Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

29.10.2025р. ТОВ «Кошельок» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №3462402711-398804 від 16.07.2021р. в розмірі 17611,00 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5500 грн., по процентах в розмірі 12111 грн. В обгрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів за вказаним договором. У судове засідання представник позивача не з`явився, у поданій позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся судовими повістками, які відправлялися рекомендованим поштовим відправленням, але до суду повернулися з відміткою «адресат відсутній». Причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, відзив на позов з правовим обґрунтуванням доводів та заперечень не надав. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 14 січня 2026 року у відповідності із ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачем надано суду копію договору № 3462402711-398804 про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 16.07.2021 року /а.с. 15, зворот-18/, з якого вбачається що сторонами договору є ТОВ «Кошельок» (Кредитодавець) та [PERSON] (Позичальник). Даний кредитний договір містить наступні умови. Відповідно до п.1.1. договору кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у сумі 5500 гривень на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Кредит надається строком на 20 днів (п.2.1 договору). Як вбачається з п.3.4. договору сукупна вартість кредиту становить 6781 грн, або 123% від суми отриманого кредиту та включає в себе проценти за користування кредитом 1281 грн, або 23% від суми кредиту. Пунктом 9.1. визначено, що цей договір є електронним документом, створеним і збереженим в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця та перетвореним електронними засобами у візуальну форму. Цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до повного виконання сторонами власних обов`язків за цим договором (п.9.2). В п.9.5 договору зазначено, що сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості електронного підпису позичальника буде використовуватись одноразовий ідентифікатор, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію». Разом з тим, ТОВ «Кошельок» надало до суду візуальну форму послідовності дій клієнта щодо укладення електронного договору про надання кредиту 3462402711-398804 від 16.07.2021 року в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті https://koshelok.ua/, з якої вбачається акцептування клієнтом умов оферти одноразовим ідентифікатором «3108». Однак, з розділу 10. «Місцезнаходження, реквізити та підписи сторін» договору вбачається, що в ньому відсутні підписи кредитодавця та позичальника. Зокрема, відсутній електронний підпис [PERSON] одноразовим ідентифікатором, відповідно до умов договору. В Правилах надання коштів у позику в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Кошельок», зокрема в розділі 6. «Порядок підписання електронного договору», вбачається наступне. Згідно з п.6.1. сторони домовилися, що договір укладається в електронній формі, а саме: на сайті кредитодавця https://koshelok згідно статей 207, 639 Цивільного кодексу України та із застосуванням норм Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про електронний цифровий підпис», Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг». Відповідно до п.6.2. підписання позичальником договору відбувається шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Безпосереднє використання підписання договору, додаткової угоди, Графіку платежів та інших документів здійснюється позичальником шляхом надсилання позичальником кредитодавцю одноразового ідентифікатора через свій особистий кабінет. Одноразовий ідентифікатор надсилається кредитодавцем заявнику/ позичальнику засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації на сайті кредитодавця шляхом направлення електронного листа на адресу електронної пошти, яка зазначена у заявці (або вказана у особистому кабінеті заявника/ позичальника), та /або СМС-повідомленням на мобільний телефон, вказаний у заявці (або вказаний у особистому кабінеті заявника/ позичальника). Виконання цих дій означає прийняття позичальником всіх умов договору та його укладання в електронному вигляді, що згідно пункту 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до укладення договору в письмовій формі та підписаного власноруч. Як вбачається з наданих до суду Паспорту споживчого кредиту /а.с. 14-15/ та Графіку розрахунків до Договору про надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту №3462402711-398804 від 16 липня 2021 р. /а.с. 19/ у вказаних документах також відсутні електронні підписи сторін. На підтвердження надання кредиту позивачем також надано правила надання позики на умовах фінансового кредиту ТОВ «Кошельок», які визначають порядок і умови надання товариством грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, однак зазначені правила також не містять доказів підписання їх відповідачем. За змістом положень ч.1, 2 ст.207, п.2 ч.1 ст.208 ЦК України передбачено, що правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо, крім іншого, воля сторін виражена за допомогою електронного засобу зв`язку, та якщо він підписаний його стороною (сторонами). В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Однак важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, в зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. В силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76,77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивачем до суду надані як докази щодо укладення договору: копія договору №3462402711-398804 від 16.07.2021 року, паспорт споживчого кредиту до договору №3462402711-398804 від 16.07.2021 року та Графік розрахунків до Договору №3462402711-398804 від 16.07.2021 року, де зазначено, що їх підписання здійснено клієнтом за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, однак на вказаних документах відсутні електронні підписи сторін, в тому числі електронний підпис [PERSON] у вигляді одноразового ідентифікатора. Вказане свідчить про те, що докази, які б підтверджували факт укладення сторонами кредитного договору на наведених умовах, відсутні. Оскільки відсутні підтвердження, що саме вказані документи на момент отримання позичальником кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема саме у зазначеному в цих документах розміру і порядку нарахування. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за процентами. Разом з тим, на підтвердження надання кредиту [PERSON] позивачем надано копію інформаційної довідки АТ «Таскомбанк» про проведення 16.07.2021 року о 09:25:26 успішної транзакції банком та здійснення переказу грошових коштів на картку № [NUMBER] коштів у сумі 5500 грн /а.с. 22/, що також вбачається з повідомлення ТОВ «ТАС ЛІНК» про надання кредитних коштів за договором № 3462402711-398804. Факт належності платіжної картки № [NUMBER] [PERSON] та зарахування зазначених коштів підтверджується інформацією АТ «ВСТ БАНК» (лист від 28.11.2025 року вих.№ 4348-БТ) та наданою випискою по рахунку відповідача за період з 15.07.2021 року по 17.07.2021 року, витребуваною ухвалою суду /а.с. 59-62/. Вказані документи однозначно свідчать про наявність укладеного між сторонами кредитного договору. Враховуючи, що фактично отримані позичальником кошти в добровільному порядку ТОВ «Кошельок» не повернуті, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Підсумовуючи наведене, позов ТОВ «Кошельок» підлягає задоволенню лише в частині стягнення з відповідача отриманої суми кредитних коштів, а саме заборгованості за сумою кредиту у розмірі 5500 грн. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог. Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно обсягу задоволених вимог в розмірі 756 грн 52 коп. Що стосується витрат на правничу допомогу, судом виходить з наступного. За правилами п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: копію договору про надання правничої (правової) допомоги від 12.02.2025 р., укладеного між ТОВ «Кошельок» та адвокатським бюро «Герман Гурський та партнери», копію додатку до вказаного договору від 15.10.2025 року, яким визначено перелік послуг, що входять до складу правової (правничої) допомоги, та визначено п.1.2, що розмір гонорару (винагороди) виконавця підлягає сплаті замовником не пізніше 10 банківських днів від дати винесення судом рішення, але не раніше повідомлення адвоката про даний факт, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, копію довіреності /а.с. 8, 13, 38, 39/. Клопотання та/або заперечення від відповідача щодо зменшення заявленого позивачем розміру витрат на професійну правничу допомогу не надходило. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати за надання професійної правничої допомоги пропорційно обсягу задоволених позовних вимог у розмірі 3123 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial