Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Адвокат Мороз Л.О., як представник позивача [PERSON] , звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що 08 серпня 1998 року між позивачем та відповідачкою було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (повторно) серії [NUMBER] , виданим Роменським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 02.12.2025 року. Від шлюбу позивач та відповідачка неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя у позивача та відповідачки не склалося, виникали постійні сварки та непорозуміння. На даний час шлюбні відносини між ними припинено, сім`ї не існує. Шлюб вони розривають вперше, примирення неможливо. У добровільному порядку відповідачка відмовляється розривати шлюб. За таких обставин подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. За подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., які вона просить у разі задоволення позову залишити за позивачем. 09 грудня 2025 року судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Копію ухвали направлено сторонам у справі (а.с.10). Позивач в позовній заяві клопотав про проведення розгляду справи без його участі. Відповідачу ухвала про відкриття провадження у справі направлена по місцю реєстрації, де Відповідач, яка належним чином повідомлялась про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, не скористалась своїм правом та не направила до суду відзив на позовну заяву. У зв`язку з відсутністю клопотання про інший порядок розгляду справи, суд розглядає дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 265 ЦПК України судом не застосовувались. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, 08 серпня 1998 року у Роменському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було зареєстровано шлюб між сторонами, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №199 (а.с.5). Позивач не бажає продовжувати шлюбні відносини з відповідачем. Таким чином, між сторонами склалися правовідносини з приводу розірвання шлюбу, які регулюються Сімейним кодексом України (далі СК України). Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України та ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умов, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Оцінивши надані позивачем докази, за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов висновку, що існують підстави для задоволення позову. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, та відсутність заперечень відповідача щодо розірвання шлюбу, вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження їхнього шлюбу суперечить їх інтересам, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Представник позивача у позовній заяві просить про залишення судових витрат за позивачем, таким чином сплачений судовий збір [PERSON] не відшкодовується. На підставі викладеного, та

Outcome: approved