Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Представник ТОВ «Іннова-Нова» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що 23.04.2025 між позивачем та [PERSON] було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 7925560425, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 6000,00 грн шляхом перерахування на поточний рахунок відповідача [NUMBER] , на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику у погоджений умовами договору строк. Однак, [PERSON] не виконав умови кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 27300 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача. Також просить стягнути судові витрати, які включають в себе судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи без його участі, також зазначив, що не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку за зареєстрованою адресою проживання, проте до суду повернулися конверти з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», відзиву на позовну заяву ним не подано. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши всі перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Суд установив, що 23.04.2025 між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] укладено договір про надання грошових коштів у позику № 7925560425. Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Іннова Фінанс» надав відповідачу позику у розмірі 6000,00 грн шляхом перерахунку на банківський рахунок (банківську картку) - № [NUMBER] , на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику у погоджений умовами договору строк або достроково та сплатити проценти за користування позикою. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, останній платіж з періодом внесення 30 дні(в). За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до наступних умов: Стандартна процентна ставка становить 1% в день впродовж 180 днів та відсоткова ставка на рівні 0,87 % в день, починаючи з 181 дня користування кредитом. Строк кредитування становить 360 днів. Крім того, договором передбачено сплату комісії за надання кредиту у розмірі 900 грн. Кредитний договір та паспорт споживчого кредиту був підписаний відповідачем 11.07.2024 з використанням одноразового ідентифікатора. Факт перерахування позивачем грошових коштів у сумі 6000,00 грн на картковий рахунок відповідача підтверджено квитанцією до платіжної інструкції ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 23.04.2025 № 20201-1354-210736934, а також випискою по рахунку, яку на ухвалу суду надало АТ КБ «Приватбанк» № 20.1.0.0/7-251201/59819-БТ від 02.12.2025. З виписки з ЄДРПОУ вбачається, що назва юридичної особи ТОВ «Іннова Фінанс» змінено на ТОВ «Іннова-Нова». Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.509-510, 526 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Загальними умовами зобов`язання є те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (ст.525, 625 ЦК України). Згідно із ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст.612 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами виникли правовідносини, що витікають з кредитних договорів, які регулюються нормами Цивільного кодексу України. Стаття ст.1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (Позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським Кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч.1 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Як встановлено матеріалами справи, у зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов договору № 7925560425 від 23.04.2025 виникла заборгованість станом на 09.09.2025 на загальну суму 27300 грн, з яких: 6000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 8400,00 заборгованість по процентах, 900 грн комісія, 12000 грн - неустойка. Згідно із вимогами п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Воєнний стан, що триває введений в Україні із 24 лютого 2022 року, згідно Указу Президента України року № 64/2022 від 24.02.2022 та Закону України № 2102-IX від 24.02.2022. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь ТОВ «Іннова Фінанс» слід стягнути заборгованість в сумі 15300 грн, з яких: 6000,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 8400,00 грн заборгованість по процентах та 900 грн комісія. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 12000 грн пені задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать судовий збір, витрати на професійну правничу допомогу, що здійснив відповідач, суд виходить з вимог ст.ст.133, 137, 139, 141 ЦПК України, згідно яких такі витрати позивача, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача пропорційно до задоволеної частини позову. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.2 ст.134 ЦПК України у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Позивач при подачі позову з ціною у 27300 грн сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Зважаючи на часткове задоволення позову, а саме на 15300 грн, то сума судового збору, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 844,04 грн (15300 / 27300 х 2422,4). В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу. В якості підтвердження понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано договір про надання правничої допомоги № 06-05/2025 від 06.05.2025, ордер на надання правничої допомоги серії АН № 1685740 від 08.05.2025, копію свідоцтва на право на зайняття адвокатською діяльністю. В п.3.2 договору зазначено, що за результатом надання правничих послуг сторони складають акти приймання-передачі, в яких визначаються перелік послуг, їх деталізація та вартість. Фіксована вартість послуг з надання правничої допомоги сторонами цього договору не визначалася. Згідно правової позиції, яку висловив ВС від 05.06.2018 року у справі № 904/8308/17 Підставою для відмови у розподілі витрат на професійну правничу допомогу в заявленій сумі може бути ненадання переліку послуг (робіт), наданих (виконаних) адвокатом Зважаючи, що сторона позивача не надала суду акти приймання-передачі, в яких визначаються перелік послуг, їх деталізація та вартість, суд позбавлений можливості оцінити розмір витрат позивача на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат з урахуванням критеріїв їх дійсності, необхідності, розумності їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Зважаючи на вищевикладене, суд відмовляє позивачу у відшкодуванні його витрат на професійну правничу допомогу. На підставі ст.ст.512, 514, 519, 526, 1048, 1054, 1056-1, п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України,

Outcome: partial