Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

У грудні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (далі ТОВ «Споживчий центр») звернувся з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач вказав, що між ТОВ «Споживчий кредит» та [PERSON] 13 квітня 2025 року було укладено Кредитний договір (оферти) № 13.04.2025-100001519. Відповідно до умов договору, [PERSON] отримала кредит у розмірі 1500 гривень строком на 217 днів за фіксованою незмінною ставкою у розмірі 1,00 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Дата повернення кредиту 15 листопада 2025 року. 29 квітня 2025 року між сторонами було укладено додатковий кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 6000 гривень двома траншами, шляхом перерахування на її картку [NUMBER] , на строк 201 день та сплатою, передбаченою умовами додаткового договору за його користування. Зобов`язання за Кредитним договором позивачем були виконані належним чином, проте, з другої сторони, відповідач [PERSON] не виконала свої обов`язки, тому станом на дату подання позовної заяви (08.12.2025) виникла заборгованість в сумі 19 200,00 гривень, яка складається з: 6000 гривень заборгованість по тілу кредиту, 8580,00 гривень заборгованість по процентах, 540,00 гривень комісії, пов`язаної з наданням кредиту, додаткової комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1080,00 гривень та неустойки у розмірі 3000,00 гривень. Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути в порядку спрощеного позовного провадження, без його участі. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явилася, заяву із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та відзиву на позов, у встановлений судом строк не подала. На адресу суду повернувся конверт з повісткою та відміткою листоноші про причини повернення «адресат відсутній за вказаною адресою». В подальшому [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлена через оголошення на веб-порталі судової влади України, що відповідає вимогам частин 11, 12 ст.128 Цивільного процесуального кодексу України. Згідно Постанов ВС від 21.12.2022 у справі №757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30.11.2022 у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св33, 31.08.2022 у справі №760/17314/17), якщо адресат відсутній за вказаною у повістці адресою, то вона вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки. Враховуючи позицію Верховного Суду, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання та справу можливо розглянути у його відсутності. Суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та без фіксування судового процесу, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши письмові докази по справі, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між ТОВ «Споживчий кредит» та [PERSON] 13 квітня 20254 року було укладено Кредитний договір (оферти) № 13.04.2025-100001519. Відповідно до умов договору, [PERSON] отримала кредит у розмірі 1500 гривень строком на 217 днів за фіксованою незмінною ставкою у розмірі 1,00 % за один день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Дата повернення кредиту 15 листопада 2025 року. 29 квітня 2025 року між сторонами було укладено додатковий кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 6000 гривень двома траншами, шляхом перерахування на її картку [NUMBER] , на строк 201 день та сплатою, передбаченою умовами додаткового договору за його користування. Зобов`язання за Кредитним договором позивачем були виконані належним чином, проте, з другої сторони, відповідач [PERSON] не виконала свої обов`язки, тому станом на дату подання позовної заяви (08.12.2025) виникла заборгованість в сумі 19 200,00 гривень, яка складається з: 6000 гривень заборгованість по тілу кредиту, 8580,00 гривень заборгованість по процентах, 540,00 гривень комісії, пов`язаної з наданням кредиту, додаткової комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1080,00 гривень та неустойки у розмірі 3000,00 гривень. Згідно ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч ч. 1 ст. 81 ЦПК України, [PERSON] не подала жодного доказу на підтвердження того, що вона належним чином виконала грошові зобов`язання за договором про надання кредиту. Вказана обставина підтверджується розрахунком боргу, зі змісту якого вбачається, що ТОВ «Споживчий центр» нараховувало проценти за користування в період з 13.04.2025 по 15.11.2025. Таким чином, розмір боргу [PERSON] за Кредитним договором (офертою) № 13.04.2025-100001519 від 13.04.2025 склав 19 200 гривень 00 копійок. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду відповідач хоча б частково повернув зазначений борг. З огляду на це, суд робить висновок про те, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути борг в розмірі 19 200,00 гривень. Також, відповідно до положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2422 гривні 40 копійок, згідно платіжної інструкції №СЦ00056738 від 25.11.2025 АТ «ПУМБ».

Outcome: approved