Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

У серпні 2025 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви зазначала, що [INFO] помер [PERSON] , який доводився їй дядьком, інших, ближчих, родичів не залишилося. Вказувала, що вона не подавала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини протягом шестимісячного строку після смерті дядька, оскільки вважала, що прийняла спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України шляхом проживання зі спадкодавцем на час його смерті. 06 серпня 2025 року вона звернулася до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Рой Т.В. із заявою про відкриття спадщини після смерті дядька [PERSON] . Проте під час вивчення нотаріусом прийнятих документів останнім встановлено, що заявником не доведено факту спільного проживання із спадкодавцем, оскільки місце реєстрації заявника не є спільним із спадкодавцем, а інші докази спільного проживання нотаріусом не приймаються і є виключною прерогативою суду. Просила встановити факт її спільного проживання разом із [PERSON] станом на дату його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні [PERSON] та її представник - адвокат Савчук О.В. заяву підтримали та просили її задовольнити в повному обсязі. Також заявник наголосила, що її дядько [PERSON] проживав у [ADDRESS] разом з нею з 2012 року до дня його смерті та вона весь цей час здійснювала догляд за ним. Судом встановлено, що згідно з довідкою приватного нотаріуса від 28.07.2025 та за відомостями спадкової справи №91/2001, заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , спадкоємцями за законом є: її донька [PERSON] та її син - [PERSON] . У свою чергу, спадкоємицею, після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] (зворот а.с. 4). Отже, [PERSON] є рідним дядьком [PERSON] . Відповідно до довідки Щербанівської сільської ради Полтавського району Полтавської області №1592 від 13.08.2025, [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS] разом зі своїм дядьком [PERSON] , який помер [INFO] , починаючи з 2013 без реєстрації та здійснювала догляд за ним до його смерті (а.с. 5). У судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що близько чотирьох років до дня смерті [PERSON] разом з ним проживала його племінниця [PERSON] , яка здійснювала за ним догляд, оскільки той був одиноким. Свідок [PERSON] , повідомив, що [PERSON] проживала разом зі своїм дядьком [PERSON] досить тривалий час до його смерті та піклувалася про нього. Постановою приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Рой Т.В. відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, що належало [PERSON] (який помер [INFO] ), у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт прийняття спадщини у встановлений законом строк (а.с.6). Згідно зі статтею 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У частині четвертій статті 315 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК Україниспадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК Україниспадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). У постанові Верховного Суду від 14.04.2021 року у справі N 205/2102/19-ц (провадження №61 - 872св21) встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору розглядається в порядку окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Заява про встановлення родинних зв`язків із спадкодавцем подається для належного оформлення спадкових прав. Відсутність свідоцтв органів реєстрації актів цивільного стану, копії актових записів перешкоджають вирішити питання щодо належного оформлення спадкових прав. Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 року у справі N 205/2102/19- ц (провадження №61 -872св21) зробив правовий висновок, що спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Заслухавши пояснення сторін та їхніх представників, свідків, дослідивши докази та перевіривши їх, та беручи до уваги те, що інших спадкоємців, які б претендували б на спадкове майно, та спору про право немає, суд приходить до висновку про задоволення заяви та встановлення факту, що має юридичне значення.

Outcome: approved