Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Товариства з обмеженою відповідальністю "Брайт Інвестмент" (місцезнаходження: 49001, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд. 9, ЄДРПОУ: 43115064) через свого представника звернулося до Петриківського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 06.07.2019 року між AT «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2024670060 на придбання товару. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором не виконує, у зв`язку з чим, утворилася заборгованість у розмірі 38983,49 гривень, що складається з: заборгованість по тілу кредиту 19517,46 грн., заборгованість по відсотках 19466,03 грн. 24.03.2023 року між АТ «Отп банк» та ТОВ «Брайт інвестмент» було укладено договір факторингу №24/03/23, прийняв право грошової вимоги, зокрема за Заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2024670060_CARD від 06.07.2019 року укладеними між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] . Ухвалою Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 23.09.2025 року вказану цивільну справу було передано на розгляд до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області. Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15.10.2025 року дану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився. Просив розглядати справу за відсутності представника банку, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою його проживання. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 26.04.2024 року постановлено провести заочний розгляд справи. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 06.07.2019 року між AT «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2024670060 на придбання товару. Відповідно до п. 1.5. кредитного договору, підписанням кредитного договору позичальник заявляє, гарантує та підтверджує, що: 1) банк надав позичальнику в письмовій формі та в повному обе визначеною паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання кредиту; 2) позичальника перед укладенням кредитного договору ознайомлено з інформацією визначеною паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання кредиту із порівнянням різних пропозицій банку з метою прийняття обгрунтованого рішення зодо укладення кредитного договору; 3) позичальник отримав кредит на сприятливих для нього умовах: банк надав позичальнику підписаний зі сторони ван оригінальний примірник кредитного договору зі всіма невід`ємними частинами та всіма додатками до кредитного договору (зокрема, але не виждачно, граф сматежів розрахунком загальної вартості кредиту): 4) з правилами кредитування, зокрема з положеннями щодо відповідальності позичальника, та тарифа банку згоден, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати. Відповідно до п. 1.3. кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів відбувається шляхом сплати позичальником ануїтетних платежів на рахунок погашвина Боргових зобов`язан неквізити якого визначені у Додатку № 1 до Кредитного договору. На виконання умов вищевказаного договору АТ «ОТП БАНК» свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Згідно з виписки рахунка приватного клієнта №2024670060_CARD по рахунку відповідачем використано кредит в загальному розмірі: 34153,54 грн. 24.03.2023 року між АТ «Отп банк» та ТОВ «Брайт інвестмент» було укладено Договір факторингу №24/03/23, прийняв право грошової вимоги, зокрема за Заявою-анкетою про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №2024670060_CARD від 06.07.2019 року укладеними між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] . 14.05.2025 року позивач направив на адресу відповідача вимогу про погашення заборгованості. Однак, відповідач всі звернення проігнорував, вимогу не задовольнив, погашення заборгованості не здійснив. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема з договорів. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч. 1 ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 628 ЦК України договір, що укладається між банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі але не виключно: договору банківського рахунка; договору про споживчий кредит. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано розрахунок заборгованості, звіт-рахунок за період з 19.10.2017 по 27.06.2023 року, якими підтверджено, що останній користувався кредитними коштами, наданими банком та періодично погашав заборгованість. Крім того, договір про споживчий кредит №2016607825, графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту з урахуванням всіх супутніх послуг, паспорт споживчого кредиту, які містить відсоткові ставки за користування кредитними коштами, підписані особисто відповідачем. Дослідивши встановлені фактичні обставини у справі, оцінивши докази, суд доходить висновку, що АТ «ОТП БАНК» свої зобов?язання за договором №2024670060 від 06.07.2019 року виконав у повному обсязі, а саме надав [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором. В той час як відповідач свої договірні зобов`язання не виконав і не повернув банку кошти у сумі та у строк, визначений договором, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. ст. 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З огляду на те, що позивач набув право вимоги до [PERSON] , суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. Щодо витрат на правову допомогу, суд виходив з наступного. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу надано договір про надання правової допомоги від 01.05.2023 року, акту про надання правової допомоги №0611-25/К до договору від 06.11.2025 року, відповідно до яких загальна вартість наданих послуг за правову допомогу становить 8500 грн. З урахуванням наведеного вище, суд вважає за можливе стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8500 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved