Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю « КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» ( далі - ТОВ « КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» ) звернулося до суду з позовною заявою до відповідачки [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» загальну заборгованість за кредитними договорами у сумі 28 645,30 грн, а саме за кредитним договором № 7705514515 від 12.07.2021 у сумі 10 785,54 грн, з яких : 7 003,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 0,76 грн - сума заборгованості за відсотками, 3781,78 грн - заборгованість за комісіями; за кредитним договором №3745345657 від 09.04.2021 у сумі 17 859,76 грн, з яких 10 413,85 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 2 105,96 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 5 339,95 грн - заборгованість за комісіями. Позовні вимоги мотивовані тим, що між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» ( далі - ТОВ « ФК « ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» ) та [PERSON] було укладено договори № 7705514515 від 12.07.2021 та № 3745345657 від 09.04.2021. 07.10.2016 укладено договір № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого ТОВ ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» відступило на користь АТ «ТАКСОМБАНК» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договорами № 7705514515 та №3745345657. Відповідно Реєстру боржників до Договору про відступлення права вимоги, АТ «ТАКСОМБАНК» набуло право вимоги за кредитними договорами до позичальників , в тому числі і до відповідачки за договором № 7705514515 від 12.07.2021 в сумі 10785,54 грн, з яких: 7003,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 0,76 грн - сума заборгованості за відсотками, 3 781,78 грн - заборгованість за комісіями ; за кредитним договором №3745345657 від 09.04.2021 у сумі 17859,76 грн, з яких 10 413,85 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 2 105,96 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 5 339,95 грн - заборгованість за комісіями. 21.12.2023 укладено договір № НІ/11/13-Ф, відповідно до якого АТ «ТАКСОМБАНК» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і до відповідачки за кредитним договором № 7705514515 від 12.07.2021 та за кредитним договором № 374534565 від 09.04.2021 . Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідачки за кредитними договорами № 7705514515 та № 3745345657. Позивач виконав свої зобов`язання перед відповідачкою, а відповідачка у добровільному порядку заборгованість за кредитними договрами не погасила, тому позивач вимушений звернутися до суду. Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії . Ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 10.10.2025 провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явилася, просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала , про що зазначила в заяві. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не зперечувала . Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права, які застосовує суд, мотиви суду. Судом установлено, що 12.07.2021 між ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 7705514515. ( далі - Договір) (а.с.20) Цей кредитний договір , Паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими Позичальник ознайомився до укладення Кредитного договору та до яких Позичальник приєднався підписавши Кредитний договір) складають єдиний кредитний договір. Згідно з п.1.2 укладеного Договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 7003,00 грн строком 18 міс. Відповідно до п. 1.3 позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту № 5514515, який є невід`ємною частиною цього договору. Орієнтовна процентна ставка при наданні кредиту 7,00 %, щомісячні проценти 2,70 %. Порядок повернення кредиту (графік платежів) наведено в п.6 Паспорта кредиту (а.с.21) В додатковій інформації Паспорту кредиту передбачені наслідки невиконання зобов`язань за кредитним договором, з якими відповідачка була ознайомлена, що підтверджується її підписом. (а.с.22) Підписавши цей Договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити за рахунок отриманого кредиту, такі суми грошових коштів : 4000,00 грн - переказ на поточний рахунок [PERSON] за рахунок кредиту згідно кредитного договору № 7705514515 від 12.07.2021; 864,00 грн - оплата страхового платежу за договором страхування №7705514515-С від 12.07.2021; 300,00 грн - оплата за пакет послуги «Охоронець КредитМаркет 12» за рахунок кредиту згідно кредитного договору № 7705514515 від 12.07.2021; 800,00 грн - оплата страхового платежу за договором страхування № 7705514515-ЛО від 12.07.2021; 300,00 грн - оплата за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA» SU7705514515 від 12.07.2021; 459,00 грн - оплата за електронний ключ доступу до додатку «RADAR.Screen», пакет ЕКОНОМ, згідно кредитного договору № 7705514515 від 12.07.2021. В день підписання кредитного договору позичальнику повідомлено про відступлення прав вимог АТ «ТАКСОМБАНК» (а.с.23) Паспорт кредиту від ТОВ «ФК`ЦФР» № 5514515 містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, а саме сума кредиту - 7003,00 грн; строк кредитування - 18 міс.; мета отримання кредиту - будь-які законні цілі; спосіб та строк надання кредиту - безготівковим шляхом , протягом 3 (трьох) банківських днів від дня укладення договору ; при наданні кредиту процентна ставка - 7 % від суми кредиту 280,00 грн ; щомісячні проценти - 2,70 % від суми кредиту ; загальні витрати за кредитом - 3 684,27 грн ; орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом - 10 407,27 грн ; реальна річна процентна ставка - 80,39 %. ( а.с. 21) Згідно розрахунку ТОВ « КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» , заборговність [PERSON] за кредитним договором №7705514515 від 12.07.2021 , станом на 26.09.2025 , складає 10 785,54 грн ( а.с.89). Виписка по особовому рахунку [PERSON] за період з 12.07.2021 по 21.12.2023 свідчить про зарахування на рахунок відповідачки кредитних коштів у сумі 7003,00 грн за кредитним договором № 7705514515 від 12.07.2021 та користування нею кредитними коштами за зазначений період . ( а.с. 28-39). 09.04.2021 між ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3745345657. ( далі- Договір) (а.с.25). Цей кредитний договір , Паспорт кредиту та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими Позичальник ознайомився до укладення Кредитного договору та до яких Позичальник приєднався підписавши Кредитний договір) складають єдиний кредитний договір. Згідно з п.1.2 укладеного Договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 11 746,11 грн строком на 24 міс. Відповідно до п. 1.3 позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в паспорті кредиту № 3745345657, який є невід`ємною частиною цього договору. Орієнтовна процентна ставка при наданні кредиту - 0,00 %, щомісячні проценти - 2,19 %, загальні річні - 11,99%. Порядок повернення кредиту (графік платежів) наведено в п.6 Паспорта кредиту (з.с.а.с.25-26) В додатковій інформації Паспорту кредиту передбачені наслідки невиконання зобов`язань за кредитним договором, з якими відповідачка була ознайомлена, що підтверджується її підписом. (а.с.25) Підписавши цей договір позичальник доручає кредитодавцю виплатити за рахунок отриманого кредиту, такі суми грошових коштів : 1 000,00 грн - переказ до запитання на користь [PERSON] , згідно кредитного договору №3745345657 від 09.04.2021; 8 550,10 грн - переказ грошових коштів на повернення заборгованості по кредитному договор; 1 146,01 грн - оплата страхового платежу за договором страхування ; 600, 00 грн- страховий платіж ; 250,00 грн - оплата за пакет послуги «Охоронець КредитМаркет 12» за рахунок кредиту згідно кредитного договору; 200,00 грн - оплата за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA» SU3745345657 від 09.04.2021. В день підписання кредитного договору позичальнику повідомлено про відступлення прав вимог АТ «ТАКСОМБАНК» . Паспорт споживчого кредиту , підписаний відповідачкою , містить інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит, а саме сума кредиту - 11 746,11 грн; строк кредитування- 24 міс.; мета отримання кредиту - будь-які законні цілі ; спосіб та строк надання кредиту- безготівковим шляхом протягом трьох банківських днів від дня укладення договору ; прецентна ставка при наданні кредиту - 0% , щомісячні проценти -2,19 % , річні проценти - 11,99 % від суми боргу за договором , згідно з графіком платежів , загальні витрати за кредитом - 7 698,64 грн ; орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом - 19 444,75 грн ; реальна річна процентна ставка - 69,30 %. ( а.с. 25) Виписка по особовому рахунку [PERSON] за період з 09.04.2021 по 21.12.2023, свідчить про зарахування на рахунок відповідачки кредитних коштів у сумі 11 746,11 грн за кредитним договором № 3745345657 від 09.04.2021 та користування нею кредитними коштами за зазначений період . ( а.с.42-87). Згідно розрахунку ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборговності за кредитним договором № 3745345657 від 09.04.2021 , станом на 26.09.2025 , заборгованість [PERSON] складає 10 785,54 грн ( а.с.89) 07.10.2016 було укладено договір № ТАСЦФР-10-2016, відповідно до якого ТОВ ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» відступило на користь АТ «ТАКСОМБАНК» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 7705514515 від 12.07.2021 та кредитним договором № 3745345657 від 09.04.2021 . 21.12.2023 було укладено договір № НІ/11/13-Ф, відповідно до якого АТ «ТАКСОМБАНК» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі і до відповідачки за договором № 7705514515 від 12.07.2021 та кредитним договором № 3745345657 від 09.04.2021. Відповідно Реєстру боржників до Договору про відступлення права вимоги, АТ «ТАКСОМБАНК» набуло право вимоги за кредитними договорами до позичальників , в тому числі і до відповідачки за договором № 7705514515 від 12.07.2021 в сумі 10 785,54 грн, з яких: 7003,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 0,76 грн - сума заборгованості за відсотками, 3 781,78 грн - заборгованість за комісіями. ( а.с. 6) Відповідно Реєстру боржників до Договору про відступлення права вимоги, АТ «ТАКСОМБАНК» набуло право вимоги за кредитними договорами до відповідачки за договором № 3745345657 від 09.04.2021 у сумі 17 859,76 грн, з яких 10 413,85 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту), 2 105,96 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги, 5 339,95 грн - заборгованість за комісіями. ( а.с. 7) Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом вимоги до відповідачки за кредитними договорами № 7705514515 та № 3745345657. Отже, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ « КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за кредитним договором № 7705514515 від 12.07.2021 у сумі 10 785,54 грн та № 3745345657 від 09.04.2021 у сумі 17 859,76 грн. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно зі статтями 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ст.639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України). Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом ч. 8 ст.11Закону України«Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України«Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір укладений між сторонами в електронній формі має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання Одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до Правил є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою Логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та Первісним Кредитором не було б укладено. Наведене узгоджується з правовим висновком, сформованим у постановах Верховного Суду від 12.01.2021 року № 524/5556/19, від 07.10.2020 року № 127/33824/19, від 23.03.2020 року № 404/502/18. Отже, відповідачка уклала з ТОВ «ФК «ЦЕНТР ФІНАНСОВИХ РІШЕНЬ» електронні договори та підписала такі у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» (електронним підписом одноразовим ідентифікатором), а тому договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно зі статтею 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. У постанові від 30 січня 2018 року в справі № 161/16891/15 Верховний Суд вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Пунктами 62, 63 Положення про