Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

До Збаразького районного суду звернулося ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» із позовною заявою, зареєстрованою через канцелярію суду 03.11.2025, до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позивач просить: 1.Стягнути з відповідача, яким є [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» заборгованість за договором позики у сумі 20199,60 грн. 2.Стягнути з відповідача, яким є [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» витрати зі сплати судового збору у сумі 2423 грн. 3.Стягнути з відповідача, яким є [PERSON] на користь ТзОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06 грудня 2019 року між ТзОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» та [PERSON] за допомогою інформацйно-телекомунікаційної системи було укладено договір позики №125520, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти у розмірі 4000 грн. ТзОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» свої зобов`язання за договором позики виконав в повному обсязі. Відповідач не виконав свої зобов`язання за вказаним договором та на дату подання позову відповідач має заборгованість перед позивачем в розмірі 20199,60 грн, які слід стягнути з відповідача. Дана позовна заява зареєстрована в суді і справі присвоєно єдиний унікальний номер 598/2218/25. 05 серпня 2025 року ухвалою Збаразького районного суду прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у цивільній справі. Вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача усудове засідання не з`явився, однак на адресу суду надійшло клопотання, в якому позивач ТзОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» просить справу слухати у відсутності його представника,позовні вимоги підтримує повністю, посилаючись на ті ж обставини, не заперечує щодо заочного розгляду даної справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, по невідомій суду причині, хоча про дату, час і місце судового засідання належним чином повідомлений. Відповідач не подала до суду відзиву. Суд, на підставі ст.280 ЦПК України, вважає за доцільне проводити заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 06 грудня 2019 року між ТзОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи укладено договір позики №125520, відповідно до умов якого відповідачу було надано позику у сумі 4000 грн, строк повернення позики 04 січня 2020 року. Дані обставини знайшли своє підтвердження копією договору позики №12550 від 06 грудня 2019 року (а.с.5-8), копією графіку платежів до договору позики №125520 від 06 грудня 2019 року (а.с.9). Відповідно до паспорту позики, [PERSON] за допомогою електронного підпису підтвердив, що отримав та ознайомився із інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування (а.с.10-12). ТзОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, а саме: 06.12.2019 здійснив перерахунок грошей у сумі 4000 грн на картковий рахунок [PERSON] .. Дані обставини знайшли своє підтвердження копією повідомленням ТзОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» про перерахунок коштів (а.с.19). Відповідно до розрахунку заборгованості за договором позики №125520 від 06 грудня 2019 року, заборгованість відповідача [PERSON] становить - 20199,60 грн, що підтверджується копією розрахунку заборгованості з 06 грудня 2019 року по 31 липня 2025 року (а.с.13). Будь-яких спростувань вищенаведених обставин судом не здобуто. Згідно ст.509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, перерахованих в ст.11 ЦК України і повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до закону, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином суд приходить до висновку, що зобов`язання, які взяла на себе відповідач при укладені вищевказаного договору не виконано. Оскільки відповідач не належним чином виконує взяті на себе зобов`язання, позовні вимоги позивача підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача в користь позивача ТзОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» заборгованості за договором позики №125520 від 06 грудня 2019 року в розмірі 20199,60 грн. Також відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 2422,40 грн сплаченого судового збору. При цьому, суд бере до уваги платіжну інструкцію №2320 від 23.10.2025 про сплату позивачем судового збору (а.с.23). Також відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Судом встановлено, що позивачем понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн, що підтверджується копією договору про надання правничої допомоги від 09.07.2025 (а.с.21), копією акта №125520 від 01.09.2025 наданих послуг правничої допомоги за договору про надання правничої допомоги від 09.07.2025 (а.с.16), копією довіреності від 09.07.2025 (а.с.20), копією свідоцтва про заняття адвокатською діяльністю (а.с.26). З урахуванням наведеного та відсутності заперечень зі сторони відповідача щодо понесених позивачем витрат на правничу допомогу, суд приходить до висновку, що відповідно до вимог ч.2 ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 5000 грн витрат понесених позивачем на правничу допомогу адвоката у даній справі. На підставі наведеного та

Outcome: approved