Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 26 червня 2021 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1330. Позивач зазначає, що сторони шлюбні відносини припинили, оскільки втратили почуття любові один до одного. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивач просить суд не надавати час на примирення, оскільки вважає примирення сторін неможливим. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, суперечить інтересам подружжя, у зв`язку з чим просить розірвати шлюб. Представник позивача надала заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання двічі не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані в силу ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 червня 2021 року, який зареєстровано Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 1330. Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини сторони припинили, спільного господарства не ведуть. Вирішуючи позов, суд бере до уваги, що відповідно до статті 51 Конституції України, а також статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони припинили сімейно-шлюбні відносини і не мають наміру їх відновлювати, позивачка вважає, що їх сім`я фактично розпалась та її збереження є неможливим, не відповідає інтересам подружжя, суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, так як шлюбні відносини вже не підлягають збереженню. Згідно ч. 2 ст.114, абз. 2 ч. 3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, виявила бажання після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved