Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 20.12.2019 між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3444605814/187983, за яким останній отримав кредит в розмірі 2000,00 грн. строком на 30 днів під 1,85% на добу. 31.05.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» було укладено Договір факторингу №1-31/05/21, відповідно до умов якого первісний кредитор відступив ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» за плату належні йому права вимоги до боржників вказаних в реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором № 3444605814/187983 від 20.12.2019. 03.06.2021 між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» та ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» було укладено Договір відступлення права вимоги №1-03/06/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ФК«Сіті Фінанс Груп» як новий кредитор відступив право вимоги ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» за кредитним договором № 3444605814/187983 від 20.12.2019. ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 5 145,60 грн., з яких: 2 000,00 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 3 145,60 грн. - заборгованість за відсотками. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» за кредитним договором № 3444605814/187983 від 20.12.2019 в розмірі 5 145,60 грн., яку позивач просив стягнути із відповідача разом з понесеними судовими витратами. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. У позовній заяві представник позивача просив розгляд справи провести за його відсутності, не заперечує проти винесення судом заочного рішення. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи за зареєстрованою адресою місця проживання, однак в судове засідання не з`явився. Клопотання про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи за наявності поважних причин до суду не направив. Відзиву на позов до суду не подав. За таких обставин судом, з урахуванням положень ч. 1ст. 280 ЦПК України, було ухвалено розглянути справу заочно на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст.12, ч. ч. 1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 20.12.2019 між ТОВ «Гоуфінгоу» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 3444605814/187983. Відповідно до п.1.1 Договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 2 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.1.2 Договору кредит надається строком на 30 днів, тобто до 18.01.2020 року. Строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором. Відповідно до п.1.3 Договору за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 675,25% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 1,85% (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована. Згідно п. 1.4. Договору, для клієнта, якому вперше надається кредит, протягом 3 днів з моменту надання кредиту діє акційний період і нарахування процентів в цей час здійснюється за ставкою 0,01% на добу. З четвертого дня користування кредитом процентна ставка для такого клієнта нараховується відповідно до п. 1.5 Договору. Відповідно до п.1.5 Договору Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом. 31.05.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» було укладено Договір факторингу №1-31/05/21. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №1-31/05/21 від 31.05.2021 укладеного між ТОВ «Гоуфінгоу» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп», до ТОВ ФК «Сіті Фінанс Груп» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3444605814/187983 від 20.12.2019. 03.06.2021 між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп» та ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» було укладено Договір відступлення права вимоги №1-03/06/2021. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №1-03/06/2021, укладеного між ТОВ «ФК «Сіті Фінанс Груп»» та ТОВ «ФК Дебт Коллекшн», до ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3444605814/187983 від 20.12.2019. Таким чином ТОВ «ФК Дебт Колекшн» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 3444605814/187983 від 20.12.2019. Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором в повному обсязі не виконав, не сплачував в повній мірі кошти на погашення тіла кредиту і відсотки за користування кредитом згідно кредитного договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. В силу ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним (що відповідає належному виконанню відповідно до ст. 516ЦК України). Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Судом встановлено, що ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» має право вимоги до [PERSON] на підставі укладеного Договору відступлення права вимоги №1-03/06/2021 від 03.06.2021. Виписка з особового рахунку за кредитним договором надана суду позивачем, є належним та допустимим доказом лише стосовно заборгованості відповідача за неповерненою сумою кредиту у розмірі 2 000,00 грн. Тому суд вважає обґрунтованими доводи позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 3444605814/187983 від 20.12.2019 в частині боргу за неповерненою сумою кредиту в розмірі 2 000,00 грн. Щодо позовних вимог в частині нарахування заборгованості за відсотками в сумі 3 145,60 грн. суд виходить з наступного. Зі змісту кредитного договору № 3444605814/187983 від 20.12.2019 та Додатку №1 до нього вбачається, що сторони погодили строк дії кредиту протягом 30 днів та нарахування відсотків на залишок суми кредиту протягом 30 днів. Пунктом 1.3 кредитного договору передбачено, що процентна ставка становить 1,85 % на добу. Тобто, відсотки на залишок суми кредиту позивачем мали нараховуватися протягом 30 днів, починаючи з 20.12.2019 і до 18.01.2020. Разом з тим, позивачем відповідно до виписки з особового рахунку відсотки були нараховані за період з 20.12.2019 по 26.05.2025 в сумі 3 145,60 грн. Згідно Графіку розрахунків до кредитного договору вбачається, що сума нарахованих процентів за 30 днів користування кредитом становить 999,60 грн. (із врахуванням акційного періоду за перші 3 дні згідно п.1.4 Договору). Відтак, відповідно до розрахунків зроблених судом згідно умов договору № 3444605814/187983 від 20.12.2019 розмір заборгованості відповідача за відсотками за 30 днів користування кредитом становить 999,60 грн. (30 х (2 000,00 х 1,85/100) 3 дні х 0,01% акційного періоду = 999,60). При цьому позивачем не доведено, що відповідач ініціював продовження строку користування кредитом, ініціював зміну дати погашення кредиту, не доведено що було продовжено строк кредиту понад строк, вказаний в п.1.2 Договору, не доведено виконання позичальником умов можливої пролонгації, передбаченої пунктом 2.1 договору кредиту. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Такий висновок міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне застосувати вказаний правовий висновок Верховного Суду і до правовідносин, що склались по даній справі. Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку як кредитодавцю, так і фактору не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ФК Дебт Коллекшн» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 3444605814/187983 від 20.12.2019 підлягають задоволенню в розмірі 2 999,60 грн., що складається із 2 000,00 грн. - основної суми заборгованості та 999,60 грн. - заборгованості за відсотками. В іншій частині позов задоволенню не підлягає в зв`язку з безпідставністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. По даній справі позивачем сплачено судовий збір у сумі 2 422,40 грн. та понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 500,00 грн., розмір яких підтверджується Договором про надання правової допомоги №11/07/2025, Актом про отримання правової допомоги від 11.11.2025, Рахунком №11.11.2025-55 від 11.11.2025 на оплату правничої допомоги на суму 10 500,00 грн. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу мають бути присуджені позивачеві з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правничу допомогу на суму 10 500,00 грн. Позивач пред`явив позов на загальну суму 5 145,60 грн. Позов задоволено на суму 2 999,60 грн., тобто на 58%. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до розміру задоволених вимог, а саме: витрати на правничу допомогу в розмірі 6 090,00 грн. та судовий збір в розмірі 1 405,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial