Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

08 вересня 2025 року позивач [PERSON] звернулася до Великоолександрівського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що з 24 серпня 1991 року позивачка проживає з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що одруження позивача з відповідачем виявилося невдалим, спільне проживання і збереження сім`ї неможливе,коли Позивачка полишила спільне місце проживання, дізнавшись, що Відповідач має інші стосунки . Сторони не проживають з 2014 року. Шлюбні відносини фактично припинені, спільного господарства не ведуть. За таких обставин вважає, що збереження шлюбу є недоцільним, у зв`язку з чим і звернувся до суду з даним позовом. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, про що свідчить оголошення на веб-сайті «Судова влада». Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 24 серпня 1991 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем у Виконавчому комітеті Олександрівської сільської ради Каланчацького району Херсонської області, актовий запис № 5, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Як вбачається із позовної заяви, на даний час сторони припинили шлюбні відносини та не бажають їх у подальшому зберігати, не проживають однією сім`єю з 2014 року і не ведуть спільне господарство, між ними було втрачено почуття любові та взаємної поваги. Суд вважає, що за таких обставин надання подружжю строку для примирення у даному випадку суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, наявність малолітньої дитини, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги обставини життя подружжя. Згідно положень статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Проаналізувавши встановлені обставини у справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, приймаючи до уваги взаємини між подружжям, причини розлучення, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим і недоцільним, суперечило б їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню. Підстав для надання строку на примирення суд не вбачає. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved