Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Представник позивача адвокат Мерцалов М.Ю. звернувся до суду з позовною заявою в інтересах позивача, в якій просить розірвати шлюб укладений між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] , який зареєстрований 19.01.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 20. В обґрунтування позову зазначено, що спільне проживання у сторін не склалося у зв`язку з тим, що між ними відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбно-сімейні відносини і ведення спільного господарства між сторонами фактично припинені на протязі тривалого часу до подання позовної заяви. Сторони проживають окремо один від одного та повністю припинили шлюбні відносини, а тому подальше спільне життя із збереженням шлюбу неможливе. Розлад між сторонами носить стійкий характер, а тому позивач наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою суду від 17.11.2025 відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від представника позивача адвоката Мерцалова М.Ю. надійшла заява в якій він просить розглядати справу без його участі та без участі позивача, позов підтримав та просив його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення позивач та її представник не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення процесуальних документів та судових повісток на адресу місця реєстрації, що підтверджується поштовими повідомленнями, які знаходяться в матеріалах справи. До суду засобами електронного зв`язку на електронну пошту надійшла заява [PERSON] в якій зазначено, що заявник позовні вимоги визнає та просить розірвати шлюб з позивачем, справу просить розглядати справу без його участі. Дослідивши заяву подану від імені відповідача [PERSON] , суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 2 ст. 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. Частиною 8 ст. 43 ЦПК України передбачено, що якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, на такі документи накладається кваліфікований електронний підпис учасника справи відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Таким чином, незважаючи на подання вказаної заяви від імені відповідача [PERSON] про визнання позову та розгляд справи без його участі, суд не може прийняти її до уваги під час ухвалення рішення по суті, оскільки вказана заява надійшла до суду у неналежний спосіб, оскільки вказана заява надійшла до суду засобами електронного зв`язку на електронну пошту та не містить кваліфікованого електронного підпису особи, яка її подає. Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Оскільки ухвала суду про відкриття провадження у справі та судові повістки направлялась на відому адресу місця реєстрації відповідача суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та встановленого судом строку для подання відзиву. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавався. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. В ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи по суті. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 19.01.2013, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 20. Від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , батьком якого записаний відповідач [PERSON] , а матір`ю позивач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною першою ст. 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, оскільки шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені на протязі тривалого часу до подання позовної заяви. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім`я існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. На підставі наданих суду матеріалів, з`ясувавши фактичні обставини та мотиви розірвання шлюбу, які у своїй сукупності свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу і сім`ї є неможливим, суперечить інтересам кожного з подружжя, враховуючи небажання подружжя відновити сімейні відносити, суд приходить до висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу. Враховуючи, що подальше сімейне життя подружжя неможливе, відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України заява позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved