Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач з використанням системи "Електронний суд" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за договором споживчого кредиту №3337709 від 14.12.2020 в розмірі 18039,00 грн, яка складається із заборгованості: за тілом кредитом 5500,00 грн, за відсотками 12539,00 грн, а також судові витрати. Позов обґрунтований тим, що 14.12.2020 між ТОВ «Авентус Україна», правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія "Кредит - Капітал», та [PERSON] з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи був укладений договір №3337709 про надання споживчого кредиту на суму 5500,00 грн на строк 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом за стандартною ставкою у розмірі 1,90 % в день, знижена процентна ставка 0.95 % в день. ТОВ "Авентус Україна" свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу можливість користуватися кредитними коштами, проте відповідач не виконав свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та відсотків за користування ними. 21.09.2021 між ТОВ « Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладений Договір відступлення права вимоги №ККАУ-21092021, відповідно до умов якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» права грошової вимоги до боржників, у тому числі, за кредитним договором №3337709 від 14.12.2020, боржником за яким є [PERSON] . Обґрунтовуючи наявність права вимоги до відповідача, позивач посилається на положення ст.ст. 512, 514 ЦК України, вказує, що на підставі укладеного договору про відступлення права вимоги позивач набув права кредитора у зобов`язаннях, а відтак і права вимоги до боржника. Позивач посилається на те, що відповідач умови кредитного договору в повному обсязі не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 12.08.2025 становить 18039,00 грн, яку просить стягнути на свою користь. ІІ. Процедура та позиції сторін Згідно з ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 08.09.2025 справу направлено за підсудністю до Богунського районного суду м. Житомира. Відповідно до ухвали Богунського районного суду м. Житомира від 07.10.2025 у справі відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін; задоволено клопотання ТОВ «Фінансова компанія "Кредит - Капітал" про витребування доказів, витребувано зАТ «Укрсиббанк» повні реквізити картки [NUMBER] із зазначенням прізвища, імені та по батькові її власника; інформацію, чи були зараховані 14.12.2020 на картковий рахунок № [NUMBER] , який емітований на ім`я [PERSON] , РНОКППО: [NUMBER] , грошові кошти в розмірі 5500,00 грн; чи була проведена верифікація особи власника банківської картки [NUMBER] . 24.11.2025 АТ «Укрсиббанк» на виконання вимог ухвали суду від 07.10.2025 направило документи, які витребовував суд (а.с. 103). Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника (на звороті а.с. 4). Відповідач в судові засідання 02.12.2025 та 12.01.2026 не з`являвся з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження неодноразово направлялась відповідачу за зареєстрованим місцем його проживання, була ним отримана особисто, про що свідчить його підпис в повідомленні про вручення рекомендованого відправлення (а.с. 101, 109). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що представник позивача скористався своїм правом і подав заяву про розгляд справи без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в установлений строк відзив на позов не подав, суд вважає за можливе на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін за наявними в справі матеріалами та ухвалити заочне рішення. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі положень ч. 1 ст. 244 ЦПК України в судовому засіданні 12.01.2026 суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частинами 1, 2 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Згідно зі ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. ІV. Обставини, встановлені судом, докази на їх підтвердження та мотиви суду Судом встановлено, що 14.12.2020 між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» в електронному вигляді був укладений договір №3337709 про надання споживчого кредиту (а.с. 24-30). Зазначений кредитний договір укладений відповідно до правил надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на Веб сайті. Відповідно до умов кредитного договору ТОВ «Авентус Україна» надало [PERSON] кредитні кошти в сумі 5500,00 грн; строк кредитування 30 днів; знижена процентна ставка 0,95 % від суми кредиту за кожний день користування кредитом, яка застосовується у межах строку надання кредиту; стандартна процентна ставка становить 1.90 % від суми позики за кожний день користування позикою; орієнтовна загальна вартість на дату укладення договору складає за зниженою ставкою 7067,50 грн, за стандартною ставкою 8635,00 (пункти договору 1.3-1.8). Згідно з п. 6.1 договору про надання споживчого кредиту сторони погодили, що повернення кредиту і сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться відповідно до Графіка платежів, який є додатком до договору, в якому зазначено, що сума кредиту становить 5500,00 грн, сума відсотків - 1567,50, дата повернення кредиту - 13.01.2021, вартість кредиту - 7067,50 грн (а.с. 31). Договір та графік платежів підписані [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором А534928. На виконання умов договору 14.12.2020 відповідачу було надано кредитні кошти в розмірі 5500,00 гривень шляхом перерахування на банківську картку [PERSON] [NUMBER] , що підтверджується змістом відповіді ТОВ «ФК «Контактовий дім від 18.07.2025 та змістом листа АТ «Укрсиббанк» (а.с. 103). З матеріалів справи, досліджених судом, встановлено, що первісний кредитор ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі, який був обумовлений в договорі. 21.09.2021 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладений договір відступлення прав вимоги №ККАУ-21092021, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» передало (відступило) ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за плату належні йому права вимоги, зокрема, і до відповідача за договором №3337709 від 14.12.2020, що підтверджується змістом самого договору та Витягом з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги (на звороті а.с. 47-67). Частиною 1 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, на підставі ст.ст. 512, 514 ЦК України до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит- Капітал» перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором №3337709 від 14.12.2020. У статтях 525, 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов забороняється. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Зі змісту розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що відповідач свої зобов`язання щодо повернення тіла кредиту не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 5500,00 грн, яка підтверджена належними доказами, що призвело до порушення майнових прав позивача. Щодо вимог позивача про стягнення відсотків за користування кредитом Звертаючись до суду з позовом ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" просить стягнути з відповідача заборгованість за відсотками в розмірі 12539,00 грн, які нараховані за період з 14.12.2020 по 12.06.2021. Суд не погоджується з вимогами позивача в цій частині, оскільки нарахування відсотків суперечить умовам укладеного між сторонами договору та нормам матеріального права. Статтею 251 ЦК України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду. Відповідно до статті 251 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу, визначеного цим договором строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року по справі №444/9519/12, від 31 жовтня 2018 року по справі №202/4494/16-ц, від 23 жовтня 2019 року по справі № 723/304/16-ц, від 26 травня 2020 року по справі № 638/13683/15-ц, від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16, тобто судова практика зі спірних правовідносин є сталою, змін не зазнавала і в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Згідно з умовами укладеного між сторонами кредитного договору строк кредитування був встановлений на 30 днів (п. 1.4 договору). Відповідно до п.п. 4.1-4.3 строк кредиту може бути продовжено на кількість днів, зазначену у п. 1.4 договору, якщо між сторонами буде досягнута домовленість про таке продовження в порядку, визначеному п.п.4.2-4.5 Договору. Споживач, у випадку, якщо заборгованість за кредитом складає не менше 400 грн може ініціювати продовження строку користування кредитом відповідно до п. 4.3 Договору. Пропозиція (оферта) споживача щодо продовження строку користування кредитом вчиняється шляхом здійснення платежу на користь товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів, відповідь на яку товариство може надати протягом 24 годин з моменту вчинення вказаних дій споживачем. Якщо споживач здійснюючи вказаний платіж не бажає продовжувати строк користування кредитом, споживач зобов`язаний повідомити про це товариство в один із способів, визначених договором. Згідно з п. 4.4 договору товариство має право, але не обов`язок протягом строку для відповіді, акцептувати пропозицію (оферту) споживача про продовження строку користування кредитом шляхом направлення споживачу текстового повідомлення про погодження нового строку кредиту (з зазначенням нової дати повернення) на номер мобільного телефону та / або адресу електронної пошти, повідомлені споживачем товариству в особистому кабінеті/зазначені в договорі. Пунктами 4.5, 4.6 договору передбачено, що у випадку акцептування товариством пропозиції (оферти) споживача про продовження строку кредиту, новий строк кредиту розраховується з наступного дня, що слідує за днем вчинення споживачем дій, зазначений в п. 4.3. договору, та нова дата повернення кредиту відображається в особистому кабінеті. Протягом нового строку користування кредитом проценти нараховуються за стандартною процентною ставкою. Вказаний порядок внесення змін до договору щодо продовження строку кредиту, сторони вважають таким, що вчинені в письмовій формі, оскільки, воля сторін в даному випадку виражена за допомогою технічного засобу зв`язку, що відповідає вимогам, встановленим статтею 208 ЦК України до письмової форми правочину. Отже, за умовами укладеного між сторонами кредитного договору визначено, що строк надання кредиту може бути продовжений за ініціативою споживача, який повинен звернутися з відповідною пропозицією до позичальника і сплатити попередньо нараховані відсотки. При цьому позикодавець має право, а не обов`язок прийняти таку пропозицію. При прийнятті пропозиції позикодавець визначає новий строк кредитування, про що повідомляє позичальника шляхом направлення повідомлення і який відображається в особистому кабінеті. За умовами Договору №3337709 від 14.12.2020 сторонами погоджено суму кредитних коштів 5500,00 грн, строк, на який надається кредит, 30 днів, за зазначений період відповідач відповідно до умов договору повинен був сплатити відсотки в розмірі 1567,50 грн (а.с. 24-31). Зі змісту розрахунку, долученого позивачем до позовної заяви, вбачається, що відсотки за користування кредитом нараховані за період з 14.12.2020 по 12.06.2021 (а.с. 35-46). Відповідно до умов, укладеного між сторонами договору проценти за зниженою відсотковою ставкою в розрахунку строку дії договору 30 днів, складають 1567,50 грн (52,25х30). Відповідач сплатив відсотки за користування кредитними коштами 12.01.2021 в розмірі 1567,50 грн, 12.02.2021 в сумі 3239,50 грн, 13.04.2021 в розмірі 1,00 грн, що разом складає 4808,00 грн. Водночас, позивач до позовної заяви не долучені будь-які докази, які підтверджують, що в порядку, який визначений в розділі 4 договору №3337709 від 14.12.2020, відбулась пролонгація строку кредитування, представником позивача не надані докази, що позичальник звертався з пропозицією продовжити йому строк кредитування, як і не доведено, що позикодавець акцептував пропозицію позичальника про продовження строку кредитування на новий строк і на який саме. З огляду на те, що позивач не надав суду докази, які підтверджують, що строк кредитування був продовжений згідно з умовами договору, не доведений строк, на який відбулась його пролонгація, відповідач сплатив відсотки за користування кредитними коштами в сумі 4808,00 грн, а відтак суд не вбачає правових підстав для стягнення відсотків в розмірі, які заявлені до стягнення в сумі 12539,00 грн, оскільки позивачем не доведено, що вони нараховані в межах строку кредитування, погодженого сторонами в договорі про надання споживчого кредиту, що є його обовязком згідно зі ст.ст. 12,81 ЦПК України. Нарахування відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування не передбачено нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, а відтак є неправомірним. За таких обставин суд відмовляє в задоволенні вимог про стягнення відсотків в розмірі 12539,00 грн. Дослідивши письмові докази у справі, встановивши фактичні обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, суд визнає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5500,00 грн. В задоволенні позовних вимог про стягнення відсотків суд відмовляє за безпідставністю. V. Розподіл судових витрат Відповідно до положень частини 1, пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з положеннями частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Вимоги позивача про стягнення з відповідача судових витрат на оплату професійної правничої допомоги в сумі 8000,00 грн підтверджено змістом договору про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01.07.2025, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» та адвокатським об`єднанням « Апологет», прайс-листом АО «Лігал Ассістанс», актом № 979 наданих послуг (правової(правничої) допомоги від 05.08.2025, детальним описом наданих послуг від 05.08.2025 до акту №979 (а.с. 73-76). З огляду на те, що позовні вимоги задоволені частково, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати з надання професійної правничої допомоги пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 2480,00 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 751,00 грн.

Outcome: dismissed