Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Керівник Коростенської окружної прокуратури, діючи в інтересах держави в особі Олевської міської ради Житомирської області, звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь держави в особі Олевської міської ради шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, у розмірі 30 631,27 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 12019060260000471 від 11.12.2019 за фактом вчинення [PERSON] кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, встановлено, що останній здійснив незаконну порубку дерев, унаслідок чого заподіяв шкоду на зазначену суму. Ухвалою суду від 29.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 14.01.2026. У підготовче судове засідання прокурор Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури Горпиніч В.В. не з`явився, подавши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Представник Олевської міської ради Житомирської області у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у разі визнання позову відповідачем. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може обмежитися зазначенням про визнання позову та його прийняття судом. Перевіривши фактичні обставини справи, дослідивши наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, з урахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Судом встановлено, що ухвалою Олевського районного суду від 03.03.2025 у справі № 287/2200/21 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 246 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Цивільний позов прокурора у зазначеній справі залишено без розгляду. При цьому судом установлено, що 10.12.2019 близько 11 год [PERSON] , діючи умисно, без відповідного дозволу (лісорубного квитка), передбаченого ст. 69 Лісового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761, на земельній ділянці, розташованій поблизу с. Кам`яне Рокитнівського району Рівненської області, що відповідає кварталу 2, виділу 24 Руднянського лісництва ДП «Олевське лісове господарство», незаконно здійснив порубку шести сироростучих дерев породи сосна, чим заподіяв матеріальну шкоду у розмірі 30 631,27 грн, обчислену відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 № 665. Закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності є нереабілітуючою підставою та не звільняє особу від обов`язку відшкодувати шкоду, заподіяну протиправними діями, у порядку цивільного судочинства. Матеріалами справи підтверджено, що шкода заподіяна навколишньому природному середовищу в межах адміністративної території Олевської міської ради, у зв`язку з чим збитки підлягають стягненню з відповідача та зарахуванню до місцевого бюджету. Олевська міська рада є уповноваженим органом місцевого самоврядування щодо здійснення відповідних повноважень із захисту інтересів територіальної громади, у зв`язку з чим обґрунтовано визначена позивачем у справі. Порушення інтересів держави полягає в ненадходженні до бюджету коштів на відшкодування шкоди, заподіяної незаконною порубкою дерев, що перешкоджає реалізації природоохоронних заходів та відновленню зелених насаджень. З метою встановлення підстав для представництва інтересів держави Коростенською окружною прокуратурою на адресу Олевської міської ради направлено повідомлення відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» від 27.03.2025 № 52/2-2934ВИХ-25. У відповіді Олевська міська рада повідомила, що з позовом до суду не зверталася та не заперечує проти представництва інтересів держави органом прокуратури. Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно із ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до частини першої статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до статті 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки. Відповідно до ст.128 КПК України цивільний позов в інтересах держави щодо відшкодування шкоди заподіяної злочином пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до частини 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі елементи: 1. Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. 2. Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). 3. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. 4. Вина особи, що завдала шкоду. Згідно ст.5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарській обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» природні ресурси є власністю Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами України. Стаття 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Відповідно до ч. 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземні юридичні і фізичні особи та особи без громадянства зобов`язані відшкодувати шкоду, завдану ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Частиною 1 ст.69 вказаного Закону передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Відповідно до відомості обчислення розмір шкоди, заподіяної внаслідок незаконної порубки дерев, виданою ДП «Олевське ЛГ» Руднянське лісництво, становить 30631,27 грн. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved