Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Представник позивача ТОВ "Факторинг Партнерс", 16.12.2025 звернувшись в Долинський районний суд Івано-Франківської області з позовною заявою, сформованою в системі "Електронний суд", Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором, просить ухвалити рішення, яким: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Факторинг Партнерс" заборгованість за кредитним договором №3234575 від 22.11.2020 в розмірі 18 204,00 грн та судові витрати: 2 422,40 грн - судовий збір, 9 000,00 грн - витрати на правову допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що 22.11.2020 ТОВ "Авенсус Україна" та [PERSON] уклали договір №3234575 , за умовами якого кредитор надав позичальнику кредит у розмірі 5 550,00 грн. Строк кредитування 360 днів. 28 липня 2021 року на підставі договору № 28072021 ТОВ "Авентус Україна" відступило на користь ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3234575. 23 травня 2024 року на підставі укладеного договору №23/05/24 ТОВ "ФК " Європейська агенція з повернення боргів" відступило на користь ТОВ "Факторинг Партнерс" права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №3234575. Таким чином, ТОВ "Факторинг Партнерс" наділено правом вимоги до відповідачки за договором №3234575. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №3234575 від 22.11.2020 становить 18 204,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 5 550,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 12 654,00 грн (а.с.1-5). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2025 цивільна справа № 343/2489/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.81). Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 18.12.2025 відкрито спрощене провадження у справі № 343/2489/25 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторинг Партнерс" до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором та призначено справу до розгляду з повідомлення сторін на 13.01.2026. Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов, які повинні відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, а також доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, якщо такі докази не надані позивачем, і документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву та доданих до нього доказів іншим учасникам справи (а.с.84). Представник позивача ТОВ "Факторинг Партнерс" - Сердійчук Я.Я. (витяг з ЄДРЮО,ФОП та ГФ а.с.6) в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена судом. В прохальній частині позовної заяви просить проводити розгляд справи за відсутності позивача, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с. 5). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, хоча була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення - ухвали про відкриття провадження у справі, де визначена дата судового засідання та повістки про виклик до суду (а.с. 85) за зареєстрованим місцем проживання - [ADDRESS] (а.с. 83), яка повернулся з відміткою про причини повернення "Адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 92-93), що, виходячи з позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 18.01.2023 у справі № 947/15524/20, дає підстави вважати, що судові повістки про розгляд справи вручені. Також суд повідомив відповідачку про розгляд справи і шляхом розміщення оголошеня про виклик до суду на офіційному сайті "Судова влада України" (а.с. 86-87). Крім того дані РНОКПП відповідачки внесені у статкартку в програмі "Д-3", що забезпечує її можливість отримувати всі процесуальні документи та повістки у застосунку "Дія". Відзиву на позов та будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань суду не подавала. Враховуючи те, що відповідачкою [PERSON] у встановлений законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ст.205 ЦК України, правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до положень ч.ч. 1.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст.640 ЦК України, договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 642 ЦК України, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідно до ч. 3-6, 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію", електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію", моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України "Про електронну комерцію" передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 212 ЦК України, особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина). Відповідно до положень ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Як установив суд, порядок надання фінансових послуг ТОВ "Авенсус Україна" визначений у Правилах надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ "Авенсус Україна" (а.с. 15-18). [PERSON] 22.11.2020 ознайомилася з основними умовами кредитування у ТОВ "Авенсус Україна", на підтвердження чого до позовної заяви позивач долучив Паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (Стандартизована форма)), який відповідачка підписала електронним підписом - одноразовим ідентифікатором М708107 (а.с. 13-14). Після ознайомлення із основними умовами кредитування, [PERSON] та ТОВ "Авенсус Україна" уклали договір № 3234575 про надання споживчого кредиту, за умовами якого сторони погодили, що на умовах, встановлених договором, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язкується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2). Сума кредиту - 5 550,00 грн. Тип кредиту - кредит (п. 1.3). Строк кредиту - 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком № 1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах, визначених в Розділі 4 цього договору (п. 1.4). Знижена процентна ставка 0,57 % в день від суми кредиту застосовується в межах строку надання кредиту, зазначеного в п. 1.4 договору (без пролонгацій), якщо в цей строк споживач здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою закінчення такого строку (п. 1.5.1). Стандартна процентна ставка становить 1,90 % в день від суми кредиту, застосовується: -у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього договору, якщо споживач не виконав умови, зазначені в п. 1.5.1 договору для застосування зниженої процентної ставки; та - у межах нового строку, якщо відбулося продовження строку користування кредитом, відповідно до п. 4.1-4.6 цього договору; та -у межах періоду прострочення, але не більше 90-та календарних днів поспіль з моменту виникнення прострочення, що застосовується відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України (п. 1.5.2). Згідно з п.1.7.орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: 1.7.1 за зниженою ставкою 208,62% річних; 1.7.2 за стандартною ставкою 695,40 % річних; 1.8 Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: 1.8.1 за зниженою ставкою 6 499,05 грн 1.8.2 за стандартною ставкою 8 713,50 грн. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] або іншої платіжної картки, реквізити якої надані споживачем Товариству з метою отримання кредиту (п. 2.1). В п. 4 договору передбачені умови пролонгації строку кредиту. З такими умовами відповідачка ознайомилася та погодилася, підписавши договір та його додаток - Графік платежів за допомогою електронного підпису - одноразовим ідентифікатором М708107 (а.с.8-11, 12). На підставі укладеного кредитного договору № 3234575 ТОВ "Авенсус Україна" перерахувало 22.11.2020 на користь [PERSON] на картку № [NUMBER] 5 550,00 грн, на підтвердження чого позивач надав інформацію від 10.11.2025 вих. №7/1461 (а.с. 19-21). Будь-яких заперечень з даного приводу від відповідачки не надходило, факт отримання коштів вона не заперечила. Згідно із розрахунком заборгованості, який проведений ТОВ "Авенсус Україна", заборгованість [PERSON] за договором № 3234575 від 22.11.2020 становила 18 204,00 грн, з них: 5 550,00 грн - основний борг, 12 654,00 грн - нараховані відсотки. За період з 22.11.2020 до 21.12.2020 нараховані відсотки за відсотковою ставкою 0,57 % (5 550,00 грн*0,57 %=31,63 грн), з 23.12.2020 до 24.12.2020 нараховані відсотки на відсотковою ставкою 1,90 % (5 550,00 грн*1,90%=105,45 грн). 24 грудня 2020 року мала місце сплата відсотків у розмірі 1 159,95 грн (а.с. 24-29). 28 липня 2021 року ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" (фактор) та ТОВ "Авенсус Україна" (клієнт) уклали договір факторингу № 28072021, за умовами якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити фактору право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в Реєстрі боржників, який формується згідно Додатку № 1 та є невід`ємною частиною договору (п. 1.1) (а.с. 31-33). Відповідно до витягу з Додатку № 1 до договору факторингу № 28072021 від 28.07.2021 (Реєстр боржників), до ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" перейшло право вимоги до [PERSON] (№ п/п 3757) за договором № 3234575 на загальну суму 18 204,00 грн, з яких: 5 550,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту, 12 654,00 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 35-37). 23 травня 2024 року між ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" (клієнт) та ТОВ "Факторинг Партнерс" (фактор) укладено договір факторингу № 23/05/24, за умовами якого фактор передає грошові кошти, що дорівнюють ціні продажу, в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрі заборгованостей (Додаток № 1 до цього Договору), в розмірі портфеля заборгованості (п. 1.1). До фактора переходять права клієнта у зобов`язанні в обсягах і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, права вимоги, які відступаються клієнтом фактору згідно цього договору, не обмежуються лише розміром заборгованості кожного боржника перед клієнтом, що зазначається в реєстрі боржників. За кожним кредитним договором, вказаним у Реєстрі боржників, фактор має право нарахувати кожному боржнику штрафи, пеню та будь-які інші суми до сплати за кредитним договором, якщо нарахування таких сум передбачено кредитним договором та/або законодавством, незалежно від того, чи здійснював нарахування таких сум клієнт і не зважаючи на те, чи зазначені такі суми в реєстрі боржників (п. 1.2) (а.с. 38-42). Додатковою угодою №1 до договору факторингу № 23/05/24 від 23.05.2024 у зв`язку із виявленими технічними помилками було внесено зміни в Реєстри заборгованостей (а.с.46-47). Згідно з актами прийому-передачі Реєстру боржників до договору факторингу № 23/05/24 від 23.05.2024 та платіжною інструкцією, ТОВ "ФК "Європейська агенція з повернення боргів" передав, а ТОВ "Факторинг Партнерс" прийняв Реєстр боржників та здійснив сплату згідно договору факторингу № 23/05/24 від 23.05.2024 (а.с. 49, 50, 48). Відповідно до Реєстру заборгованостей № 1, з урахуванням внесених у нього змін на підставі додаткової угоди № 1 до договору факторингу № 23/05/24 від 23.05.2024, до ТОВ "Фактор Партнерс" перейшло право вимоги до [PERSON] (№ 15357) за кредитним договором № 3234575 на загальну суму 18 204,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 5 550,00 грн, за процентами 12 654,00 грн (а.с. 51-53, 54). Як слідує із розрахунку заборгованості (а.с. 30), який проведений ТОВ "Факторинг Партнерс", загальна сума заборгованості відповідачки за договором № 3234575 становить 18 204,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 5 550,00 грн, за процентами 12 654,00 грн. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов договору позики, непогашення відповідачкою заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. З аналізу вказаних вище документів випливає, що позивач довів наявність заборгованості у відповідачки та про своє право вимагати її погашення. З огляду на те, що ТОВ "Авенсус Україна" як первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором перед відповідачкою виконало у повному обсязі, будь-яких доказів на спростування вказаного [PERSON] суду не надала, факт переходу прав вимоги знайшов своє підтвердженя, тому, враховуючи правомірність набуття прав вимоги ТОВ "Факторинг Партнерс", суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог до [PERSON] у частині стягнення заборгованості за договором № 3234575 про надання споживчого кредиту від 22.11.2020 у розмірі 18 204,00 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту 5 550,00 грн, за процентами 12 654,00 грн. Відповідачка не спростувала належними засобами доказування наявності заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі, будь-якого контррозрахунку заборгованості суду не надала, як і не заперечила щодо складових суми заборгованості, порядку та підставності їх нарахування. Таким чином, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, зважаючи, що відповідачка порушила умови договору № 3234575 про надання споживчого кредиту від 22.11.2020, у встановленому порядку та строки не погашала кредит та проценти за користування ним, позивач набув права вимоги за вказаними зобов`язаннями, суд дійшов висновку, що позовна заява ТОВ "Факторинг Партнерс" є обґрунтованою та підлягає до задоволення. Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитного переказу коштів №0587670026 від 10.12.2025 (а.с. 7). Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позову, то, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідачки. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Позивач на підтвердження понесених витрат на правничу професійну допомогу в розмірі 9 000,00 гривень надав: -договір № 02-07/2024 про надання правової допомоги від 02.07.2024, який укладений між АО "Лігал Ассістанс" та ТОВ "Факторинг Партнерс", в якому визначено, що вартість послуг узгоджується сторонами у заявці на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до цього договору (а.с. 61-63); -прайс-лист АО "Лігал Ассістанс", де визначена вартість усіх видів послуг (а.с. 65); -заявку на надання юридичної допомоги № 246 від 03.11.2025 та витяг з акта № 23 від 28.11.2025 про надання юридичної допомоги від 28.11.2025, згідно з якими АО "Лігал Ассістанс" та ТОВ "Факторинг Партнерс" погодили надання таких послуг по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] надання усної консультації (2 год) - 3 000,00 грн; складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (2 год) - 6 000 грн (а.с. 66, 67). Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. При цьому, відповідачка не заявляла клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, як і не вказувала на обставини, за яких, як на її думку, заява не підлягала би до задоволення. Враховуючи викладене, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд виснує, що вказані докази у сукупності доводять наявність та реальність витрат позивача на правову допомогу. Тому, зважаючи те, що позовні вимоги задоволено повністю, з відповідачки на користь позивача слід стягнути відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 204, 205, 207, 509, 625, 626, 628, 638, 639, 1048, 1049, 1054, 1055, 1077, 1078 ЦК України, ст. ст.11, 12 Закону України "Про електронну комерцію",

Outcome: approved