Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Адвокат Стасюк Ю.П., діючи в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що 25.10.1997 року між позивачем та відповідачкою укладено шлюб, який рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 25.09.2025 року розірваний. Від даного шлюбу народилося шестеро дітей, двоє з яких неповнолітні та одна дитина-інвалід повнолітня непрацездатна. Діти проживають разом з позивачем. Відповідачка не виконує обов`язку щодо утримання своїх дітей, не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Діти дорослішають та потребують матеріального забезпечення з урахуванням вікових особливостей, що впливає на матеріальний стан позивача у сторону його погіршення. Крім того, повнолітній син сторін [PERSON] , 2007 р.н., є інвалідом І групи інвалідності (безстроково), не має змоги утримувати себе самостійно, потребує відповідної терапії та лікування та перебуває на повному утриманні батька, позивача по справі. Відповідачка має стабільний дохід, її доходи дають можливість сплачувати аліменти у сумі, яка зазначена у позові. З огляду на викладене, адвокат Стасюк Ю.П., який діє в інтересах [PERSON] , просить стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] , 2012 р.н. та доньки [PERSON] , 2015 р.н., в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до повноліття дітей. Крім того, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , 2007 р.н., який є інвалідом у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи із дня звернення до суду. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Стасюк Ю.П. про місце, дату та час проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися. Через канцелярію суду 10.12.2025 року адвокатом подано заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовну заяву просить задовольнити. Відповідач [PERSON] про місце, дату та час проведення судового засідання з розгляду даної цивільної справи повідомлялася шляхом надсилання повідомлення про виклик за місцем проживання, а також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному вебсайті судової влади. У судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи чи про свою обов`язкову участь у розгляді справи також не подала. Враховуючи викладене, а також повторну неявку без поважних причин в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, суд вважає можливим ухвалити рішення на підставі наявних у справі документів та доказів. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що уточнений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. За час шлюб між [PERSON] та [PERSON] , народилося шестеро дітей, серед яких троє потребують матеріальної допомоги з боку матері. Так, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02 жовтня 2007 року, серії [NUMBER] від 22.10.2012 року та серії [NUMBER] від 12.02.2015 року, виданих виконавчим комітетом Олешницької сільської ради Виноградівського району Закарпатської області, сторони мають трьох спільних дітей сина [PERSON] , [INFO] , який є повнолітнім, однак є не працездатним, сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . Із довідки старости Олешницького старостинського округу №20.7-20/526 від 25.09.2025 року, [PERSON] , 1977 р.н., мешканець [ADDRESS] має наступний склад сім`ї: син [PERSON] , 2007 р.н., син [PERSON] , 2012 р.н. та дочка [PERSON] , 2015 р.н. Дитина сторін, син [PERSON] , [INFO] , є дитиною інвалідом, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 02.02.2023 року. Основний діагноз F84.0, супутні діагнози G98 інші ураження нервової системи, не класифіковані в інших рубриках. У зв`язку із встановленими діагнозами та групою інвалідності не має змоги утримувати себе самостійно, потребує відповідної терапії та лікування. Із рекомендацій, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю, здатність до самообслуговування виражений ступінь обмеження, здатність до спілкування виражений ступінь обмеження, здатність контролю за своєю поведінкою серйозний/значний ступінь обмеження, здатність до трудової діяльності серйозний/значний ступніть обмеження. Вирішуючи заявлені [PERSON] позовні вимоги, суд керується наступним. Згідно вимог ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Про право суду при визначенні розміру аліментів враховувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення йдеться і в абзаці 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». На підставі наведеного, суд вважає, що відповідач зобов`язана надавати дітям утримання, достатнє для задоволення їх розумних потреб, виходячи зі стану здоров`я дітей, її матеріального становища, а також зі свого стану здоров`я та матеріального становища. З урахуванням положень ч.3 ст.181 СК України суд вважає, що виключно позивачу [PERSON] , як одержувачу аліментів та особі на утриманні якої знаходяться діти, надається право вибору, у який спосіб з відповідача, як платника аліментів, будуть стягуватися аліменти: у твердій грошовій сумі, чи у частці від його доходу (заробітку). Більше того, у Сімейному кодексі України не зазначено в яких випадках суд повинен стягувати аліменти у твердій грошовій сумі, а коли у частці від доходу платника аліментів. Згідно ч.5 ст.183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Крім того, суд, бере до уваги усталену судову практику про стягнення аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд прийшов до висновку, що діти: син [PERSON] , 2012 р.н. та дочка [PERSON] , 2015 р.н., знаходяться на утриманні позивача, а відповідач не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідачем жодних доказів того, що у неї на утриманні є інші особи суду не надано. З огляду на викладене, суд вважає, що уточнені позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частки від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягає до задоволення. Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання повнолітнього сина [PERSON] , 2007 р.н., який є інвалідом з дитинства, суд виходить з наступного. Положеннями частин восьмої - дев`ятої статті 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Главою 16 Розділу ІІІ СК України регламентовано підстави виникнення обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та порядок його виконання. Відповідно до статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Аналіз змісту зазначеної статті дає підстави для висновку, що для виникнення обов`язку батька (матері) утримувати свого повнолітнього сина (дочку) необхідні наявність трьох умов: син (дочка) є непрацездатними; син (дочка) потребує матеріальної допомоги; батько (мати) мають матеріальну можливість утримувати сина (дочку). Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Тлумачення статті 198, 200 СК України свідчить, що при встановленні тієї обставини, чи повнолітні непрацездатні дочка чи син потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі (постанови Верховного Суду від 12 вересня 2019 року у справі №459/1381/18 та від 05 квітня 2023 року у справі №164/299/21). Повнолітньою непрацездатною дитиною у розумінні статті 198 СК України є повнолітні син або дочка, визнані в установленому порядку особами з інвалідністю (таке ж тлумачення указаного поняття здійснено Конституційним Судом України у рішенні від 11 лютого 2014 року N 1-рп/2014). Отже, встановлення [PERSON] , 2007 р.н. інвалідності І групи безстроково свідчить про те, що він є не працездатною особою, що додаткових доказів не потребує, і кореспондується з визначеним статтею 198 СК України, обов`язком, зокрема, відповідача, як його матері, надавати утримання позивачу. Враховуючи викладене, суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення позову в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , 2007 р.н., інваліда 1А групи в розмірі 1/5 частки її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду із даним позовом і протягом усього строку інвалідності [PERSON] , 2007 р.н., що з урахуванням вимог статей 182, 198, 200СК України відповідатиме принципам розумності, справедливості, загальним засадам сімейних відносин та цивільного судочинства і необхідності захисту інтересів особи з інвалідністю. Аліменти на утримання дітей згідно з ч.1 ст.191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви, в даному випадку з 09.10.2025 року. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач, при пред`явленні позову був звільнений від сплати судового збору, на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд, вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь держави судовий збір в сумі 1211,20 гривень. В силу п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи викладене,

Outcome: partial