Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Позивачка звернулася до Індустріального районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , який зареєстровано 17 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 661. На обґрунтування позовних вимог, позивачка зазначила, що 17 липня 2013 року між нею та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 661. Від шлюбних стосунків сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Позивачка свої вимоги мотивувала тим, що сторони не мають спільних інтересів, втратили почуття любові та поваги один до одного. Протягом останніх двох років між сторонами постійно виникають сварки. Сторони проживають окремо, не мають спільний бюджет. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї, примирення неможливе. Після розірвання шлюбу прізвище просить залишити без змін. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2025 року позовна заява прийнята, провадження відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадженні з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явились, про час та дату судового засідання повідомлялись своєчасно та належним чином. Від позивачки через канцелярію суду засобами поштового зв`язку надійшли заяви про розгляд справи у її відсутність. Зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. Через канцелярію суду засобами поштового зв`язку від відповідача надійшли заяви, в яких він просить розгляд справи проводити у його відсутність; позовні вимоги повністю визнає та просить задовольнити. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши заяви сторін, письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 липня 2013 року, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 661. Від шлюбних стосунків сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинено, мешкають окремо, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться, на примирення не згодні. Згідно статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що збереження сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дитини, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 142 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачкою при зверненні з даною позовною заявою до суду, сплачено судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки, а у сумі 605 грн 60 коп. - поверненню позивачці з державного бюджету.

Outcome: approved