Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

І.Стислий виклад позиції позивача. Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. У своїй позовній заяві позивач просить суд: -визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка, [PERSON] право власності на частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 128,4 кв.м., у тому числі житловою 72,7 кв.м., з відповідними господарськими будівлями та спорудами та право власності на частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею загальною площею 0,0905 га, кадастровий номер 1413200000:01:061:0112, цільове призначення (використання) земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що [PERSON] є дружною [PERSON] , померлого [INFO] . Після смерті чоловіка відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та частини земельноїділянки за адресою: [ADDRESS] . Зазначає, що позивач звернулась до приватного нотаріуса Богатової І.О. із заявою про прийняття спадщина після смерті чоловіка [PERSON] , [INFO] , в свою чергу інші спадкоємці за законом доньки [PERSON] , [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на користь позивача. 03 вересня 2025 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Левочки М.М., з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Приватний нотаріус Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Левочки М.М., повідомив, що діючи в порядку заміщення [PERSON] , приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області повідомляю, що після смерті гр. [PERSON] приватним нотаріусом Покровського (Красноармійського) нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О., була заведена спадкова справа № 138/2012. У зв`язку з тим, що архів приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області Богатової І.О., знаходиться за місцем розташування робочого місця приватного нотаріуса Богатової І.М., у місті Покровськ, Покровського району, Донецької області м-н Шахтарський, 24-б, на території, де ведуться активні бойові дії або тимчасово окуповані. Отже, видати свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті гр. [PERSON] не має можливості. Оскільки позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно у звичайному нотаріальному порядку, вона звернулась до суду за визнанням права власності на спадкове майно. II. Заяви, клопотання позивача, відповідача. Позивач [PERSON] , представник позивача, адвокат Токарєва О.Г., в судове засідання не з`явилися, представник надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника та позивача, заявлені вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , в судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги позивача визнали у повному обсязі. III. Процесуальні дії по справі. 17 листопада 2025 року ухвалою суду відкрито провадження по справі. 17 листопада 2024 року ухвалою суду закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено, що 25 жовтня 1968 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , актовий запис № 3504. [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області серії [NUMBER] , актовий запис № 334. Відповідно до копії договору міни, посвідченого Богатовою І.О., приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу Донецької області від 05.01.1996 р., в реєстрі за № 20 чоловіку позивача належала 1/8 частина житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано в реєстрі №20. Відповідно до копії договору дарування, посвідченого Богатовою І.О., приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області від 24.05.2003 р., в реєстрі за № 2553 чоловіку позивача належала 1/8 частина житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , Згідно листа Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» № 217,-1/01-02 від 24.09.2025 року вбачається, щодо 01 січня 2013 року згідно даних КП «БТІ» м. Покровськ Донецької області, будинок [ADDRESS] зареєстровано: частина по частині [PERSON] , [PERSON] на підставі договору міни, посвідченого Богатовою І.О., приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу Донецької області від 05.01.1996 р., в реєстрі за № 20. В КП «БТІ» зареєстровано 10.01.1996 р., в кн. 54 за реєстровим № 10232; частині [PERSON] , [PERSON] на підставі договору дарування, посвідченого Богатовою І.О., приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області від 24.05.2003 р., в реєстрі за № 2553. В КП «БТІ» зареєстровано 10.01.1996 р., в кн. 54 за реєстровим № 10232; частина - [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Бондаренко І.О., приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області від 12.11.2005 р., в реєстрі за № 8208. В КП «БТІ» зареєстровано 16.11.2005 р. в кн. 54 за реєстровим № 10232. Згідно інформації сформованої за допомогою додатку «Реєстр нерухомості» від 15.01.2026 року право власності на частину житлового будинку, а саме квартири [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі рішення суду, серія та номер № 235/7909/21, виданий: 20.12.2021, видавник; Красноармійський міськрайонний суд Донецької області. Витяг з Реєстру будівельної діяльності ЄДЕССБ, серія та номер: ДЦ131240401318, видавник: ЄДЕССБ, Документ отримано з ЄДЕССБ документ від підприємства бюро технічної інвентаризації, що містить відомості про зареєстровано право власності на паперовому носії інформації до 1 січня 2013 р., серія та номер: 1374/01-02 виданий: 27.12.2023, видавник: КП БТІ. 02 вересня 2025 року Заводським районним судом міста Кам`янського було постановлено рішення, яким було вирішено: поділити в натурі житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: [ADDRESS] , який належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] . Визнано за [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) право власності в цілому, як на окремий, виділений в натурі об`єкт нерухомого майна, в складі якого знаходяться житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 72,2 кв.м., в тому числі житловою 39,0 кв.м., який складається із: а1-1 прибудови, а2-1 прибудови, 2-І веранди площею 7,4 кв.м., 2-1 передпокою 8,7 кв.м., 2-2 житлової кімнати площею 14,7 кв.м., 2-3 житлової кімнати площею 14,0 кв.м., 2-4 житлової кімнати площею 10,3 кв.м., 2-5 санвузла площею 4,3 кв.м., 2-6 кухні площею 12,8 кв.м., а3-1 ґанку, пг1-1 погрібу та господарських будівель та споруд: Г-1 вбиральні, 1/2 Д-1 сараю, С-1 гаража, Ж-1 літньої кухні, II вимощення, №3 огорожі, № 5 огорожі, № 6 воріт. Припинено право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії ДН № 023675, виданого 11 березня 2004 року на підставі рішення виконкому Красноармійської міської ради від 16.07.2003 р. № 402, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 05350 чоловіку позивача належала частина земельної ділянки, розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 0,0905 га, кадастровий номер 1413200000:01:061:0112, цільове призначення (використання) земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель. 03 вересня 2025 року приватний нотаріус Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Левочки М.М., повідомив позивача, що діючи в порядку заміщення [PERSON] , приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області повідомляю, що після смерті гр. [PERSON] приватним нотаріусом Покровського (Красноармійського) нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О., була заведена спадкова справа № 138/2012. У зв`язку з тим, що архів приватного нотаріуса Покровського районного нотаріального округу Донецької області Богатової І.О., знаходиться за місцем розташування робочого місця приватного нотаріуса Богатової І.М., у місті Покровськ, Покровського району, Донецької області м-н Шахтарський, 24-б, на території де ведуться активні бойові дії або тимчасово окуповані, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та території України 28.02.2025 року за № 376, видати свідоцтва про право на спадщину на майно, яке залишилось після смерті гр. [PERSON] не має можливості. Ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частиною третьою статті12, частиною першою статті81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права уразі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Позивачем обраний спосіб захисту, що відповідає вимогам ч.2 ст.16 ЦК України. Згідно до вимог ст.19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. IV. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За життя [PERSON] не скористався наданим статтею 1234 ЦК України правом на залишення заповіту. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається в порядку встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового приживання в них. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові за № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» констатує факт того, що відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на власності на частину житловий будинок, розташованого за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 128,4 кв.м., у тому числі житловою 72,7 кв.м., з відповідними господарськими будівлями та спорудами та частину земельної ділянки, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею загальною площею 0,0905 га, кадастровий номер 1413200000:01:061:0112, цільове призначення (використання) земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи, що позивач з вимогою про повернення оплаченого судового збору не звертався, судовий збір залишається за позивачем. На підставі ст. ст. 316, 317, 321, 328, 334, 392, 1217, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, ст. ст.13, 19, 263-265 ЦПК України, суд, -

Outcome: approved