організацію бухгалтерського обліку в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75 передбачено, що виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: 1) назву документа (форми); 2) дату складання; 3) найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; 4) зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; 5) особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 зазначила, що обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит. Судом встановлено, що відповідачка, отримавши кошти за договорами позики та споживчого кредиту, вчасно їх не повернула, порушила графік платежів і позивач, до якого перейшло право вимоги до відповідачки, має право вимагати повернення коштів позики та кредиту, що залишилися, та сплати процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16, вирішуючи виключну правову проблему щодо визначення періоду нарахування кредиторських вимог, що виникли у зв`язку з невиконанням договору банківського кредиту, які за своєю сутністю є процентами за користування кредитом, зробила наступні висновки. Припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України (пункт 91 постанови). Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду також дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від таких висновків немає (пункт 92 постанови). Якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України (пункт 100 постанови). У разі порушення позичальником зобов`язання з повернення кредиту настає відповідальність - обов`язок щодо сплати процентів відповідно до ст. 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором (пункт 103 постанови). В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Вказаний висновок сформульований в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (пункт 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Велика Палата Верховного Суду вважає, що підстав для відступу від цього висновку немає (пункт 108 постанови). Можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав) (пункт 128 постанови). Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 статті 76 ЦПК Українипередбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК Україниналежними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК Українипередбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК Українисуд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За вказаних обставин, суд дійшов висновку про те, що матеріали справи в своїй сукупності свідчать про те, що відповідачка отримала кредит/позику за вищевказаними договорами, проте не виконувала взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені договорами, кошти в повному обсязі не повернула. Термін повернення кредиту/позики у повному обсязі настав, а заборгованість за договорами у встановлений строк не була погашена (доказів погашення заборгованості суду не надано). Оскільки відповідачка в порушення умов договорів, а також положень чинного законодавства свої зобов`язання не виконала, а саме не здійснила погашення заборгованості за кредитом/позикою у встановленому договорами порядку та в строки, то у неї утворилася заборгованість перед позивачем (як новим кредитором). З огляду на викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом,а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 Відповідно до ч. 2-3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI). Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги. На підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу сумі 13 000 грн подано копії договору про надання правничої допомоги № 02-09/2024-3 від 02.09.2024, укладеного позивачем та фізичною особою-підприємцем [PERSON] з додатками; Тарифами на послуги Фізичної особи-підприємця [PERSON] ; заявки про надання юридичної допомоги № 3 від 01.08.2025; витягу з акту №12 про надання юридичної допомоги від 29.08.2025 , платіжну інструкцію кредитного переказу коштів від 12.09.2025 ФО-П [PERSON] у сумі 11 700,00 грн . З витягу з акту прийому-передачі наданих послуг від 29.08.2025 № 12 про надання правничої допомоги вбачається, що надано наступні послуги: надання усної консультації - 4 000,00 грн, 2 год.; складання позовної заяви 9 000,00 грн, 3 год, загальна сума витрат складає 13 000, 00 грн. Відповідно до умов договору про надання правової № 02-09/2024-3 від 02.09.2024, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» (Клієнт) та ФО-П [PERSON] , на підставі звернення Клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання юридичної допомоги, приймає на себе зобов`язання з надання юридичної допомоги, наведеної у пунктах 2.1.1.-2.1.5. договору, а клієнт зобов`язується оплатити правову допомогу у відповідності до умов Розділу 4 договору. Поняття «надання професійної правничої допомоги» не тотожне поняттю «представництво особи в суді». Надання професійної правничої допомоги здійснюють лише адвокати, натомість представництво особи у суді може бути здійснене за вибором особи адвокатом або іншим суб`єктом (абз. 2 пп. 2.2.1 п. 2.2 п. 2 мотивувальної частини висновку Конституційного Суду України (Велика палата) у справі за конституційним зверненням Верховної Ради України про надання висновку щодо відповідності законопроекту про внесення змін до Конституції України (щодо скасування адвокатської монополії) вимогам статей 157 і 158 Конституції України від 31 жовтня 2019 року № 4-в/2019). Відповідно до постанови Верховного Суду від 31.05.2023 у справі № 757/13974/21-ц до судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога має надаватись саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням. Витрати на юридичні послуги, надані стороні у справі іншою, ніж адвокат, особою, не належать до витрат на професійну правничу допомогу та не можуть бути відшкодовані у порядку ч. 4 ст. 137, ч.7 ст. 139 та ч. 3 ст. 141 ЦПК України (п. 63 постанови Великої Палати ВС від 13.07.2022 у справі №496/3134/19). Відповідно до даних Єдиного реєстр адвокатів України Субора Н.С. має право на заняття адвокатською діяльністю. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України). Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268). Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved