Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача 22 грудня 2025 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вона обґрунтувала тим, що 2 березня 2019 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований шлюб Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що складено відповідний актовий запис №20. За час перебування у шлюбі у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] . Крім того, у Позивачки є син від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] . На цей час виникли обґрунтовані причини, які спонукають Позивачку наполягати на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя з Відповідачем, як подружжя неможливе та збереження шлюбу суперечитиме їх спільним інтересам. Так, підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у Сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, взаємодопомоги та підтримки, тобто те, що є моральною основою шлюбу. Підсвідоме терпіння один одного утворює постійну моральну напругу між ними і створює негативну атмосферу. Вони з Відповідачем мають різні погляди на життя та шлюб, що стає підґрунтям суперечок та сварок, які переходять в скандали, особисті образи одне одного, що також негативно впливає на психоемоційний стан дітей. Через таке постійне непорозуміння - примирення між подружжям не можливе, як і збереження самого шлюбу. Оскільки, шлюбні відносини між ними остаточно припинилися - підстав для їх відновлення немає, що відображається у відсутності ознак сім`ї. Позивачка вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між нею та Відповідачем уже тривалий час мають негативний характер, між ними відсутнє нормальне спілкування. Продовжувати такі шлюбні відносини Позивачка не бажає. На думку Позивачки, надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Тому, це лише погіршить стан її відносин з Відповідачем та продовжить їх перебіг в часі (а.с.3-5). Заяви, клопотання учасників процесу та інші процесуальні дії у справі Суддя своєю ухвалою від 23 грудня 2025 року прийняла до розгляду позовну заяву та відкрила провадження у справі, ухвалила здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначила судове засідання (а.с.1-2). Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує (а.с.22). Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином (а.с.21). Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечила позивачка. На підставі ст. 223 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд не здійснює фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та розглядає справу на підставі представлених суду доказів. Установлені судом фактичні обставини справи 2 березня 2019 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ), [INFO] , був зареєстрований шлюб Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що складено відповідний актовий запис №20. Зазначене підтверджує Свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] , видане Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а.с.7). За час перебування у шлюбі у подружжя народилася донька [PERSON] , [INFO] , що видно із Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , виданого повторно 09.07.2025 Радехівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.8). Крім того, у Позивачки є син від попереднього шлюбу [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження, серії [NUMBER] , видане повторно 12.06.2025 Радехівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шептицькому районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (а.с.9). Сторони шлюбні відносини не підтримують. Збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, що свідчить про остаточний розпад сім`ї. Зміст спірних правовідносин Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наміром позивачки припинити шлюбні відносини з відповідачем. Позиція суду Згідно із статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Норми права, які застосував суд, мотивована оцінка наведених сторонами аргументів та висновки суду Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. На підставі ст. 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. З огляду на частину другу статті 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позивачка скористалася таким правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Узагальнюючи наведене, суд вважає, що причини, які спонукають позивачку [PERSON] наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позовні вимоги про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Щодо розподілу судових витрат Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені нею судові витрати.

Outcome: approved