Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що перебувають в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних дітей - [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , 2003, 2010, 2012 р.р. народження. Причиною розірвання шлюбу є погіршення стосунків, відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, втрата довіри, часті сварки, припинення ведення спільного господарства, при цьому з 2022 року припинені фактично сімейні стосунки. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2025 року відкрито провадження, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явилась, при цьому прохальна частина позовної заяви містить вимогу про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, в тому числі через веб-сайт Судової влади. Приймаючи до уваги викладене, визнавши матеріали справи достатніми для вирішення справи, а неявку учасників справи такою, що не перешкоджає розгляду заяви, суд розглядає заяву без участі сторін по справі. Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з"явились відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05 червня 1999 року Підгорівською сільською радою Старосільського району Луганської області, а/з № 7. Від шлюбу сторони мають спільних дітей - [PERSON] , 2003 року народження, [PERSON] , 2010 року народження, [PERSON] , 2012 року народження. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують з 2022 року, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім`ю та відновити свої стосунки позивач не бажає. Через повномасштабне вторгнення росії на територію України позивач з дітьми виїхала з окупованої території, а відповідач залишився на місцем реєстрації. З моменту переїзду стосунки стали погіршуватися, а з серпня 2022 року припинені фактичні сімейні відносини. Згідно зі ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч.1 ст.24 СК України). Ч. 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім`ї призведе до порушення інтересів позивача, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved