Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (далі - позивач) через систему "Електронний суд" звернулося до суду з вказаним позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором про відкриття кредитної лінії № 1221-3054 від 12.06.2023 в розмірі 68 400,00 гривень. Позов мотивовано тим, що 12.06.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1221-3054 (далі - кредитний договір), за умовами якого товариство надало позичальнику кредит у сумі 18 000,00 грн., строк кредитування 300 днів, на базовий період 21 день, з пільговою процентною ставкою 2,50% в день, з стандартною процентною ставкою 3,00% в день. Кредитний договір укладено в електронному вигляді та підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання у повному обсязі, однак відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 05.08.2025 становить 122 061,60 гривень, з яких: 17 930,00 гривень прострочена заборгованість за кредитом та 104 131,60 гривень прострочена заборгованість за процентами. Разом із тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності, а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами в сумі 53 661,60 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в сумі 68 400,00 гривень. Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивача із вимогою про стягнення на його користь з відповідача заборгованості за кредитним договором № 1221-3054 від 12.06.2023 в розмірі 68 400,00 гривень, з яких: 17 930,00 гривень - прострочена заборгованість за кредитом; 50 470,00 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, тому позивач звернувся до суду з цим позовом. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 29.08.2025 було прийнято до розгляду позов та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач повідомлялася про день та час розгляду справи шляхом направлення судових повісток за відомими суду адресами її місця проживання. Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення та відмітки відділення Укрпошти від 03.09.2025 та 06.01.2026 судові документи вручено особисто. Окрім того, у матеріалах справи наявна розписка відповідача про отримання 29.09.2025 повістки про виклик до суду. Таким чином, суд вжив усіх можливих заходів для повідомлення відповідача про розгляд справи. 29.09.2025 відповідачем подано заяву про перенесення судового засідання з метою подання додаткових доказів сплати кредиту. 27.10.2025 відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду цивільної справи у зв`язку із ненадходженням їй необхідних для розгляду справи доказів. 28.11.2025 відповідачем подано клопотання про перенесення дати розгляду справи на інший день, з метою отримання та подання до суду всіх доказів. 19.12.2025 відповідачем подано лист прохання про призначення розгляду справи на іншу дату у зв`язку із перебуванням на стаціонарному лікуванні та необхідності догляду за дітьми, а також для збору документів. Водночас, станом на 14.01.2026 будь-які докази окрім долучених позивачем до позовної заяви до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Представник позивача у клопотанні № 1221-3054 від 14.08.2025 просив розгляд справи проводити без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Приймаючи до уваги те, що відповідач, будучи належним чином повідомленою, повторно не з`явилася в судове засідання без поважних причин, відзиву на позов не подала, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд ухвалив провести заочний розгляд даної цивільної справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст.ст. 279, 280 ЦПК України, про що було постановлено ухвалу 14.01.2026. Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, встановив, що 12.06.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1221-3054 (а.с. 9-14). Указаний договір, паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту та правила відкриття кредитної лінії підписані відповідачем електронним підписом з одноразовим ідентифікатором "А1050". Відповідно до пункту 2.2 договору кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язався повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому договором. Мета отримання кредиту: для задоволення особистих потреб позичальника (пункт 2.4 договору). Загальний розмір кредиту 18 000,00 грн, дата видачі кредиту - 12.06.2023, останній календарний день першого базового періоду - 02.07.2023 (пункти 2.3, 4.1 договору). Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користування кредитом - фіксована (пункт 4.7 договору). Базовий період складає 21 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання/видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду (пункт 4.4 договору). Сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного Базового періоду (пункт 4.5 договору). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення цієї суми кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка 3% за кожен день користування кредитом (пункт 4.6 договору). Строк кредитування, тобто строк на який надається кредит позичальнику - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення кредиту 06.04.2024. Строк договору є рівним строку кредитування. У частині виконання зобов`язань договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. (пункт 4.8 договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає: 180 000,00 грн. та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом 162 000,00 грн. (п. 4.10 договору). Пільгова процентна ставка становить 2,50 % за кожен день користування кредитом протягом першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно як знижка на користування кредитором та є заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця (пункт 10.1 договору). У відповідності до п. 11.12 вищевказаного кредитного договору його невід`ємною частиною є додатки: Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України. Відповідно до п. 11.1 договору, цей договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтвердив, що він попередньо уважно ознайомився із Правилами на веб-сайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Також відповідач підтвердив, що до укладення договору уважно ознайомився з текстом цього договору та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та ст.ст. 9, 25 Закону України "Про споживче кредитування" на сайті кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання (п. 11.3.1 договору). З довідки ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту по договору № 1221-3054 за допомогою системи LiqPay слідує, що 12.06.2023 здійснено ID платіж 2325764780 на платіжну картку [PERSON] № [NUMBER] з призначенням платежу "видача коштів за кредитним договором № 1221-3054 від 12.06.2023" на суму 18 000,00 грн. (а.с. 28). Аналогічні відомості містяться у листі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» по кредитному договору № 1221-3054 від 12.06.2023 (а.с. 25-27). З розрахунку заборгованості за договором 1221-3054 від 12.06.2023 станом на 05.08.2025 заборгованість [PERSON] складає 125 661,60 грн., з яких: 17 930,00 гривень основний борг та 104 131,60 гривень залишок відсотків. У вказаній довідці, крім заборгованості за тілом кредиту, наведено розрахунок щодо нарахування відсотків (вказано період їх нарахування, процентну ставку та залишок за відсотками, а платежі здійсненні позичальником) (а.с. 29-32). Отже судом встановлено, що відповідач належним чином не виконувала умови кредитного договору № 1221-3054 від 12.06.2023, у зв`язку із чим перед позивачем виникла заборгованість, яка наразі не погашена. Водночас, позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності, а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами в сумі 53 661,60 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором в сумі 68 400,00 гривень. Згідно із п. 6.8. кредитного договору кредитодавець, у межах програми лояльності відповідно до Правил, має право на власний розсуд анулювати (простити) позичальнику його заборгованість перед кредитодавцем за цим договором у повному обсязі або у певній частині, розмір якої визначається самостійно кредитодавцем. Так, Правилами акції під умовною назвою «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості» для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», затвердженими наказом ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» № 96-П від 26.12.2023, передбачено анулювання (прощення) клієнтам їх заборгованості перед кредитодавцем у повному обсязі або у певній частині, розмір якої визначається самостійно кредитодавцем (а.с. 33-35). Судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу повернення грошових коштів, отриманих в кредит, та відповідальності за неналежне виконання зобов`язань позичальником. Так, 12.06.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою веб-сайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1221-3054. Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Матеріали справи свідчать про те, що кредитний договір № 1221-3054 від 12.06.2023 укладений в електронній формі. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України "Про споживче кредитування" та Законом України "Про електронну комерцію". Зі змісту кредитного договору (п.11.1) вбачається, що цей Договір разом із Правилами надання споживчих кредитів складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений. За нормами частини першої статті 13 Закону України "Про споживче кредитування» договір про відкриття кредитної лінії № 1221-3054 був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію". Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Так, Закон України "Про електронну комерцію" (далі - Закон) визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно- телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частин сьомої та дванадцятої статті 11 Закону, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вищевказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Подібні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах: від 14 червня 2022 року у справі № 757/40395/20 (провадження № 61-16059св21), від 20 червня 2022 року у справі № 757/40396/20 (провадження № 61-850св22), від 04 грудня 2023 року у справі № 212/10457/21 (провадження 61-6066св23) та інших. Як вбачається із матеріалів справи, кредитний договір, паспорт споживчого кредиту та таблиця обчислення загальної вартості кредиту підписані відповідачем електронним підписом шляхом зазначення одноразового ідентифікатора "А1050", який відповідно до вимог чинного законодавства був власноручно введений відповідачем для електронного підпису, у відповідності до вимог частин шостої та восьмої статті 11 і статті 12 Закону України "Про електронну комерцію". Отже, наведене свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами договору, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію". На спростування вказаних обставин відповідачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, тоді як надані позивачем до позову докази відповідають вимогам щодо їх належності та допустимості. Згідно з вимогами статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із статтями 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Приписами абзацу другого частин першої статті 1048 ЦК України визначено, що нарахування процентів може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно зі статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Так, згідно умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту 18 000,00 грн; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 21 день; промо (пільгова) % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день. Умовами договору передбачено нарахування процентів протягом строку дії кредитного договору. Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повернення [PERSON] отриманих у кредит коштів зі сплатою відсотків за його користуванням, в межах визначеного сторонами строку кредитування. За матеріалами справи встановлено, що кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань згідно умов укладеного Кредитного договору шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме, отримавши кредитні кошти. Відповідач не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Відповідач отримала кредитні кошти на власний картковий рахунок, проте всупереч умов укладеного кредитного договору, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів у повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором нею належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] допустила неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка добровільно відповідачем не сплачується. За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, про що визначено в статті 209 ЦПК України. Зі статті 213 ЦПК України слідує, що суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі надані сторонами. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що вина відповідача щодо порушення умов виконання зобов`язань є доведеною зібраними та дослідженими судом доказами, що додані до матеріалів справи, а тому право кредитора на повернення кредитних коштів та процентів за їх користування є порушеним. Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору про відкриття кредитної лінії, також зазначений договір недійсним не визнано. З огляду на вищенаведене, оскільки відповідач порушила умови договору в частині неповернення кредиту та не виконала взяті на себе зобов`язання, тобто в односторонньому порядку відмовилася від виконання договірних зобов`язань, тому суд дійшов висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором № 1221-3054 від 12.06.2023, в заявленому позивачем розмірі: 68 400 (шістдесят вісім тисяч чотириста) гривень 00 коп., з яких: 17 930,00 гривень - прострочена заборгованість за кредитом; 50 470,00 гривень - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а отже позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Розподіл судових витрат. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що позов задоволено повністю, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору відповідно до платіжної інструкції № 76010 від 19.08.2025 в розмірі 2 422,40 гривень (а.с. 1) суд присуджує із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved