Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 10459 від 15.11.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Харою Н.С., про стягнення з неї на користь ТОВ «ОКЛЕНД» заборгованості в розмірі 11 780,37 грн, стягнути безпідставно отримані кошти в розмірі 11 780,37 грн та витрати по сплаті судового збору та на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. В обґрунтування вимог вказано, що при вчинення виконавчого напису було допущено порушення відповідно до ст. 87, 87 ЗУ «Про нотаріат» в результаті чого виконавчий напис не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 11.09.2025 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та надано відповідачу строк протягом якого останній має можливість подати відзив на позовну заяву (а.с. 25). Згідно з ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Копію ухвали про відкриття провадження у справі ТОВ «ФК «ОКЛЕНД» отримало, про що свідчить підпис у рекомендованому листі. Відзив на позову заяву позивач не надав, треті особи письмові пояснення щодо позову не подавали. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Звертаючись до суду представник позивача долучив до позовної заяви копію виконавчого напису, вчиненого 15.03.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С., зареєстрованим в реєстрі за № 10459, про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 11 30,37 грн. на користь ТОВ «ФК «ОКЛЕНД» (зворот а.с. 9). Зі змісту виконавчого напису вбачається, що заборгованість стягується з відповідача за кредитним договором №001-05004-310507 від 31.05.2007 року, укладений з ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», право вимоги від якого перейшло до Нового кредитора ТОВ`РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», відповідно до Договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №31/К від 06.10.2017 року. В подальшому, 30.12.2020 року між ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ», було укладено Договір факторингу №1-30/12 від 30.12.2020 року, на підставі якого ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ» набуло право Нового кредитора. 27.01.2021 року між ТОВ «ФК «УНО КАПІТАЛ» та ТОВ «ФК «ОКЛЕНД», було укладено Договір про відступлення прав вимоги №2-27/01, за яким ТОВ «ФК «ОКЛЕНД», ідентифікаційний код юридичної особи 44048193, місцезнаходження: 04060, місто Київ, вул. Ризька, буд. 73-Г, офіс 7, Рахунок у форматі IBAN: [NUMBER] , АТ «Альфа-Банк», м. Київ, МФО: 300346, далі іменоване - Стягувач, набуло право Нового кредитора до Божника за Кредитним договором з ТОВ «ФК «ОКЛЕНД». 20.04.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65212776 з примусового виконання оспорюваного виконавчого напису щодо [PERSON] , стягнути з боржника заборгованість в розмірі 11 780,37 грн (а.с. 10). Відповідно до відповіді на адвокатський запит з [PERSON] було стягнуто кошти в загальному розмірі 1 055,19 в рамках виконавчого провадження (а.с. 11). Відповідно до свідоцтва про заміну імені серії [NUMBER] [PERSON] стала [PERSON] (зворот а.с. 8). Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу Україні (далі ЦК) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. В пункті 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису з урахуванням змісту постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Зі змісту оспорюваного виконавчого напису не вбачається, що він вчинений на підставі нотаріально посвідченого договору, тоді як відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для вчинення нотаріального напису нотаріусу подається оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), тобто на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц. Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає, що вказані вимоги [PERSON] підлягають до задоволення частково з огляду на наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 8 статті 141 ЦПК встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв?язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених позивачем витрат з надання правової допомоги представником позивача надано копію договору № 0107/1 про надання правової допомоги від 01.07.2025 та розрахунок витрат (зворот а.с.13). В постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 та у додатковій постанові від 30 вересня 2020 року у справі N? 201/14495/16- зазначено, що суд зобов?язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обгрунтованою. Суд не зобов?язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved