Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] через представника адвоката Коваленко М.В. звернулася у Соснівський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати між нею та відповідачем шлюб, який укладено 30.12.2010, актовий запис №1739. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 30.12.2010 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №1739. Після реєстрації шлюбу позивач обрала прізвище чоловіка та змінила своє дошлюбне прізвище на прізвище « [PERSON] ». Від спільного подружнього життя у сторін народився син, який наразі є неповнолітнім - [PERSON] , [INFO] . За час шлюбу подружнє життя у сторін не склалося, у зв?язку із тим, що між ними виявилися протилежні погляди на життя, на обов?язки чоловіка та жінки. Наразі сторони вже не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Між сторонами повністю втрачено почуття любові та поваги один до одного. Позивач не прагне відновити сімейні стосунки з відповідачем і в цьому немає жодної потреби, оскільки сторони стали цілковито сторонніми людьми, котрі живуть кожен своїм особистим життям. За таких обставин, зберігати сім?ю з відповідачем позивач вважає недоцільно, оскільки їх шлюб носить лише формальний характер. Примирення між сторонами вже не можливе, а вчинок позивача розлучитися є обміркованим та цілком таким, що є її волею. На час пред?явлення даного позову позивач не є вагітною та від спільного шлюбу дитини, яка не досягла однорічного віку, теж сторони не мають. 12.12.2025 суд ухвалив відкрити провадження у справі та призначити її до судового розгляду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначив судове засідання з розгляду справи по суті на 12.01.2026. У судове засідання позивач не з`явилася, повідомлялася судом про місце, дату та час розгляду справи у встановленому законом порядку. 29.12.2025 до суду від представника позивача адвоката Коваленко М.В. надійшла заява про розгляд справи без участі, сторона позивача підтримала позовні вимоги та у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. У судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся судом у встановленому законом порядку про місце, день і час розгляду справи. 12.01.2026 до суду надійшла заява відповідача про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Статтею 55 Конституції України та статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства та змагальності сторін (статті 12, 13 ЦПК України), суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 30.12.2010 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №1739, що підтверджується відомостями копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 30.12.2010. Також встановлено, що за час перебування в цьому шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 10.05.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району міста Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис №500. Подружнє життя у сторін не склалося, вони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. За змістом положень частини 1 статті 51 Конституції України, частини 1 статті 21 СК України, частини 1 статті 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 21.12.2007, «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною третьою статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги фактичні обставини справи, відносини між подружжям, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно частини 2 статті 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Частиною 3 статті 115 СК України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Щодо розподілу судових витрат, то відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. З урахуванням задоволення позовних вимог, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved