Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Позивач Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених коштів по компенсації особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Мотивуючи свої позовні вимоги, вказує на те, що відповідно до поданих 22.04.2024 р. [PERSON] заяви про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та документів, зазначених в пункті 7 Порядку, Департаментом соціальної політики Ужгородської міської ради на підставі прийнятого рішення про призначення/перерахунок компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 24.05.2024 р. було призначено виплату компенсації за надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі за батьком [PERSON] на період з 01.04.2024 р. по 31.12.2024 р. у сумі 2250,00 грн. щомісячно та на період з 01.01.2025 р. по 31.03.2025 р. у сумі 2250,00 грн. щомісячно. Як вбачається із заяви відповідача про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 22.04.2024 р., останній був ознайомлений з умовами та порядком призначення компенсації фізичним особам, які надають послуги з догляду на непрофесійній основі та зобов`язався повідомляти про зміни обставин, які можуть вплинути на призначення такої компенсації. Разом з цим, згідно листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України в період з 01.01.2024 по 13.03.2025 р. Відповідач 17.12.2024 р. виїхав за кордон та перебував там понад 30 календарних днів. При цьому відповідач, як особа, яка надає соціальні послуги, в десятиденний строк письмово не повідомив Департамент про настання зазначеної обставини, що є порушенням п. 11 Порядку. Позивач зазначає, що з урахуванням вищенаведеного, Департаментом було припинено виплату відповідачеві допомоги з січня 2025 р. у зв`язку з чим сума надмірно виплачених коштів з компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі за період січень-лютий 2025 р. становить 4500,00 грн., що підтверджується розрахунком надміру виплачених коштів. Вказує, що Департаментом було вжито заходів досудового врегулювання спору, шляхом направлення відповідачеві вимог від 26.03.2025 року про необхідність повернення надмірно виплачених коштів у розмірі 4500,00 грн., однак станом на дату подання позову відповідачем борг не погашено. З посиланням на викладене позивач просить суд : стягнути з [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] , [ADDRESS] ) на користь Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради (код ЄДРПОУ 03192997, пл. Ш. Петефі, 24, м. Ужгород, 88000) компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі в сумі 4500,00грн. (чотири тисячі п`ятсот гривень 00 копійок) та суму понесених судових витрат в розмірі 2 422,40грн. (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок). Виклад позицій сторін по справі: У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Просила суд задовольнити позовні вимоги та заперечила проти заочного вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи неодноразово був повідомлений у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч.6,7 ст. 128 ЦПК України, відзив до суду не надходив. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, що стверджується рекомендованими повідомленнями, які повернулися на адресу суду з відміткою Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою» за №R067069392455, №R067069388865, №R067038533999, №R067053603588, №R067053616043, №R067043166139 та №R067038536858. Згідно із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 25.04.2018 у справі №800/547/17 направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Окрім того слід зазначити, що інформація про дату і час розгляду справи наявна на сайті Судова влада. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає за необхідне звернути увагу на тому, що застосовуючи відповідно до ч. 4 ст. 10 Цивільно- процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс торон Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова торон України»). Враховуючи, що відповідач повідомлений належним чином повторно не з`явився до суду без повідомлення причин, не подав відзив, тому, при відсутності згоди зі сторони позивача про проведення заочного розгляду справи, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення. В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії: 06.11.2025 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження. Заслухавши вступне слово представника позивача, вивчивши та перевіривши в судовому засіданні матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з влас-ної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Фактичні обставини справи встановлені судом: Судом встановлено, що 22.04.2024 року [PERSON] подав до Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради заяву про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі [PERSON] та просив призначити йому компенсацію за надання соціальних послуг на непрофесійній основі. Згідно наданої згоди вказав, що з умовами та порядком призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі ознайомлений та зобов`язкується повідомляти про зміни обставин, які можуть вплинути на призначення йому компенсації за надання соціальних послуг на непрофесійній основі. Судом встановлено, що 22.04.2024 року [PERSON] подано до Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради заяву про згоду отримувати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від сина [PERSON] . Судом встановлено, що згідно висновку головного соціального інспектора про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, вбачається, що [PERSON] за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб потребує надання соціальних послуг з догляду. Сума балів становить 51,5. Судом встановлено, що згідно Акту проведення обстеження сім`ї №286/1 від 15.05.2024 року вбачається, що надано висновок-рекомендацію про призначення компенсації фізичній особі [PERSON] , яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. Судом встановлено, що згідно рішення про призначення/перерахунок компенсації фізичним особам, які надають соцільні послуги з догляду на непрофесійній основі від 24.05.2024 року Департаменту соцполітики Ужгородської міської ради [PERSON] призначено з 01.04.2024 р. по 31.12.2024 р. компенсацію у розмірі 2250,00 грн. щомісячно та з 01.01.2025 р. по 31.03.2025 р. компенсацію у розмірі 2250,00 грн. щомісячно. Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України в період з 01.01.2024 р. по 13.03.2025 р. [PERSON] , [INFO] виїхав за кордон 17.12.2024 року та перебував там більше 30 календарних днів. Судом встановлено, що Департаментом соціальної політики Ужгородської міської ради від 16.03.2025 року надсилалась досудова вимога щодо повернення надміру виплачених коштів. Судом встановлено, що згідно розрахунку надміру виплачених коштів по компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі на [PERSON] , наданого директором департаменту Стасюк М. вбачається, що всього переплата становить 4500,00 грн. Нормативно-правове регулювання: Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного. Механізм призначення і виплати компенсації за догляд, що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки визначений Порядком подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 р. №859 (далі - Порядок). Згідно з п. 6 Порядку для отримання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги, подаються до уповноваженого органу заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та документи/відомості у паперовій або електронній формі, зазначені в пункті 7 цього Порядку. Пунктом 14 Порядку передбачено, що Компенсація призначається з місяця звернення за нею, якщо протягом місяця з дня звернення подано всі необхідні документи. Рішення про призначення компенсації або про відмову в її наданні приймається уповноваженим органом протягом 10 робочих днів з дати подання документів, зазначених у пункті 7 цього Порядку, і наступного дня після його прийняття надсилається фізичній особі, яка надає соціальні послуги. Форма рішення про призначення компенсації або про відмову в її наданні затверджується Мінсоцполітики. Пунктом 11 Порядку передбачені обставини внаслідок яких припиняється надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, зокрема за п. 5 - перебування фізичної особи, яка надає соціальні послуги, або особи, яка потребує надання соціальних послуг, за межами України понад 30 календарних днів. У разі виникнення обставин, визначених у підпунктах 1, 4-6 цього пункту, внаслідок яких припиняється надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, фізична особа, яка надає соціальні послуги, особа/законний представник особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, зобов`язані в десятиденний строк письмово повідомити про припинення надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі уповноваженому органу, що здійснює виплату компенсації. Її виплата припиняється з місяця, наступного за місяцем, у якому сталися зміни. Відповідно до п.19 Порядку суми компенсації, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку фізичної особи, яка надає соціальні послуги, через подання документів із завідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату компенсації тощо, стягуються відповідно до законодавства. Відрахування надміру виплаченої суми компенсації на підставі рішень відповідних уповноважених органів проводиться у щомісячному розмірі не більш як 20 відсотків суми виплачуваної компенсації. Якщо фізична особа, яка надає соціальні послуги, не повернула добровільно надміру виплачені їй суми, вони стягуються в судовому порядку на підставі заяви уповноваженого органу, що призначив компенсацію. 22.04.2024 року відповідно до поданої [PERSON] заяви про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та документів, зазначених в пункті 7 Порядку, позивачем, на підставі прийнятого рішення про призначення/перерахунок компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 24.05.2024 року, яким призначено виплату компенсації за надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі за батьком [PERSON] на період з 01.04.2024 р. по 31.12.2024 р. у розмірі 2250,00 грн. щомісячно та з 01.01.2025 р. по 31.03.2025 р. у розмірі 2250,00 грн. щомісячно. Як вбачається із заяви відповідача про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі від 22.04.2024 останній був ознайомлений з умовами та порядком призначення компенсації фізичним особам, які надають, послуги з догляду на непрофесійній основі та зобов`язався повідомляти про зміни обставин, які можуть вплинути на призначення такої компенсації. Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України в період з 01.01.2024 р. по 13.03.2025 р. [PERSON] , [INFO] виїхав за межі території України 17.12.2024 року в напрямку " Виїзд" та перебував там більше 30 календарних днів. [PERSON] , як особа, яка надає соціальні послуги, в десятиденний строк письмово не повідомив Департамент про настання зазначеної обставини, що є порушенням п. 11 Порядку. З урахуванням вищенаведеного, Департаментом було припинено виплату відповідачеві [PERSON] допомоги з січня 2025 р., у зв`язку з чим сума надмірно виплачених коштів з компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі за період січень-лютий 2025 року становить 4500,00 грн., що підтверджується розрахунком надміру виплачених коштів. Відповідно до ч. 1ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною особою або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно з ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Таким чином, з врахуванням того, що відповідач [PERSON] не повідомив Департамент соціальної політики Ужгородської міської ради, про виїзд та його перебування, як особи, яка надає соціальні послуги за межами України понад 30 к.д., суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом стягнення з [PERSON] на користь позивача Департаменту соціальної політики Ужгородської міської ради, компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі в сумі 4500,00 грн. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача, доказів того, що [PERSON] повністю сплатив заборгованість, а також щодо неправомірності здійснення розрахунку заборгованості, суду не надано, також не надано спростування наданого позивачем розрахунку, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з підстав та мотивів викладених вище. Згідно із ст.263 Цивільного процесуального кодексу України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргу ментів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Щодо розподілу судових витрат Частинами першою-другою статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на висновки Суду щодо позовної заяви та задоволення позовних вимог , у порядку частин першої статті 141 ЦПК України, з відповідача за позовом на користь позивача підлягає стягненню фактично сплачений судовий збір за подання позовної заяви у сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved