Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Представник АТ «Акцент-Банк» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 119229 гривні 95 копійок, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідачка, уклала з АТ «Акцент-Банк» кредитний договір №б/н від 28.12.2022 з кредитним лімітом в розмірі до 200 000 гривень 00 копійок. Кредитодавець свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, а саме надав Відповідачці кредит у розмірі, встановленому в договорі. У свою чергу, відповідачка не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що має відображення у виписці по рахунку за кредитною картою. Таким чином, у зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань у відповідача виникла заборгованість за договором №б/н від 28.12.2022 у розмірі 119 229 гривень 95 копійок, яка складаються з: 95 167, 04 грн - сума заборгованості за кредитом, 24 062, 91 грн - сума заборгованості за відсотками. Ухвалою суду від 20.11.2025 відкрито провадження у справі, яке постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у поданій до суду заяві не заперечив щодо проведення судового розгляду справи у відсутності представника банку та заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, однак 08.01.2026 подала клопотання в якому не заперечує проти позовних вимог, просить реструктуризувати дану заборгованість на 36 місяців, оскільки, вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною та не має постійного доходу, що унеможливлює одноразово сплату всієї суми заборгованості. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку. Відповідно до частини першої статті 198 ЦПК України підготовче засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною третьою статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 28.12.2022 [PERSON] приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг, відповідачкою підписано заяву щодо встановлення кредитного ліміту, на підставі якої відповідачці відкрито поточний рахунок. Зазначений кредитний договір підписаний позичальником особисто (а.с.10). Відповідно до п.3 Паспорту споживчого кредиту строк кредиту 240 місяців (а.с.11). Відповідно до п.4 Паспорту споживчого кредиту процентна ставка за кредитом становить 49, 34% річних (а.с.12). Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на день подачі позовної заяви становить розмірі 119 229 гривень 95 копійок, що складаються з: 95 167, 04 грн - сума заборгованості за кредитом, 24 062, 91 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.9). Статтею 207 ЦК України також визначено випадки коли правочин вважається укладеним у письмовій формі, а саме: якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами;або якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку;або якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно зі статтею 6 Закону Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. У відповідності до статті 8 Закону юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Статтями 3 та 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом. Відповідно до частини першої, третьої, четвертої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Таким чином, підставою для розстрочення виконання рішення суду є обставини, що ускладнюють виконання рішення. У вирішенні питання про розстрочення виконання рішення враховуються відсутність вини боржника у створенні обставин, що ускладнюють виконання рішення, тимчасовість перебування боржника у такому стані, а також мають бути враховані права стягувача (позивача). Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен враховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Також судом враховується те, що обставинами, які ускладнюють виконання можуть бути лише ті обставини, які існують насправді, і які безпосередньо не дозволяють відповідачу виконати судове рішення в обсязі, в строки та в порядку, визначеному в ньому. З матеріалів справи вбачається, що відповідачкою подано клопотання, в якому просить реструктуризувати дану заборгованість на 36 місяців, в зв`язку з тим , що перебуває у відпустці по догляду за дитиною та немає постійного доходу і це унеможливлює одноразову сплату всієї суми заборгованості. З огляду на це, Суд приймає до уваги доводи Відповідачки про те, що вона не має можливості працювати, у зв`язку з перебуванням у відпустці по догляду за дитиною. Разом із тим, суд бере до уваги реальне бажання Відповідачки сплатити заборгованість за Кредитним договором. Враховуючи зазначене вище, положення процесуального законодавства та встановлені обставини з цього питання, що ускладнюють виконання рішення суду, а саме перебування відповідачки у декретній відпустці, Суд вважає за можливе розстрочити [PERSON] виконання рішення суду на тридцять шість місяців. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню також судовий збір у розмірі 2422 гривні 40 копійок.

Outcome: approved