Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося до Індустріального районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне. 23.02.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 100571488, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в сумі 4100 грн. строком на 105 днів. Товариство свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі та надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначений умовами договору. Відповідач свої зобов`язання, які встановленні договором не виконав. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитом, яку відповідач добровільно не повертає. 27.06.2023 між позивачем та ТОВ «Мілоан» укладено Договір про відступлення права вимоги 100-МЛ/Т за яким позивач набув право грошової вимоги до відповідача. За таких обставин, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів і просить стягнути з відповідача заборгованість, яка становить 17179 грн. та складається з наступного: заборгованість за сумою кредиту 4100 грн., заборгованість за відсотками 12300 грн., заборгованість за комісією 779 грн., а також судові витрати у виді судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. 1.2. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. 1.3. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. Судом встановлено, що 23.02.2023 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит № 100571488, відповідно до якого Кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений в п.1.3. Договору надати Позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений в п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб Позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно з п.п. 1.2.-1.4., договору сума кредиту становить 4100,00 грн. Кредит надається строком на 105 днів з 23.02.2023 (строк кредитування). Термін (дата) повернення кредиту і складається із пільгового та поточного періоду. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту і завершується 10.03.2023. Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 08.06.2023. Позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту, проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 10.03.2023. Згідно з п.п. 1.5.1.-1.6. договору комісія за надання кредиту складає 779 грн., яка нараховується за ставкою 19 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду складають 1230 грн., які нараховуються за ставкою 2 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду складають 11070 грн., які нараховуються за ставкою 3,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Згідно з п. 2.1. договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки [NUMBER] . Згідно з п. 2.2.1. договору позичальник сплачує кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п. 1.5.1.-1.5.3. договору, в один з термінів вказаних в п. 1.4. у випадку якщо позичальник продовжує строк кредитування вказаний в п. 1.3. договору, він додатково має сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту, проценти за ставкою визначеною п. 1.5.2, в сумі та на умовах визначених п. 2.3. договору. Нарахування кредитодавцем процентів за користування кредитом здійснюється з дати наступної за днем надання кредиту по дату завершення строку кредитування (з урахуванням можливих пролонгацій) на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування, з урахуванням особливостей передбачених п. 2.2.3 договору. Додатком № 1 до договору є графік платежів, згідно з яким визначено до сплати сума кредиту, проценти за користування кредитом. 23.02.2023 ТОВ «Мілоан» сформувало платіжне доручення про перерахування на користь [PERSON] суми в розмірі 4100 грн. на картку номер [NUMBER] . З відомості ТОВ «Мілоан» про щоденні нарахування та погашення видно, що відсотки за користування кредитом нараховувалися з 24.02.2023 по 08.06.2023 включно. Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором №10571488 від 23.02.2023, яка сформована генеральним директором ТОВ «ФК «Кредит Капітал», заборгованість [PERSON] станом на 22.10.2025 становить 17179 грн., з яких заборгованість за комісіями 779 грн., прострочені відсотки 12300 грн., прострочене тіло 4100 грн. 2.2. 27.06.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (новийкредитор) та ТОВ «Мілоан» (первісний кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги № 106-МЛ/Т, у відповідності до умов якого ТОВ «Мілоан» (відступає) ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» за плату належні ТОВ «Мілоан» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до п. 1.2. Договору внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, Новий кредитор замінює Первісного кредитора у Кредитних договорах, що входять до Портфеля заборгованості та відповідно вказаних у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог Кредитора за цими кредитними договорами, включаючи права вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами. Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 27.06.2023 за договором про відступлення права вимоги № 100-МЛ/Т від 27.06.2023, ТОВ «Мілоан» передало, а ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» прийняло реєстр боржників кредитора від 27.06.2023 кількістю 2104. Згідно з витягом з реєстру боржників до про відступлення права вимоги № 100-МЛ/Т від 27.06.2023 ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 100571488 у загальній сумі у розмірі 17179 грн., з яких заборгованість за комісіями 779 грн., прострочені відсотки 12300 грн., прострочене тіло 4100 грн. 3. Релевантні джерела права 3.1. Відповідно до частин першої, другої 1 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Частиною 1 ст. 530 ЦК України визначено , що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. 3.2. За приписами пункту 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Частиною 1 ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 3.3. Верховний Суд у постановах від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14-ц вказав, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Виписки за картковими рахунками (по кредитному договору) можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Перш за все, суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. З вищевказаних положень норм матеріального права вбачається, що позивач повинен довести суду наявність кредитних правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором, наступними кредиторами та новим кредитором, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника (факт видачі кредиту боржнику та неповернення кредиту боржником). 4.2. Суд вважає, що позивачем не надано достовірних та достатніх доказів на підтвердження факту видачі первісним кредитором відповідачу грошових коштів в порядку виконання договору кредиту. Зокрема, у матеріалах справи наявний лише розрахунок заборгованості за договором, платіжне доручення первісного кредитора та «виписка з рахунку», яка підписана генеральним директором позивача. Вказані доказі не є достовірними та достатніми в аспекті підтвердження факту зарахування коштів на рахунок відповідача, оскільки розрахунок (відомість про щоденні нарахування та погашення) не є доказом, який може підтвердити реальність видачі грошових коштів особі. Виписка з рахунку, яка підписана генеральним директором позивача, також не підтверджує реальності видачі грошових коштів відповідачу, оскільки вказана виписка не є випискою з банківського чи карткового рахунку відповідача. Платіжне доручення підписано та скріплено печаткою посадової особи первісного кредитора, проте на платіжному дорученні відсутні будь-які відмітки про реальне надання його на виконання до банківської чи іншої фінансової установи для перерахунку коштів. У матеріалах справи відсутні будь-які виписки за картковими чи банківськими рахунками відповідача, які б могли підтвердити факт зарахування коштів на його рахунок. При цьому, у спірному договорі відповідач та первісний кредитор погодили конкретний порядок видачі суми кредиту (перерахування на рахунок позичальника), проте доказів реалізації цього порядку до суду надано не було. В ухвалі від 04.12.2025 суд прямо поставив представнику позивача запитання щодо наявності доказів видачі коштів відповідачу, проте у відповідь на вказане запитання представник позивача не надав жодного документу. Суд надав достатній час для подання представником позивача відповідних доказів (з 04.12.2025, коли представник позивача отримав ухвалу суду в Електронному кабінеті, по 15.01.2026), проте жодних доказів до суду надано не було. Крім того, представник позивача не заявив клопотань про витребування доказів, хоча мав таке право та мав достатній час для реалізації цього права. 4.3. Підводячи підсумок суд зазначає, що у задоволенні позовних вимог належить відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову у задоволенні всіх вимог, суд не вбачає підстав для стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача.

Outcome: dismissed