Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 292379 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач перебуває у трудових відносинах з відповідачем та за період роботи у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по заробітній платі у розмірі 292379 грн. Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 25 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 26 грудня 2025 року відповідач отримав в електронному вигляді ухвалу про прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі разом з позовною заявою з додатками до його електронного кабінету, проте будь-яких заяв по суті справи не подавав. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні фактичні обставини. Позивач з 14 жовтня 1974 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем (а.с.2-3). Згідно довідки Державного підприємства «Виробниче об`єднання Південний машинобудівний завод ім. О.М. Макарова» від 15 вересня 2025 року №121/113, позивачу станом на 15 вересня 2025 року не виплачена заробітна плата у сумі 292379 грн, у т.ч. по місяцям: за травень 2021 року 7463 грн; за червень 2021 року 8114 грн; за липень 2021 року 7943 грн; за серпень 2021 року 8454 грн; за вересень 2021 року 9888 грн; за листопад 2021 року 9766 грн; за грудень 2021 року 7537 грн; за січень 2022 року 8046 грн; за березень 2022 року 1386 грн; за квітень 2022 року 2593 грн; за травень 2022 року 1337 грн; за червень 2022 року 6360 грн; за січень 2023 року 6480 грн; за серпень 2023 року 5389 грн; за вересень 2023 року 8993 грн; за грудень 2023 року 4102 грн; за січень 2024 року 11294 грн; за лютий 2024 року 7738 грн; за березень 2024 року 5360 грн; за квітень 2024 року 12583 грн; за травень 2024 року 10852 грн; за червень 2024 року 10940 грн; за липень 2024 року 10763 грн; за серпень 2024 року 12114 грн; за вересень 2024 року 11698 грн; за жовтень 2024 року 11698 грн; за грудень 2024 року 2805 грн; за січень 2025 року 8683 грн; за лютий 2025 року 11096 грн; за березень 2025 року 11095 грн; за квітень 2025 року 11096 грн; за травень 2025 року 11095 грн; за червень 2025 року 11095 грн; за липень 2025 року 5326 грн; за серпень 2025 року 11197 грн (а.с.4). Вирішуючи позовні вимоги судом враховується наступне. Відповідно до ст.94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, яка згідно ст.115 вказаного Кодексу виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Судом враховуються роз`яснення викладені в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», за яким задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Отже, судом встановлено, що заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачем складає 292379 грн. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням предмету та підстави позову, суд дійшов висновку, що ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права позивача, характеру його порушення, наслідкам, спричиненим цим порушенням, буде стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі 292379 грн. Зазначену суму заробітної плати позивачу станом на час розгляду справи судом не виплачено, доказів протилежного відповідачем суду не надано. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Розподіляючи судові витрати судом враховується наступне. Згідно частин 1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2923,79 грн (1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Outcome: approved