Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який є студентом денної форми здобуття вищої освіти Українсько-німецького навчально-наукового університету Національного університету «Одеська політехніка», у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, тобто не більше ніж до [INFO] . При цьому позивачка посилається на те, що з 07.09.2006 по 23.06.2010 вона знаходилась в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого [INFO] народився син [PERSON] , який постійно мешкає з нею. На підставі рішення Київського районного суду м. Одеси №2-3659/2011 від 27.10.2011 відповідач [PERSON] позбавлений батьківських прав у відношенні сина. 05.05.2012 відділом ДРАЦС у Суворовському p-ні Одеського МУЮ прізвище дитини було змінено на « [PERSON] ». 25.05.2010 рішенням Суворовського райсуду м. Одеси №2-3370/10 з відповідача були стягнуті аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина у розмірі частини від усіх видів заробітку відповідача, починаючі з 01.04.2010 до повноліття дитини, тобто до [INFO] . З 2010р. по 2025р., тобто до повноліття дитини, відповідач ніколи не виконував рішення суду, матеріальної допомоги не здійснював, дитиною не цікавився. Станом на 10.04.2025 заборгованість по аліментам на неповнолітнього сина у відповідача складає 317560,25 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по аліментам. У 2024 році син [PERSON] був зарахований на І курс Національного університету «Одеська політехніка», у 2025 році продовжує навчання на II курсі першого (бакалаврського) рівня вищої освіти денної форми здобуття вищої освіти Українсько-німецького навчально-наукового університету Національного університету «Одеська політехніка». Позивачка зазначила, що вона потребує матеріальної допомоги на утримання сина, так як він потребує посиленого харчування, вітамінів, розходів на навчальні матеріали, проїзд до навчального закладу. Між нею та відповідачем відсутня домовленість щодо його участі, розміру, періодичності та форми сплати аліментів на утримання сина на період його навчання. Відповідач офіційно не працює, але має великий дохід від бізнесу, який оформлений на інших осіб, без оформлення документів здає у піднайом свою квартиру, що не дає їй можливості довести його дійсні доходи та отримати повноцінні аліменти. 20.03.2015 ухвалою Київського районного суду м. Одеси №520/3342/15-ц у відношенні відповідача був оголошений розшук за невиконання рішень суду про стягнення аліментів та стягнення пені. 23.07.2020 за її заявою Київським відділом поліції в м. Одесі внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12020165480000113 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України. На даний час по кримінальному провадженню досудове розслідування триває, відповідач перебуває у розшуку. Також, в період з 2011 по 2025 роки на підставі рішень Київського райсуду м. Одеси з відповідача була стягнута неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів, що також підтверджує злісне ухилення відповідача від сплати аліментів. У зв`язку з невиплатою аліментів за час неповноліття сина, матеріальне становище позивачки значно погіршилось, вона не має змоги самостійно утримувати та забезпечувати належний матеріальний стан сім`ї, а тому вона вимушена звертатись до суду з даною позовною заявою. У судове засідання позивачка не з`явилась, надала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, про причини неявки до суду не повідомив, в зв`язку з чим, зі згоди позивачки, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 23.06.2010 (актовий запис про розірвання шлюбу №254 Першого Суворовського відділу реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 23.06.2010). Від шлюбу сторони мають повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження №1105 Першого відділу реєстрації актів цивільного стану Суворовського районного управління юстиції м. Одеси від 24.07.2007). 05.05.2012, згідно розпорядження про надання дозволу на зміну прізвища малолітньої дитини №144 від 15.03.2012, прізвище дитини з « [PERSON] » змінено на « [PERSON] ». Дитина проживає з позивачкою, що підтверджується матеріалами справи. Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.05.2010 з відповідача [PERSON] на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі частини з усіх видів заробітків щомісячно, починаючи з 01.04.2010 та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (цивільна справа №2-3370/10). Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27.10.2011 [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (цивільна справа №2-3659/11). Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 20.03.2015, за поданням державного виконавця першого Київського ВДВС ОМУЮ, було оголошено у розшук відповідача [PERSON] , [INFO] .. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 02.07.2025 з відповідача [PERSON] на користь позивачки було стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , за період з січня 2024р. по березень 2025р. включно в розмірі 117903,60 гривень. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відповідач [PERSON] , станом на 10.04.2025, має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 317 560,25 гривень. З матеріалів справи вбачається, що повнолітній [PERSON] , [INFO] , є студентом ІІ курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти денної форми здобуття вищої освіти Українсько-німецького навчально-наукового університету Національного університету «Одеська політехніка». Закінчення навчання планується 30.06.2028. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину - найважливіший обов`язок матері і батька. Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 20 Постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року, справа №199/9339/16-ц, (провадження №61-32330св18). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] досяг 18 років, є студентом денної форми навчання Українсько-німецького навчально-наукового університету Національного університету «Одеська політехніка», у зв`язку з чим самостійного заробітку не має. В даному випадку, вирішуючи справу по суті, суд погоджується, що навчання дитини потребує витрат на її забезпечення під час навчання, участь у яких повинні брати і батько, і мати. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. У відповідності до ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи наведене, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Outcome: approved