Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач звернулася з позовом до суду та просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» кошти на підставі договору від 25.01.2021 року про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством за адресою: [ADDRESS] , в сумі 514569 гривень 46 копійок, що є вартістю безпідставно набутого майна - електричної енергії в обсязі 91419 кВт. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обствини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» з позовом не погодилася та надала відзвив на позовну заяву, доводи якого підтримала в судовому засіданні. Представник третьої особи - п«Кіровоградобленерго» надала письмові пояснення по суті позовних вимог, які в судовому засіданні підтримала та просила суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Суд, заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що 25.01.2021 року між відповідачем товариством з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» та [PERSON] укладено договір про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору (а. с.16-18). Власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , яка успадкувала вказаний будинок від померлого батька [PERSON] на підставі договору про поділ спадщини від 27.02.2023 року, посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області за №234 (а.с.27-28). Разом з тим, після смерті [PERSON] , за період з 01.06.2021 року по 01.11.2023 року включно, виникла заборгованість ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» перед [PERSON] як спадкоємцем, за придбану електричну енергію за «зеленим» тарифом за вказаною вище адресою приватного домогосподарства в обсязі 91419 кВ, що складає 514569 гривень 46 копійок. Однак, ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» відмовляється виплачувати [PERSON] вказану заборгованість, в зв`язку з чим, остання вважає, що ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» порушує її права, як спадкоємиці після смерті батька [PERSON] , що змусило її звернутися до суду з даним позовом. За нормами ст. ст. 1216,1218,1219 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Згідно зі ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно з ч. 3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1 ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ст.714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами. Відповідно до ст. ст.655, 656 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом договору купівлі-продажу може бути майно (товар), яке є у продавця на момент укладення договору або буде створене (придбане, набуте) продавцем у майбутньому. За п.1.1.1. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 №312 ці Правила регулюють взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, визначеними цими Правилами. Учасниками роздрібного ринку є: електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, у тому числі оператори малих систем розподілу, споживачі, основні споживачі, субспоживачі, виробники електричної енергії, які підпадають під визначення розподіленої генерації, та інші учасники ринку, які надають послуги, пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу з метою використання ним електричної енергії на власні потреби. Ці Правила є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. За п.1.2.14. правил власники (орендарі) установки, призначеної для виробництва електричної енергії, можуть реалізувати вироблену електричну енергію будь-якому покупцю за двостороннім договором та на організованих сегментах ринку за Правилами ринку, які в тому числі визначають правила функціонування балансуючого ринку та ринку допоміжних послуг, Правилами ринку НДН та ВДР, іншими нормативно-правовими актами, крім цих Правил; П.1.2.15 Правил передбачено, що при переході права власності (користування) на об`єкт до нового власника (користувача) переходять права та обов`язки за договорами, укладеними відповідно до цих Правил. За п.5.3.2.,5.3.3 Правил постачальник універсальних послуг зобов`язаний купувати електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання та/або енергії вітру об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватних домогосподарств, встановлена потужність якої (-их) не перевищує встановлену відповідно до закону та дозволену до споживання відповідно до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії (та підтверджується паспортом точки розподілу (передачі) електричної енергії) зі споживачем, за «зеленим» тарифом в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії такими приватними домогосподарствами. Постачальник універсальних послуг не може відмовити побутовому та малому не побутовому споживачу, електроустановки (об`єкти) яких розміщені на території здійснення його діяльності, в укладенні договору про постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги. Згідно з п.11.3.8. Правил зміна сторони взаємовідносин за приватним домогосподарством споживача (побутового споживача), у тому числі укладення договору про купівлю-продаж електричної енергії за "зеленим" тарифом приватним домогосподарством, здійснюється в установленому законодавством порядку без зміни "зеленого" тарифу. Для переоформлення договору про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством новий власник звертається у порядку, передбаченому пунктом 11.3.4 цієї глави. У відповідності до приписів ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За вказаного вище судом встановлено, що після смерті [PERSON] його права за договором про купівлю-продаж електричної енергії за «зеленим» тарифом приватним домогосподарством, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] , укладеного між ним та ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія», у відповідності до ст. ст.1216, 1218 ЦК України, п.1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312, перейшли до його спадкоємця, позивача [PERSON] , яка стала власником вказаного домоволодіння, а обов`язок відповідача - ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» купувати електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання генеруючої установки, яка розташована в приватному домогосподарстві, що належало [PERSON] , а наразі його спадкоємцю, тобто, позивачу та її оплачувати в силу вимог цивільного законодавства і Правил роздрібного ринку електричної енергії не припинився. Тобто, позивач, як спадкоємець [PERSON] , отримала право вимагати та отримати від відповідача сплати заборгованості за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим тарифом» приватного господарства, а у відповідача відповідно виник обов`язок сплатити таку заборгованість спадкоємцю. При цьому відключення роботи генеруючої електроустановки в приватному домогосподарстві за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.06.2021 року по 01.11.2023 року не проводилося, дана установка генерувала електричну енергію, яка надходила до загальної електромережі, що підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачем. За таких обставин слід дійти висновку, що відповідач зобов`язаний сплатити позивачу борг за електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства за «зеленим» тарифом, встановленим НКРЕКП в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством. З розрахунку зеленого тарифу за період з 01.06.2021 року по 01.11.2023 року наданого стороною позивача вбачається, що вартість згенерованої електричної енергії за цей період складає 514569 гривень 46 копійок (а. с. 73). Саме вказану суму позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Відповідачем розрахунок позивача не спростований, а суд вважає його правильним. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказуванняВідповідно до ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 5145 гривень 69 копійок. Отже, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за придбану електричну енергію за «зеленим» тарифом за адресою приватного домогосподарства: [ADDRESS] , в сумі 514569 гривень 46 копійок, яка виникла за період з 01.06.2021 року по 01.11.2023 року. Крім цього, відповідно ч.1- 4 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з ч.3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У відповідності до ч.8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. В ході розгляду справи позивачем понесено витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 39000 гривень, що підтверджується відповідними доказами (а. с. 230-239) Таким чином, у зв`язку з тим, що позов задоволено, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а саме в сумі 39000 гривень в рахунок відшкодування документально підтверджених витрат на правничу допомогу. Вказані правовідносини регулюються ст. ст. 526, 610, 611, 625, 655, 656, 714, 1216, 1218, 1219, 1220, 1296 ЦК України, ст. ст. 12, 76, 78, 137, 141 ЦПК України.

Outcome: approved