Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

14.01.2026, представник заявниці адвокат Сулима В.В., шляхом формування у системі «Електронний суд», звернувся до суду з заявою, в якій просив встановити факт народження онуки заявниці [PERSON] , [INFO] в селищі Кольчугіно Симферопольського району Автономної Республіки Крим. В обґрунтування заяви зазначив, що заявник [PERSON] є рідною бабусею [PERSON] , яка народилася [INFO] на тимчасово окупованій території в селищі Кольчугіно Симферопольського району Автономна Республіка Крим. Батьки дитини [PERSON] та [PERSON] є громадянами України, проживають на тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і не мають можливості зареєструвати факт народження дитини відповідно до вимог законодавства України. За таких обставин, бабуся лівчинки, як зацікавлена особа, змушена звернутися до суду з даною заявою Встановлення факту народження необхідне для здійснення реєстрації факту народження [PERSON] в органах реєстрації актів цивільного стану. Ухвалою суду від 15.01.2026 відкрито провадження у справі. 16.01.2026, представник заявниці адвокат Сулима В.В., шляхом формування у системі «Електронний суд», подав до суду заяву, якою уточнивши вимоги просив: встановити факт народження онуки заявниці [PERSON] , [INFO] в селищі Кольчугіно Симферопольського району Автономна Республіка Крим, батьками якої є [PERSON] , [INFO] , громадянин України та [PERSON] , [INFO] , громадянка України; зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести відповідний запис про народження [PERSON] До судового засідання заявниця та його представник не з`явилися. Представник заявниці адвокат Сулима В.В. у заяві просив розгляд справи провести за його та заявниці відсутності. Вимоги викладені у заяві задовольнити. Представник заінтересованої особи - Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м.Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені своєчасно, належним чином. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] . 01.12.2011 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] та змінила прізвище на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Кольчугинської сільської ради Сімферопольського району Автономної Республіки Крим. [PERSON] є громадянином України (паспорт серії [NUMBER] виданий Краногвардійським ГУ МВС в Криму 12 січня 2012 року; [PERSON] є громадянкою України (паспорт серії [NUMBER] , виданий Сімферопольським РВ ГУ МВС в Криму 20 листопада 2003 року). На даний час [PERSON] та [PERSON] проживають на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим. [INFO] у с.Кольчугино Сімферопольського району Автономна Республіка Крим народилася [PERSON] . Згідно зі свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим установою на тимчасово окупованій території України (Сімферопольським районним відділом запису актів цивільного стану департаменту запису актів цивільного стану), матір`ю дитини вказана [PERSON] , батьком дитини вказаний [PERSON] . Крім того, на підтвердження факту народження [PERSON] на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим надано Виписний епікріз акушерського стаціонару №334 від 15.02.2025 Сімферопрльського клінічного пологового будинку про народження у [PERSON] [INFO] дитини жіночої статі (копія); амбулаторна картка Кольчугинської лікарні [PERSON] , [INFO] (копія), світлини. За приписами п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Особливості провадження у справах про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України визначені ст. 317 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана батьками або одним з них, їхніми представниками, членами сім`ї, опікуном, піклувальником, особою, яка утримує та виховує дитину, або іншими законними представниками дитини до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації. Згідно наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» територія Автономної Республіки Крим з 20.02.2014 відноситься до тимчасово окупованої Російською Федерацією території України. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Державна реєстрація народження дитини, яка досягла одного року і більше, проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання дитини за заявою батьків або інших заінтересованих осіб за наявності документів про народження і перебування дитини під наглядом закладу охорони здоров`я та довідки з місця проживання дитини. Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного станув Україні, затвердженихнаказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року зі змінами (далі Правила), підставами для проведення державної реєстрації народження є один із документів: а) медичний висновок про народження, сформований в Реєстрі медичних висновків електронної системи охорони здоров`я відповідно до Порядку формування та видачі медичних висновків про народження в Реєстрі-медичних висновків електронної системи охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 18 вересня 2020 року № 2136, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 30 вересня 2020 року за № 953/35236. Електронний примірник медичного висновку про народження та відомості, необхідні для проведення державної реєстрації народження, отримуються органом державної реєстрації актів цивільного стану за допомогою Єдиного державного вебпорталу електронних послуг або шляхом автоматизованого обміну відомостями між інформаційними ресурсами Національної служби здоров`я України та Міністерства юстиції України через систему електронної взаємодії державних електронних інформаційних ресурсів за сформованим запитом, що містить відомості про унікальний номер медичного висновку, унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності) та/або реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності) та реквізити паспорта або паспортного документа, що посвідчує особу матері. б)медичне свідоцтво про народження(форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; в)медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу(форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; г)лікарське свідоцтво про перинатальну смерть(форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024; ґ) медичний документ, виданий компетентним суб`єктом іншої держави, що підтверджує факт народження, належним чином легалізований, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження такою жінкою. Державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до СК України. Згідно ч.1 ст.122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованоюпостановою Верховної ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства. Свідоцтво про народження [PERSON] є недійсним, оскільки видане незаконним органом на тимчасово окупованій території, а згідно ч.ч.1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. В разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна (ч.1 ст. 17 вказаного Закону). Викладені обставини, призводять до неможливості отримання батьками дитини свідоцтва про її народження в органах державної реєстрації актів цивільного стану України. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у даній справі, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно частини четвертої статті 8 Цивільного процесуального кодексу України застосовується судами при розгляді справ як джерело права. Зокрема суд враховує висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), у яких Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр 5 проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать, враховуючи наведену практику Європейського суду з прав людини, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників. На підставі викладеного, суд, як виняток, приймає як докази надані заявником свідоцтво про народження [PERSON] , яка народилася [INFO] , та медичні документи, світлини сім`ї [PERSON] , та з метою захисту законних прав та інтересів заявниці та дитини, як громадян України, вважає їх достатніми для встановлення факту народження [PERSON] на тимчасово окупованій території України. Таким чином, оскільки заявниця не має можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт народження онуки на тимчасово окупованій території, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] в цій частині є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. Одночасно, суд не знаходить підстав для фактично покладення на Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м.Ужгороді Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції обов`язку зареєструвати в Державному реєстрі актів цивільного стану актовий запис про народження [PERSON] виходячи з наступного. Відповідно до п.8 Правил, державну реєстрацію народження на підставі рішення суду про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України проводить відділ державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення суду в день надходження такого рішення в паперовій формі або будь-який відділ державної реєстрації актів цивільного стану за зверненням заявника в день отримання рішення суду у спосіб, передбачений абзацами п`ятим, шостим пункту 3 глави 1 розділу II цих Правил. Таким чином, рішення суду про встановлення факту народження є підставою для державної реєстрації вказаного факту, та не потребує додаткового покладення на орган державної реєстрації актів цивільного стану обов`язку вчинити вказану дію (а саме зареєструвати актовий запис).

Outcome: partial