Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

02.07.2024 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 3196 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову. В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що з 15.07.2017 сторони перебували у шлюбі. Через несумісність характерів шлюбні стосунки припинено , проживають окремо. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] , 2017 р.н., яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Виходячи з рівності обов`язку батьків утримувати дитину, враховуючи , що відповідач є особою працездатного віку та в змозі надавати матеріальну підтримку доньці, позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Ухвалою суду від 09.07.24р. відкрито провадження по справі (а.с.26). Ухвалою суду від 20.12.24р. провадження по справі зупинено у зв`язку з перебуванням відповідача в лавах ЗСУ (а.с.54). Ухвалою суду від 17.04.25р. провадження по справі відновлене для з`ясування обставин перебування відповідача на утриманні в ЗСУ та витребування наказів по особовому складу на виконання правової позиції, викладеної в постанові ВС по справі № 466/8799/22 (а.с.57-58). Ухвалою суду від 21.11.25р. додатково витребувана інформація про місце служби відповідача у [INFO] (а.с.90-91). Позивачка в судове засідання 14.0126р. не з`явилась, раніше надавала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити (а.с.68). Відповідач в судове засідання 14.01.26р. не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] сторони з 15.07.2017 перебували у шлюбі (а.с.6). Від шлюбу у сторін народилась дитина. Відповідач є батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від 29.11.24р. шлюб між сторонами розірвано, після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] змінено прізвище на дошлюбне « [PERSON] » (а.с.70). Згідно позову малолітня дитина проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтверджено довідкою про реєстрацію місця проживання позивачки, згідно якої зареєстроване її місце проживання: [ADDRESS] (а.с.8, 69), довідкою в/ч [NUMBER] про перебування відповідача на військовій службі (а.с.14), та довідкою Міністерства оборони України, згідно якої [PERSON] призваний на військову службу 15.03.22р. (а.с.46), отже дитина апріорі не могла проживати разом з відповідачем та перебувати на його утриманні. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Ураховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. З урахуванням зазначених обставин, інтересів дитини , виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у статті 7 СК України, приймаючи до уваги положення ст.11 Цивільного процесуального кодексу України щодо розгляду справ в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим, але підлягає частковому задоволенню, а саме: суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку(доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що на думку суду відповідає інтересам дитини. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини починаючи стягнення з 02.07.2024р. Підстав для зупинення справи у зв`язку з перебуванням відповідача у лавах ЗСУ суд не вбачає, оскільки станом на сьогоднішній день судом отримані відомості про СЗЧ відповідача, а саме: згідно довідки командира в/ч [NUMBER] від 30.12.25р. [PERSON] самовільно залишив військову частину (а.с.108). Відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі по стягненню аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial