Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

І. Стислий виклад позиції учасників. 1.1.Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 09.11.2022 між ПАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №2052/22-Т/ЗП119, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого т/з «Toyota Highlander», д.н.з. [NUMBER] , його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 20.05.2023 на а/д М-06-Київ-Чоп, сталася ДТП за участю т/з «Сhevrolet», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та т/з «Toyota Highlander», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Згідно постанови Дубенського міськрайонного суду від 25.08.2023 винним у вчиненні вказаного вище ДТП визнано відповідача. Згідно звіту №095.23ЕС від 06.06.2023 вартість відновлюваного ремонту т/з «Toyota Highlander», д.н.з. [NUMBER] склала 384603,29грн. Згідно рахунку №СКЛ-К-0000000000000 від 08.06.2023 вартість відновлювального ремонту пошкодженого т/з складає 1361047,09 грн. Згідно умов договору страхування розмір страхової суми т/з становить 1300000 грн. Шляхом вивчення попиту та пропозиції через онлайн аукціон встановлено, що вартість придатних залишків складає 617000грн., а згідно договору розмір франшизи при повній загибелі т/з складає - 39000 грн. Враховуючи викладене, розмір страхового відшкодування, який позивач відшкодував страхувальнику складає 644000 грн. Цивільно-правова відповідальність відповідача, водія т т/з «Сhevrolet», д.н.з. [NUMBER] була застрахована в ПАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», тобто ПАТ «СК «Арсенал Страхування» має право зворотної вимоги до вказаного товариства. Згідно полісу №210532389, ліміт відповідальності ПАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за шкоду, заподіяну майну складає 160 000грн. Відтак, сума, яка була сплачена ПАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» позивачу складає 156 800грн (в межах ліміту по полісу за мінусом франшизи). Оскільки ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» здійснило страхове відшкодування за пошкодження автомобіля «Toyota Highlander», д.н.з. [NUMBER] , із врахуванням сплаченої суми ПАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), що складає 487 200 грн. (644000 грн.-156800грн.). Враховуючи викладене позивач просить стягнути з відповідача страхове відшкодування у розмірі 487200грн. та судові витрати у справі. 1.2 Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлені законом строки не скористався. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 2.1.Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 27.12.2024 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за загальними правилами позовного провадження, розпочато та призначено підготовче засідання у справі. 2.2.Ухвалою суду від 15.09.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 2.3.Представник позивача у судове засідання не з`явився, просить розгляд справи проводити у відсутності позивача, про що подав заяву. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. 2.4. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, згідно заяв від 31.03.2025 та 09.07.2025 просив відкласти судове засідання у зв`язку із залученням адвоката (який так і не був залучений до справи). Згідно заяви від 10.09.2025 просить відкласти судове засідання, оскільки з 09.08.2025 проходить службу у Збройних силах України. На наступні призначені дати судового засідання - 17.12.2025 та 19.01.2026 не з`явився, заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом неодноразового опублікування оголошення на офіційному веб-сайті Судова Влада України у відповідності до ст.128 ЦПК України, а також не просив зупинити провадження, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність. 2.5.Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 2.6.Згідно ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 3.1. 09.11.2022 між ПАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] на підставі попередньо поданої заяви на страхування, було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №2052/22-Т/ЗП119 від 09.11.2022, згідно якого позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого т/з «Toyota Highlander», д.н.з. [NUMBER] , його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. Згідно п.10 Договору розмір страхової суми автомобіля становить 1300000 грн. (а.с.6-25). 3.2. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власником автомобіля т/з «Toyota Highlander», д.н.з. [NUMBER] є [PERSON] (а.с.46, 56-57). 3.3. З постанови Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 25 серпня 2023 року встановлено, що 20.05.2023 о 17:30год. на а/д М-06-Київ-Чоп, сталася ДТП за участю т/з «Сhevrolet», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та т/з «Toyota Highlander», д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Даною постановою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Дана подія ДТП також підтверджується і довідкою Національної поліції України (а.с. 28-30, 31-32). 3.4. 23.05.2023 водій т/з «Toyota Highlander», д.н.з. [NUMBER] звернувся до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» із письмовою заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування т/з (а.с.33-34). 3.5.Згідно звіту №095.23ЕС від 06.06.2023 наданого «ПП» Експерт-Сервіс-Альфа» вартість відновлювального ремонту т/з «Toyota Highlander», д.н.з. [NUMBER] склала 384603,29 грн., що перевищує 75% дійсної вартості даного т/з і згідно п.13.5 Договору страхування №2052/22-Т/ЗП119 від 09.11.2022 сума страхового відшкодування при повній загибелі т/з розрахована в розмірі страхової суми, за вирахуванням вартості залишків т/з безумовної франшизи нормативне знецінення автомобіля (а.с.36-41). 3.6.Відповідно до рахунку №СКЛ-К-000000000000066 від 08.06.2023 та ремонтної калькуляції №8739 наданого ФОП [PERSON] вартість відновлювального ремонту т/з «Toyota Highlander», д.н.з. [NUMBER] складає 1361047,09грн. (а.с.49-54) 3.7.Згідно розрахунку страхового відшкодування встановлено, розмір страхової суми автомобіля становить 1300000 грн., вартість придатних залишків т/з - 671000грн., розмір франшизи при повній загибелі т/з складає 39000 грн., отож, відповідно до умов договору страхування позивач поніс збитки у розмірі 644000 грн. На підставі даного розрахунку ПрАТ «СК «Арсена Страхування» було складено страховий акт №006.01596123-1 від 29.06.2023 на суму 644000 грн. (а.с.26-27). 3.8. В подальшому ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» [PERSON] було сплачено страхове відшкодування на загальну суму 644000 грн., що підтверджується з платіжною інструкцією №41545105 від 30.06.2023 (а.с.55). 3.9.Згідно Витягу з бази МТСБУ цивільно-правова відповідальність власника т/з «Сhevrolet», д.н.з. [NUMBER] була зареєстрована в ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» (поліс №ЕР210532389). Згідно даного полісу ліміт відповідальності ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за шкоду заподіяну майну, складає 160000 грн.(а.с.60). Враховуючи викладене, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося зі зворотньою вимогою до зазначеного товариства. Сума, яка була сплачена позивачу ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» складає 156 800грн. (в межах ліміту по полісу №ЕР210532389 за мінусом франшизи). 3.10.З метою досудового врегулювання спору 28.12.2023 ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на адресу [PERSON] була направлена претензія про необхідність здійснення виплати страхового відшкодування у розмірі 487200 грн., яка залишилася поза увагою відповідача (а.с.62). IV. Норми права, які застосував суд. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Положеннями п. п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно із ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. У відповідності до вимог ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Згідно статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України, встановлює, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Регрес у правовідносинах страхування характеризується тим, що страховик одержує право стягнути суму виплаченого відшкодування не лише з третьої особи, а й із самого страхувальника. Право страховика на пред`явлення регресної вимоги передбачене, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто виникає з правовідносин страхування відповідальності. Для здійснення відшкодування шкоди, що була отримана внаслідок використання джерел підвищеної небезпеки, насамперед необхідно встановити та підтвердити вину особи, що має відповідати за шкоду, у вчиненні такої дії, отже, цивільно-правова відповідальність за заподіяну шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, настає у разі наявності вини особи в цьому, незалежно від того, чи є в діях цієї особи склад адміністративного проступку чи злочину. Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 16 липня 2018 року у справі № 910/20412/16. Крім того, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду України від 19 серпня 2014 р. у справі №3-51гс14). З огляду на наведене, та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу. Згідно ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням). За ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з пунктом 40.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Тобто, у МТСБУ є всі наявні правові підстави для відшкодування понесених витрат з винуватця, які були пов`язані з розглядом страхового випадку, що підтверджується практикою Верховного Суду, зокрема, Постановою від 10.11.2021 року по справі № 368/1027/21. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1 У справі, що розглядається, спір виник між страховою компанією та водієм транспортного засобу щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності, а саме щодо застосування до таких правовідносин положень ст. 1191 ЦК України, ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». 5.2 Суд враховує, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 20.05.2023 відбулась внаслідок неправомірних дій водія [PERSON] , що доведено матеріалами справи. Між його неправомірними діями та шкодою, завданою потерпілому, є безпосередній причинний зв`язок. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність потерпілого, власника т/з «Toyota Highlander», д.н.з. [NUMBER] була застрахована у ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», цивільно-правова відповідальність винуватця, відповідача у справі, застрахована у ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», згідно діючого полісу ЕР210532389, тобто позивач має право зворотньої вимоги до зазначеного товариства. Відповідач спричинив ДТП та завдав матеріальні збитки, тому зобов`язаний їх відшкодувати. Згідно умов договору страхування позивач поніс збитки у розмірі 644000грн. Враховуючи, що згідно полісу ліміт відповідальності ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за шкоду заподіяну майну, складає 160000грн, то останнє сплатило позивачу страхову виплату у розмірі 156800 грн (в межах ліміту по полісу за мінусом франшизи). І оскільки позивач здійснив виплату страхового відшкодування власнику «Toyota Highlander», д.н.з [NUMBER] у розмірі 644000 грн., яка частково, у розмірі 156800 грн., відшкодована ПрАТ «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», то різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, а саме: 487200грн. (64000грн.-156800грн.) зобов`язаний відшкодувати відповідач [PERSON] . Таким чином, позивач довів свою позицію суду, і беручи до уваги відсутність будь-яких спростувань з боку відповідача, суд задовольняє позовні вимоги. 5.3 Щодо розподілу між сторонами судових витрат, зважаючи, що суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 7308 грн.(а.с.4-5). На підставі викладеного,

Outcome: approved