Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до Сарненського районного суду Рівненської області в якому просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 1,74 га, державний акт на право власності на земельну ділянку РВ №063397 земельна ділянка площею 0,83 га, державний акт на право власності на земельну ділянку РВ №069066 виданий 12.12.2003, як на спадкове майно після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Свою заяву обґрунтовує тим, що [INFO] помер [PERSON] , який на праві власності спірну земельну ділянку, яку прийняла в порядку спадкування шляхом вступу в управління та володіння майном його дружина [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , спадщину після смерті якої прийняла її дочка [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала разом з нею, однак, не оформила спадкових прав. [INFO] померла [PERSON] , спадкоємцем якої є позивач. Для оформлення спадкових прав після смерті матері позивач звернувся до нотаріуса, який у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовив. В зв`язку з чим звернулися до суду з даним позовом. Представник позивача позов підтримала повністю, просила позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача просив проводити розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов доведений і його слід задовольнити. Пунктом 2 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" передбачена можливість розгляду судами справ про визнання права власності на майно. Стаття 328 ЦК України визначає підстави виникнення права приватної власності. Встановлено, що громадянин набуває права власності на підставах, не заборонених чинним законодавством. З досліджених документів встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , який постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] , на день його смерті залишилось спадкове майно - земельна ділянка площею 1,74 га для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Селищанської сільської ради Сарненського району Рівненської області, згідно державного акту серії РВ №069066 в управління та володіння якого вступила його дружина [PERSON] , що підтверджується довідкою виданою Вирівською сільською радою Сарненського району Рівненської області. [INFO] померла [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яка проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , на день її смерті з нею проживала дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину, однак не оформила спадкові права за життя. Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON] її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , яка проживала та була зареєстрований в [ADDRESS] , на день її смерті з нею проживав син [PERSON] , який прийняв спадщину. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] [PERSON] встановлено, що його матір`ю є [PERSON] . Після її смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом на спірну земельну ділянку, яка була успадкована сином [PERSON] як спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, який прийняв спадщину, так як проживав зі спадкодавцем на день її смерті, однак, за життя [PERSON] не було у встановленому законодавством порядку оформлено спадкові права на земельну ділянку. Позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері, однак йому було відмовлено. Згідно відповіді на адвокатський запит 29.10.2025 року начальника Головного управління держгеокадастру у Рівненській області встановлено, що [PERSON] державний акт на право приватної власності на землю серії РВ №069066, від 01.12.2003 виданий взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії РВ №0203174, зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 24.06.1997 року за №229. Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до ст.1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину , якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Згідно змісту довідки виданої Вирівською сільською радою від 16.10.2025 року [PERSON] , який постійно проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] на день його смерті залишилось спадкове майно в управління та володіння якого вступила його дружина [PERSON] . Таким чином, відповідно до приписів ч.3 ст.1268 ЦК України [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті чоловіка, відповідно до ч.1 ст.549 ЦК УРСР, який був чинний на час виникнення спірних відносин. Згідно пункту "г" ч.1 ст.81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюються, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст.152 Земельного Кодексу України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч.1 ст.1225 ЦК України. За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із статтею 16 ЦК України кожна особа має право на захист своїх прав та законних інтересів, зокрема, шляхом визнання права. Згідно змісту довідки виданої Вирівською сільською радою від 14.10.2025 року [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , на день її смерті з нею проживала дочка [PERSON] . Таким чином, відповідно до приписів ч.3 ст.1268 ЦК України [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері, оскільки протягом шестимісячного строку встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявила про відмову від неї. Згідно змісту довідки виданої Вирівською сільською радою від 14.10.2025 року [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , на день її смерті з нею проживав та був зареєстрований син [PERSON] , який відповідно до приписів ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняла спадщину після смерті матері, оскільки протягом шестимісячного строку встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1276 ЦК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). У даному випадку, [PERSON] після смерті матері [PERSON] як єдиний спадкоємець першої черги за законом прийняв спадщину у виді нерухомого майна земельної ділянка, яку остання успадкувала після смерті своєї матері [PERSON] , яку остання успадкувала після смерті чоловіка [PERSON] , але не оформила спадкові права, однак, дане нерухоме майно входить до спадкової маси після її смерті, в зв`язку з чим право на прийняття належної їй земельної ділянки належить позивачу. Частиною 1 ст.1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, судом достовірно встановлено, що позивач як спадкоємець за законом прийняв спадщину, спадкодавець фактично мав у власності спірне майно, яке входять до складу спадщини, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги, які є законними та обґрунтованими, підлягають до задоволення.

Outcome: approved