Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

11.09.2025 позивач в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить скасувати арешт невизначеного нерухомого майна, яке йому належить, накладений постановою заступника начальника ВДВС Валківського РУЮ №150-1 від 19.02.2010. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 09.02.2010 заступником начальника ВДВС Валківського РУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №17247174 з примусового виконання виконавчого листа №1-2/2009, виданого 25.11.2009 Апеляційним судом Полтавської області про конфіскацію частки належного [PERSON] майна на користь держави. Згодом за постановою №150-1 від 19.02.2010 накладено арешт на 1/3 частину невизначеного нерухомого майна, належного боржнику [PERSON] 30.06.2011 виконавче провадження завершено на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку із відсутністю у боржника майна, про що винесено відповідну постанову, виконавчий документ повернуто стягувачу. Повторно на виконання до ВДВС виконавчий документ не надходив. Вважає, що арешт належного позивачу за законом нерухомого майна безпідставно обмежує його право вільно ним розпоряджатися, але наразі не може бути скасований державним виконавцем, оскільки виконавче провадження знищено, тому змушений звернутися до суду. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України, на підставі ухвали суду від 11.09.2025 відкрито провадження у цивільній справі. З урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд проведено в порядку спрощеного позовного провадження. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. Копію позовної заяви та доданих до неї документів доставлено 11.09.2025 до електронного кабінету відповідача у системі «Електронний суд», про що свідчить відповідна довідка, але правом надання відзиву представник установи не скористався. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. З метою дотримання завдань цивільного судочинства, встановлених ст.2 ЦПК України, ухвалою суду від 06.01.2026 розгляд справи призначено в судовому засіданні з повідомленням сторін, окрім того, витребувано із Полтавського апеляційного суду інформацію щодо виконання рішення суду у справі № 1-2/09. В судове засідання сторони подали клопотання про розгляд справи за відсутності. Представник позивача позовні вимоги підтримав, просить задовольнити. Представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, обов`язково врахувати під час прийняття рішення права та інтереси держави щодо стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження, посилаючись на викладені у відповіді на звернення позивача обставини. Зауважив, що позивач не надав до ВДВС рішення компетентного суду про скасування конфіскації або зміну способу/порядку виконання; ухвалу суду про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню; доказів повного виконання виконавчого документу або постанови державного виконавця про фактичне його виконання та закінчення виконавчого провадження. Вважає, що станом на 13.01.2026 рішення суду в цій частині відділом не виконано, тому правові підстави для зняття арешту відсутні. За ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою заступника начальника ВДВС Валківського РУЮ від 09.02.2010 відкрито виконавче провадження №17247174 з примусового виконання виконавчого листа №1-2/09, виданого 25.11.2009 Апеляційним судом Полтавської області про конфіскацію частки належного засудженому [PERSON] майна на користь держави. В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься обтяження: арешт нерухомого майна; реєстраційний номер 9544710; зареєстроване 22.02.2010 14:54:09 за №9544710 реєстратором Харківська філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України; підстава обтяження постанова, 150-1, 19.02.2010, заступник начальника ВДВС Валківського РУЮ Харківської області; об`єкт обтяження невизначене майно, частка належного боржнику майна; власник [PERSON] , [INFO] ; обтяжувач відділ ДВС Валківського РУЮ; заявник відділ ДВС Валківського РУЮ. За повідомленням представника Валківського ВДВС у Богодухівському районі Харківської області СМУМЮ від 14.07.2025, згідно витягу зі Спецрозділу АСВП, у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження №17247174 від 09.02.2010 з примусового виконання виконавчого листа №1-2/2009, виданого 25.11.2009 Апеляційним судом Полтавської області про конфіскацію частки належного [PERSON] майна на користь держави. 30.06.2011 виконавче провадження завершено на підставі п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна), про що винесено відповідну постанову, виконавчий документ повернуто стягувачу. Повторно на виконання до відділу виконавчий документ не надходив. Дані про виконання виконавчого листа №1-2/2009 відсутні. Посилаючись на вимоги ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження», вважає, що наразі державний виконавець не має правових підстав для вирішення питання про зняття арешту з нерухомого майна [PERSON] .. Для вирішення цього питання рекомендовано звернутися до суду. Із витребуваної судом інформації з Полтавського апеляційного суду від 08.01.2026, в провадженні Апеляційного суду Полтавської області перебувала кримінальна справа №1-2/09 за обвинуваченням [PERSON] за ч.2 ст.368 КК України. Виконавчий лист Апеляційного суду Полтавської області №1-2/09 від 25.11.2009 про конфіскацію частки належного засудженому [PERSON] майна на користь держави згідно постанови заступника начальника ВДВС Валківського РУЮ Харківської області від 30.06.2011 про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні №17247174, 12.07.2011 за вхідним №1088 повернутий Апеляційному суду Полтавської області. Відповідно до вказаної постанови, заступником начальника ВДВС Валківського РУЮ Харківської області Коваленко Л.Л. встановлено, що майна, яке належить боржнику на праві власності, за вказаним у виконавчому документі місцем проживання: [ADDRESS] , не виявлено, що підтверджується актом від 16.06.2011. Майна, яке належить боржнику на праві власності, за вказаним у виконавчому документі місцем реєстрації боржника: [ADDRESS] , не виявлено, про що свідчить акт від 16.06.2011. Ніякого майна за боржником не зареєстровано відповідно до повідомлення Інспекції Держтехнагляду від 29.06.2011, повідомлення КП «Валківське БТІ» від 29.06.2011, повідомлення Управління Держкомзему у Валківському районі від 22.06.2011. Майно боржника автомобіль ВАЗ 2105, д.н.з [NUMBER] , розшук якого здійснювався управлінням ДАІ ГУМВСУ в Харківській області, на підставі постанови заступника начальника ВДВС Валківська РУЮ Харківської області від 26.04.2010, виявлено протягом року з дня оголошення розшуку відповідно повідомлення УДАІ ГУМВСУ в Харківській області від 10.05.2011. За інформацією із Державного реєстру речових прав, наявне наразі на праві власності у позивача нерухоме майно придбано ним уже після виконання вироку, а саме 30.11.2011, 18.12.2012. За ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст.391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду (ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950). Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які за законом підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є ЗУ «Про виконавче провадження» (далі Закон). Згідно ст.1 Закону виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються ЗУ «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» (ч.1 ст.5 Закону). Згідно із ч.1 ст.18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. П.6 ч.3 ст.18 Закону встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника. За ст.59 Закону, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. З огляду на викладене, оцінюючи досліджені безпосередньо в судовому засіданні докази в сукупності, суд дійшов висновку, що виконавче провадження, в межах якого було накладено арешт на майно позивача, закрито. Отже, вимога позивача про зняття арешту з належного йому майна відновить його право на вільне користування та розпоряджання належним майном. На підставі викладеного,

Outcome: approved