність володіння та його безперервність; відсутність інших осіб, які претендують на це майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду. Враховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Отже, враховуючи, що позивач добросовісно володіє майном більше десяти років, продовжує відкрито, безперервно користуватися будинком, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на ? частку будинку за набувальною давністю. Судові витрати по справі вважати по фактично понесеними стороною позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved