Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання права власності в порядку спадкування за законом, стягнення коштів в сумі 269222,47 грн невиплаченої пенсії. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що її чоловік [PERSON] в судовому порядку відстоював своє право на пенсію у спорах з Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №120/16325/21 ухвалено: визнати протиправними дії та зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.01.2018 перерахунок та виплату пенсії [PERSON] за вислугу років в розмірі 77% від відповідних сум грошового забезпечення з нарахуванням компенсації втрати частини доходів; визнати протиправними дії та зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.04.2019 перерахувати та виплачувати пенсію [PERSON] на підставі довідки [INFO] №ХЛХЛ55405 від 21.09.2021, з урахуванням при її обчисленні у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, у розмірі 77% суми грошового забезпечення, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. На виконання вищевказаного рішення суду ГУ ПФУ у Вінницькій області здійснено перерахунок пенсії [PERSON] , в результаті чого перед останнім утворилася заборгованість з виплати пенсії в загальному розмірі 269222,47 гривень, що підтверджується відповідним розрахунком Управління пенсійного фонду від 08.06.2022. [INFO] [PERSON] помер. Станом на дату смерті в ГУ ПФУ у Вінницькій області рахується перед [PERSON] загальна сума заборгованості з виплати пенсії в розмірі 269222,47 гривень, що не була йому виплачена до дати смерті. 06 травня 2025 року позивач подала до ГУ ПФУ у Вінницькій області заяву встановленого зразку, в якій відповідно до вимог статті 61 Закону України від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» просила виплатити їй пенсію чоловіка [PERSON] , яка залишилася неодержаною ним у зв?язку з його смертю, в розмірі 269222,47 грн. Проте листом за вих. №7013-5641/C-02/8-0200/25 від 02.06.2025 Управління пенсійного фонду відмовило здійснити таку виплату, обґрунтовуючи тим, що відповідна заява надійшла до них пізніше ніж за 6 місяців після смерті пенсіонера, а тому дане питання повинно вирішуватись в судовому порядку. Позивач в строк, визначений ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не звернулася до Управління пенсійного фонду із заявою про виплату суми пенсії, що підлягали виплаті [PERSON] і залишилися не одержаними у зв?язку з його смертю. За викладених обставин позивач також просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на заборгованість з неодержаної її чоловіком, [PERSON] , пенсії у сумі 269222,47 грн, яка була нарахована на виконання рішення зв`язку з його смертю, а також просила стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь [PERSON] в порядку спадкування за законом заборгованість в розмірі 269222,47 грн неодержаної [PERSON] пенсії, яка була нарахована на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №120/16325/21-а. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 10 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в загальному позовному провадженні. 04 серпня 2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. №ЕП-9350), згідно якого відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач вказує, що ця справа повинна вирішуватись в порядку адміністративного судочинства. Окрім того, вказав, що заміна сторони у відносинах щодо яких виник спір (процесуальне правонаступництво) можлива на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи, так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішення суду, незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлено його до примусового виконання. При цьому відповідач звертає увагу, що неотримання донарахованих коштів відбулося не з вини Головного управління, а через брак коштів на виконання рішень суду, що проводиться в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат, що обліковуються в реєстрі виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Позивач правом на відповідьна відзив не скористалася. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 вересня 2025 року закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, проте 12 січня 2026 року подала до суду заяву (вх. №2652) згідно якої просила розгляд справи проводити у її відсутність позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просили їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, розгляд справи просив проводити за відсутності представника Головного управління, про що подано відповідну заяву (вх. №1429 від 07 січня 2026 року). Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 11 січня 2022 року рішенням Вінницького окружного суду у справі №120/16325/21-а, зокрема: зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії [PERSON] за вислугу років в розмірі 77% від відповідних сум грошового забезпечення з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.04.2019 перерахувати та виплачувати пенсію [PERSON] на підставі довідки [INFO] № ХЛ ХЛ55405 від 21.09.2021 року, з урахуванням при її обчисленні у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, у розмірі 77% суми грошового забезпечення, з нарахуванням компенсації втрати частини доходу. Рішення суду набрало законної сили 18 березня 2022 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 13 грудня 2023 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Після його смерті відкрилась спадщина на майно. Спадкова справа №317/2023 до майна померлого [INFO] [PERSON] , відкрита Третьою вінницькою державною нотаріальною конторою 14 грудня 2023 року. [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] (копія свідоцтва серії [NUMBER] від 11 лютого 1978 року) та спадкоємцем першої черги після його смерті. Відповідно до матеріалів спадкової справи син померлого [PERSON] відмовився від прийняття спадщини. 13 червня 2024 року [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за законом. Спадщина, на яку видано свідоцтво , складається із 1/3 частки квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно наданого ГУ ПФУ у Вінницькій області розрахунків на доплату пенсії на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11.01.2022 у справі №120/16325/21-а [PERSON] належить до виплати 269222,47 грн. Позивачка 06 травня 2025 року зверталася до відповідача із заявою про виплату коштів на підставі вказаного рішення суду. Листом від 02 червня 2025 року ГУ ПФУ у Вінницькій області повідомило, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися неодержаними у зв`язку із смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам сім`ї, які належать до особі, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При звернення кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. У разі відсутності поданої заяви протягом 6 місяців після смерті пенсіонера, питання щодо виплати доплати нарахованої на виконання судового рішення проводиться в судовому порядку. Між сторонами існує спір щодо нарахованої, але не виплаченої, за життя спадкодавця, пенсії. Відповідно до вимог статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Тобто, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства. Пунктом 1 частини другої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення. В межах цієї справи, позовні вимоги не стосуються оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання особою пенсійних виплат. Перерахунок та виплата пенсії, встановлені вказаним вище судовим рішенням, а спір виник щодо недоотриманої за життя спадкодавцем пенсії. Предметом позовних вимог є визнання права власності на недоотриману спадкодавцем за життя суми пенсії та їх стягнення. Таким чином, між сторонами виник спір про цивільне право. Вказані висновки відповідають висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 27 березня 2019 року в справі № 286/3516/16-ц, а також висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 11 жовтня 2021 року в справі № 200/126/21-а. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до вимог статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до частин першої та другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Статтею 1227 ЦК України передбачено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Згідно ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Спеціальним законом, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (надалі - Закон №2262-ХІІ). Відповідно до частини першої статті 61 Закону № 2262-ХІІ, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Частинами другою та третьою статті 61 Закону №2262-ХІІ визначено, що при зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера. Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону №2262-ХІІ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вказаних норм узгоджується із положеннями Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Отже, положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 61 Закону №2262-ХІІ, що визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 23 вересня 2020 року у справі №428/6685/19, від 30 листопада 2022 року у справі №638/19167/19, від 30 січня 2024 року у справі №420/8604/21, від 22 лютого 2024 року у справі №461/5878/22. Закон №2262-ХІІ визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок, зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону №2262-ХІІ. У разі відсутності у померлого пенсіонера з числа військовослужбовців (інших осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ) членів сім`ї, які належать до кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або членів сім`ї, які проживали разом із ним на день його смерті, або у випадку, коли вказані особи у межах визначених законом строку не звернулися за отриманням сум пенсії, які належали померлому пенсіонерові, правовідносини, пов`язані з отриманням цих сум пенсії, що підлягали виплаті такому пенсіонерові за його життя, стають спадковими. Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2024 року у справі №420/5064/22. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі №243/13575/19 (провадження №61-11268сво20) зазначив, що «тлумачення статті 1227 ЦК України доводить, що: - цією правовою нормою встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини; - право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом; - право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України, за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат, та випадки, за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати». Для приватного права властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (постанова Верховного Суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанова Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20). Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 18 ЦПК України). Тлумачення статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання пенсійного фонду здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії. У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Судом установлено, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року у справі №120/16325/21-а в частині виплати [PERSON] перерахованої пенсії є невиконаними. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема і нараховані, але невиплачені доплати до пенсії, за рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року у справі №120/16325/21-а в сумі 269222,47 грн. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги, яка у строк, передбачений статтею 1270 ЦК України, прийняла спадщину після померлого чоловіка [PERSON] . З огляду на викладене, оскільки за життя [PERSON] , який помер [INFO] , недоотримав пенсію, нараховану відповідачем на виконання рішень Вінницького окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року у справі №120/16325/21-а в сумі 269222,47 грн, а позивач є його спадкоємцем та у встановленому законом порядку прийняла спадщину та відповідно набула право на отримання невиплаченої пенсії в сумі 269222,47 грн, а тому враховуючи встановлені обставини справи та вказані вище норми матеріального права, суд дійшов висновку, що [PERSON] успадкувала належні спадкодавцю [PERSON] суми пенсії відповідно до положень статті 1227 ЦК України у розмірі 269222,47 грн, а тому за нею слід визнати право власності на ці кошти в порядку спадкування. Крім того, суд дійшов висновку, що заявлена нею вимога про стягнення грошових коштів з відповідача є ефективною в розрізі поновлення її порушених спадкових прав. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №925/1265/16, за ст.13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника. Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що спричиняє потрібні результати, наслідки, тобто матиме найбільший ефект по відновленню відповідних прав, свобод та інтересів на стільки, на скільки це можливо. Спосіб захисту права чи інтересу має бути таким, щоб у позивача не виникала необхідність повторного звернення до суду (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26 січня 2021 року у справі №522/1528/15-ц). Встановлено, що відповідач, всупереч вимогам закону, перешкоджає реалізації прав позивача на отримання усього належного йому спадкового майна. Позивач має право, як спадкоємець, на отримання нарахованих, але не виплачених спадкодавцю сум пенсії, які входять до складу спадщини і не були отримані спадкодавцем за життя. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, спосіб захисту порушених прав позивача є ефективним, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. При цьому суд зважає, що позивач не може поновити свої права при зверненні до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04 вересня 2019 року в справі №750/7865/18 за позовом фізичної особи до органу Пенсійного Фонду України щодо виплати нарахованої, але невиплаченої його спадкодавцю (батьку позивача) пенсії дійшла висновку, що судові рішення, на підставі яких в органу пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються. Тому звернення із заявами про заміну стягувача правонаступником у цих виконавчих провадженнях після їх закінчення не призведе до захисту порушеного права позивача. Крім того, звернула увагу, що вказане процесуальне питання, у випадку відмови органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії, не може бути вирішений за правилами статей 52, 379 КАС України, тобто з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2692,30 грн.

Outcome: approved