Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

23.12.2025 року ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення кредитної заборгованості в сумі 16 120 грн. 72 к., мотивуючи тим, що 24.02.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем укладено Договір № 490900-КС-001 про надання кредиту (далі Договір, кредитний договір). Зазначений договір підписано у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом відповідача з використанням одноразового ідентифікатора. За умовами зазначеного договору відповідачу було надано кредит шляхом перерахування на картковий рахунок коштів у сумі 5 000 грн. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, надало відповідачу грошові кошти в сумі 5 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку відповідача. Однак відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у сумі 16 120 грн. 72 к., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 5 000 грн., суми прострочених платежів по процентах - 10 370 грн. 72 к., суми прострочених платежів за комісією - 750 грн. За таких обставин позивач просить стягнути на його користь із відповідача зазначену суму кредитної заборгованості. Ухвалою суду від 23.12.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторони про місце, день та час розгляду справи були повідомлені завчасно і належним чином, на підтвердження чого наявна довідка про доставлення позивачу електронного документу через підсистему «Електронний суд» та рекомендоване повідомлення про вручення поштового повідомлення з особистим підписом відповідача. Ухвалою суду від 23.12.2025 за клопотанням представника позивача зобов`язано АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" надати суду витребувані докази. Сторонами не подано будь-яких інших заяв, клопотань, доказів тощо. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 24.02.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем укладено Договір № 490900-КС-001 про надання кредиту, за умовами якого відповідачу було надано кредит в сумі 5 000 грн. на 16 тижнів з строком дії Договору до 15.06.2024 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом за стандартною процентною ставкою у розмірі 2 % та зниженою процентною ставкою у розмірі 1,15514127% в день, з комісією за надання кредиту у сумі 750 грн., орієнтовною загальною вартістю наданого кредиту в сумі 10 480 грн, та орієнтовною реальною річною процентною ставкою в розмірі 11 956,93 процентів. Зазначений договір підписано у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом відповідача з використанням одноразового ідентифікатора UA-6743. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, надало відповідачу грошові кошти в сумі 5 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника (відповідача) № [NUMBER] , яку він вказав при заповненні анкетних даних. Отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 5 000 грн. підтверджується витребуваними доказами з АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», з яких вбачається, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), Банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] , та відкрито під неї відповідний банківський рахунок. З виписки по рахунку [NUMBER] вбачається, що 24.02.2024 на банківську картку відповідача було перераховано 5 000 грн. Отже, ТОВ «Бізнес Позика» свої обов`язки за наданим кредитним договором виконало. Відповідач взятих на себе за цим договором зобов`язань належним чином не виконував, грошові кошти та відсотки за їх користування кредитору не повернув, у зв`язку з чим виникла кредитна заборгованість станом на 28.11.2025 у загальній сумі 16 120 грн. 72 к., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 5 000 грн., суми прострочених платежів по процентах - 10 370 грн. 72 к., суми прострочених платежів за комісією - 750 грн., що підтверджується копією розрахунку заборгованості за кредитом у гривні від ТОВ «Бізнес Позика» . Відповідач добровільно заборгованість не погашає. З будь-якими заявами відповідач до позивача не звертався, причин прострочення зобов`язання не пояснював. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. При цьому, в ч.1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно до ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. На день розгляду справи в суді зобов`язання відповідачем досі не виконане, заборгованість не сплачена. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правовідносини, встановлені договором, або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором (ст. 625 ЦК України). Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд визнає, що внаслідок невиконання відповідачем зобов`язання порушено майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором № 490900-КС-001 про надання кредиту від 24.02.2024 року в сумі 16 120 грн. 72 к., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 5 000 грн., суми прострочених платежів по процентах - 10 370 грн. 72 к., суми прострочених платежів за комісією - 750 грн. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не надано суду жодних доказів на спростування вимог позивача. За таких обставин, враховуючи умови кредитного договору, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно дост.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 грн. 40 к.

Outcome: approved