Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

01 жовтня 2025 року ТзОВ "Деал Фінанс Груп", в особі представника директора Велікданова С.К., звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вимоги позовної заяви обґрунтовує тим, що 01 травня 2025 року між ТзОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів" та [PERSON] укладений договір №8924693 про надання коштів у кредит. ТзОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надало можливість відповідачу розпоряджатись кредитними коштами у сумі 9000 грн. строком на 350 днів із процентною ставкою у розмірі 0,95%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. У договорі обумовлено сторонами, що комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту (у грошовому виразі складає 1552,50 грн.). [PERSON] всупереч умовам договору, належним чином обов`язки перед фінансовою установою не виконала, та має прострочену заборгованість, яка становить 21598,37 грн. і включає заборгованість по тілу кредиту в розмірі 9000 грн., заборгованість за відсотками у розмірі 6545,87 грн., заборгованість за комісією у розмірі 1552,50 грн. та 4500 грн. заборгованості за пенею. Також, зазначає, що 16 вересня 2025 року між первісним кредитором та ТзОВ "Деал Фінанс Груп" був укладений договір факторингу №16/09/25, у відповідності до умов якого ТзОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів" відступило ТзОВ "Деал Фінанс Груп" за окрему плату належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників, включно за договором №8924693 від 01 травня 2025 року. Представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] в користь ТзОВ "Деал Фінанс Груп" суму заборгованості у розмірі 21598,37 грн., а також судові витрати по справі, що складаються з 2422,40 грн. судового збору та 4500 грн. витрат понесених на професійну правничу допомогу. Ухвалою від 02 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом, повідомленням сторін. Представник позивача Ткаченко Ю.О. у поданій письмовій заяві просив суд проводити розгляд справи за відсутності представника позивача (а.с.67). Відповідач [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту, відсотків та комісії визнає та не заперечує щодо їх задоволення, однак вимогу щодо стягнення пені у розмірі 4500 грн. вважає безпідставною і в цій частині позовних вимог просить суд відмовити. Також просить зменшити розмір правничої допомоги, оскільки вважає її розмір завищеним позивачем (а.с.71). Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 01 травня 2025 року між ТзОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів" та відповідачем [PERSON] укладений договір №8924693 про надання коштів у кредит, що підписаний останньою електронним цифровим підписом (а.с.14-21). За умовами договору, відповідач отримав кредит у розмірі 9000 грн., строком на 350 днів із процентною ставкою у розмірі 0,95%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту. У договорі обумовлено сторонами, що комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту (у грошовому виразі 1552,50 грн.). Одноразовий персональний ідентифікатор №683684 направлено відповідачу 01 травня 2025 року на номер мобільного телефону, вказаний нею в заявці на отримання кредиту та введено позичальником на сайті первісного кредитора (зворот а.с. 21). У судовому засіданні встановлено, що ТзОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів" виконало свої зобов`язання за договором та надало в розпорядження відповідача грошові кошти у розмірі 9000 грн., що підтверджується інформаційною довідкою ТзОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» за вих. №КД-000046361 від 29 серпня 2025 року (а.с. зворот 22) та копією платіжної інструкції(а.с.23). Відповідач в свою чергу, умови договору щодо повернення кредиту належним чином не виконувала, у зв`язку з чим у неї утворилася заборгованість. 16 вересня 2025 року між первісним кредитором та ТзОВ "Деал Фінанс Груп" укладено договір факторингу №16/09/25 (а.с.24-27), у відповідності до умов якого ТзОВ "Безпечне агентство необхідних кредитів" відступає ТзОВ "Деал Фінанс Груп" за окрему плату, належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами відповідно до реєстру боржників згідно з Додатком №1. Згідно з ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №8924693 від 01 травня 2025 року, що підтверджується долученими актами приймання-передачі Реєстру боржників, актами приймання-передачі документації та платіжною інструкцією, що є доказом оплати права грошової вимоги згідно з договором факторингу №16/09/25 (а.с.28-33). Заборгованість відповідача [PERSON] , за підрахунком позивача, становить 21598,37 грн., що включає: 9000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6545,87 грн. заборгованість за відсотками, 1552,50 грн. заборгованість за комісією та 4500 грн. пеня. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. За таких обставин факт укладення договору між сторонами підтверджений наданими позивачем доказами. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. При вирішенні зазначеного спору суд бере до уваги те, що відповідач належних доказів повернення грошових коштів за зазначеним договором суду не подала, більше того не заперечила щодо стягнення заборгованості за договором за виключенням нарахованої пені. Враховуючи, що отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку відповідачем [PERSON] не повернуті позивачу ТзОВ "Деал Фінанс Груп", або первісному кредитору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 17098,37 грн. заборгованості за кредитним договором №8924693 від 01 травня 2025 року, тобто за виключенням пені. Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача пені, суд виходить з наступного. Законом України від 15 березня 2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» (далі - Закон № 2120-IX) доповнено, серед іншого розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України, пунктом 18. Згідно з п.18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексуУкраїни у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У зв`язку з військовою агресією РФ проти України, згідно із Указом Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу. При цьому, суд наголошує, що основним регулятором договірних відносин є ЦК України, а не окремі закони, що підтверджується висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 10.10.2018 у справі №362/2159/15-ц. Водночас пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування» встановлено, що у разі прострочення споживачем у період з 01.03.2020 до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 ЦК України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. З системного аналізу як приписів п.6 Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування», про які вказувало АТ «Акцент-Банк», так і п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вбачається, що відповідні положення ЗУ «Про споживче кредитування» не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування пені під час воєнного стану в державі, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, а саме прийняття ЗУ "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг". Враховуючи вищезазначене, вимоги про стягнення неустойки за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) грошового зобов`язання, суперечать законодавству, а тому позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені не підлягають до задоволення. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви долучено: договір про надання правничої допомоги №22/08/25 від 22.08.2025 року; додаткові угоди №1, №2 до договору про надання правничої допомоги ( зворот а.с. 33-38); платіжна інструкція (зворот а.с.38). Згідно з п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь позивача суд стягує сплачений останнім судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме 1913,70 грн. (а.с.5) та 3550 грн. витрат, понесених на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved