Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] ( [INFO] ), померлою [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на день її смерті ( [INFO] ). В обґрунтування заяви вказує, що [INFO] померла його мати - [PERSON] , про що Виконавчим комітетом Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Його мати була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] . Зважаючи на те, що вона була досить похилого віку (померла у віці 92 роки) її син [PERSON] проживав разом з нею, та здійснював її догляд. Даний факт, зокрема, підтверджується довідкою виданою Виконкомом Клеванської селищної ради 09.01.2018 року про те, що [PERSON] здійснив обряд поховання [PERSON] та на момент її смерті постійно проживав разом з нею без реєстрації, вели спільне господарство. Після смерті його матері відкрилася спадщина, та він, як спадкоємець першої черги, звернувся до нотаріуса з питань відкриття спадкової справи та отримання свідоцтва про право на Спадщину після смерті матері. В повідомлені від 01.12.2025 року за № 1436/01-16 наданого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Дацюк Світланою Георгіївною зазначено, що [PERSON] не було подано нотаріусу підтвердження про прийняття спадщини на майно [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно даних Спадкового реєстру станом на 01 грудня 2025 року спадкова справа до майна [PERSON] , яка померла [INFO] не заводилася. При цьому роз`яснено право заявника звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, або з заявою про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на момент її смерті. Представник заявника адвокат Пилипчук Л.М. в судовому засіданні заяву підтримала та просить її задовлити. Представник заінтересованої особи - Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та дату розгляду справи належним чином, подала через підсистему «Електронний суд» 05.01.2026 року заяву, в якій просить розгляд заяви здійснювати у відсутність представника Клеванської селищної ради Рівненського району Рівненської області за наявними у матеріалах справи документами. Заслухавши думку представника заявника адвоката Пилипчук Л.М., дослiдивши надані заявником письмовi докази по справi, суд вважає, що заява підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Виконавчим комітетом Клєванської селищної ради Рівненського району Рівненської області. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] матір`ю є [PERSON] . 27 січня 1986 року [PERSON] склала заповіт, яким житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] і все належне їй на праві власності майно і на що вона за законом матиме право заповідала [PERSON] , заповіт посвідчений Виконкомом Клеванської селищної ради, зареєстровано в Книзі для запису нотаріальних дій за № 25. Відповідно до довідки виданої Клеванською селищною радою 09.01.2018 року [PERSON] здійснив обряд поховання [PERSON] та на момент її смерті постійно проживав разом з нею без реєстрації, вели спільне господарство. В повідомленні № 1436/01-16 від 01.12.20205 року наданого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Дацюк Світланою Георгіївною зазначено, що [PERSON] не було подано нотаріусу підтвердження про прийняття спадщини на майно [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно даних Спадкового реєстру станом на 01 грудня 2025 року спадкова справа до майна [PERSON] , яка померла [INFO] не заводилася. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Юридичні факти це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в судовому порядку можливо лише тоді, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» із змінами та доповненнями від 25.05.1998 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з п.п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті з життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця в Україні» відсутність реєстрації місця проживання не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, оцінку яким надає суд. Відповідно до пп. 3.19-3.20 п. 3 Глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив відмову від неї. За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, доказом постійного проживання із спадкодавцем є рішення суду. Верховний Суд в Постанові від 07 листопада 2021р. у справі № 336/709/18-ц (провадження № 61-39374св18), виклав позицію, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Оцінивши в сукупності достовірно встановлені судом докази, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та докази зазначені, як у заяві та додані до неї переконливими. Встановлення факту спільного проживання з спадкодавцем на момент смерті обумовлене необхідністю вступу в право власності на спадкове майно, відтак, суд прийшов до висновку, що заява підлягає до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved