Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» звернулося досуду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та просило стягнути на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором № 3635031 від 22.02.2021 у розмірі 62 011 грн 50 коп. та судові витрати: судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп.; витрати на правничу професійну допомогу у розмірі 8 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.02.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 3635031, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 15 000 грн, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити комісію та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 7.1 кредитного договору, цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. ТОВ «Мілоан» умови кредитного договору виконало в повному обсязі, надавши відповідачу кредит. Відповідач, у свою чергу, зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим у неї перед кредитором утворилася заборгованість у розмірі 62 011 грн 50 коп., з яких: 14 550,00 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 45 961 грн 50 коп. заборгованість за процентами; 1 500 грн 00 коп. заборгованість за комісією. 14.05.2021 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення прав вимоги № 68-МЛ. За вказаним договором ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 3635031 від 22.02.2021. Ухвалою судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.10.2025 прийнято справу до свого провадження та відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідач повідомлені належним чином. Заперечення проти такого розгляду справи від сторін судом у встановлений строк не отримано. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження. Зазначений документ був повернутий оператором поштового зв`язку до суду з відміткою про те, що адресат відмовився від отримання поштового відправлення. Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України відповідач вважається такою, що належним чином отримала копію ухвали судді про відкриття провадження у справі. Відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 ЦПК України. Також ухвалою судді від 07.10.2025 було задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» зазначену в ньому інформацію щодо належності відповідачу [PERSON] платіжної картки, на яку були перераховані кредитні кошти, та щодо фінансових операцій та руху коштів за даною карткою. На виконання ухвали судді 11.11.2025 від представника АТ КБ «ПриватБанк» надійшла витребувана судом інформація. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти, відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків. Судом встановлено, що згідно з умовами Договору про споживчий кредит (кредитного договору) № 3635031 від 22.02.2021, укладеного між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , сума кредиту, отриманого відповідачем, становить 15 000,00 грн. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору кредитні кошти надавалися позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. На підтвердження виконання позивачем зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором надано Платіжне доручення про успішне перерахування коштів за кредитним договором № 3635031 від 22.02.2021. Також перерахунок коштів у розмірі 15 000 грн на картковий рахунок відповідача [PERSON] підтверджується наданою АТ КБ «ПриватБанк» інформацією про те, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Клієнт [PERSON] верифікована шляхом підписання Анкети - заяви по ідентифікації клієнта від 31-10-2018. Відповідно до умов п. 4.2. Договору споживчого кредиту (кредитного договору) у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього Договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою п. 1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої п. 1.6 Договору. У зв`язку з порушеннями, які були допущені відповідачем [PERSON] при виконанні умов кредитного договору, заборгованість за кредитним договором № 3635031 від 22.02.2021 складає 62 011 грн 50 коп., з яких: 14 550,00 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 45 961 грн 50 коп. заборгованість за процентами; 1 500 грн 00 коп. заборгованість за комісією. Далі, 14.05.2021 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали Договір відступлення прав вимоги № 68-МЛ. Відповідно до вказаного договору ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до [PERSON] за кредитним договором № 3635031 від 22.02.2021. Згідно з Актом приймання-передачі Реєстру Боржників від 14.05.2024 до договору відступлення прав вимоги № 68-МЛ від 14.05.2021 ТОВ «Мілоан» передало, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло Реєстр боржників ТОВ «Мілоан» від 14.05.2021. Відповідно до витягу з Реєстру Боржників до договору відступлення прав вимог № 68-МЛ від 14.05.2021 [PERSON] за Договором про споживчий кредит № 3635031 від 22.02.2021 має заборгованість в розмірі 62 011 грн 50 коп., з яких: 14 550,00 грн 00 коп. заборгованість за тілом кредиту; 45 961 грн 50 коп. заборгованість за процентами; 1 500 грн 00 коп. заборгованість за комісією. Витяг з Реєстру Боржників до договору відступлення прав вимог № 68-МЛ від 14.05.2021 суд вважає належним та допустимим доказом, який підтверджує суму заборгованості. Відповідач належним чином зобов`язання по поверненню коштів за кредитним договором не виконала, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом у цій справі про стягнення боргу. Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин щодо стягнення кредитного боргу, регламентуються такими правовими нормами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Також згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Також статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Крім того, п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Враховуючи викладене вище правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, суд доходить висновку про те, що відповідач, як позичальник, отримав кошти за кредитним договором та не повернув їх у визначені строки, не сплативши погоджені сторонами договору відсотки по кредиту та комісію, отже, має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеним договором про відступлення прав вимоги. Доказів виконання наявних грошових зобов`язань ні перед позивачем у справі, ні перед попереднім кредитором відповідачем суду не надано. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи викладене вище та те, що відповідач [PERSON] належним чином не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, позовні вимоги належить задовольнити у повному обсязі. Стосовно вимоги про відшкодування судових витрат суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розглянувши вимоги про стягнення з [PERSON] на користь позивача 8 000 грн 00 коп. - витрати на правову допомогу, суд зазначає таке. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Представником позивача зазначено, що витрати на правничу допомогу адвоката становлять в розмірі 8 000 грн, та в якості підтвердження до суду було надано: Договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025; Акт наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 05.08.2025 на суму 8 000 грн; детальний опис наданих послуг до Акту № 498 за Договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Враховуючи викладене, а також те, що заявлені представником позивача витрати у сумі 8 000 грн є неспівмірними зі складністю цієї справи (справа розглядалася в спрощеному позовному провадженні), суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на правничу допомогу в сумі 4 000 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved