Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

І. Виклад позиції позивача та заперечень відповідачки. 1. 13.11.2024 року Товариств з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг»(далі позивач та/або ТОВ «ФК «Пінг-Понг») в особі представника, звернулося з позовом до Київського районного суду міста Одеси до [PERSON] (далі відповідачка та/або позичальник) з вимогами про стягнення суми заборгованості за Кредитним договором № 101922769 від 09.03.2021 року у розмірі 37000,00 гривень та понесених позивачем судових витрат. 2. Свої вимоги мотивує тим, що 09.03.2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] був укладений електронний Договір № 101922769 про споживчий кредит. ТОВ «МІЛОАН» свої зобов`язання перед відповідачкою за договором виконало та надало їй кредит у розмірі 8000,00 гривень, шляхом зарахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідачки. Відповідачка не виконала належним чином кредитні зобов`язання, в наслідок чого 08.07.2021 року, згідно умов Договору відступлення прав вимоги № 04Т, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 101922769 від 09.03.2021 року на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», а, відповідно, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідачки. 24.01.2022 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» укладено Договір факторингу № 1/15, відповідно до умов якого та згідно Додатку № 1 до Договору факторингу, позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за Договором про споживчий кредит № 101922769 від 09.03.2021 року. Згідно Додатку № 1 до Договору факторингу сума боргу перед позивачем становить 37000,00 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 7200,00 гривень та заборгованості за відсотками 29800,00 гривень. У зв`язку з вищевикладеним у позивача виникло право на звернення до суду з відповідним позовом. 3. Відповідачка відзив на позов не надала. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 4. Представника позивача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, але в прохальній частині позовної заяви, зокрема, просив про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Окрім того надав відповідну заяву. (зворотній а.с. 7, а.с. 72, 86) 5. 18.07.2025 року на адресу суду, від представника позивача, надійшла заява про заміну назви учасника справи з додатками. (а.с. 88-90) ІІІ. Інші процесуальні дії у справі. 6. На підставі ухвали Київського районного суду міста Одеси від 05.12.2024 року матеріали цивільної справи № 947/36301/24 передано до Біляївського районного суду Одеської області для розгляду за підсудністю. (а.с. 61-62, 66) 7. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.01.2025 року цивільна справа № 947/36301/24 була передана до провадження на розгляд головуючому судді Дранікову С.М. (а.с. 69) 8. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 9. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 09.01.2025 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Окрім того, відповідачці було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. (а.с. 70-71) 10. У зв`язку з поданням заяви про відставку та звільненням [PERSON] з посади судді Біляївського районного суду Одеської області, Розпорядженням в.о. керівника апарату суду Цапок Н.В. № 491 від 12.06.2025 року призначений повторний автоматизований розподіл судових справ. (а.с. 79) 11. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2025 року цивільна справа № 947/36301/24 була передана до провадження на розгляд головуючій судді Портній О.П. (а.с. 80) 12. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 18.06.2025 року цивільну справу № 947/36301/24 прийнято до провадження головуючої судді Портної О.П. (а.с. 81-82) 13. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 14.01.2026 року було задоволено клопотання представника позивача про зміну назви позивача, як учасника справи. (а.с. 95) 14. Відповідачка, в установлені ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки, не подала до суду відзив на позовну заяву, будучи повідомленою належним чином про наявність ухвали про відкриття провадження та необхідністю подання відзиву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. 15. Оскільки відповідачка була належним чином повідомленою про дату, час і місце судового засідання відповідно до ст. 128 ЦПК України шляхом направлення рекомендованих поштових відправлень з повідомленням про вручення, які повернулися на адресу суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 76, 78), «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 93) та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті Біляївського районного суду Одеської області (а.с. 84, 64), в судове засідання не з`явилася, про поважність причин своєї неявки суд не повідомила, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, Судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст.ст. 280-281 ЦПК України. 16. Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 року у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 року у справі № 24/260-23/52-б). 17. Відповідно до постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 13.05.2024 року у справі № 755/4829/23, останній зазначив, що суд зробив правильний висновок, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими відправленнями, які повернулися до суду з відмітками «адресат відмовився» та «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України). 18. Верховний Суд у своїй Постанові від 29.04.2020 року у справі № 348/1116/16-ц вказав, що, якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи. 19. Судом на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом обставини та зміст спірних правовідносин. 20. Судом встановлено, що 09.03.2021 року [PERSON] звернулася до ТОВ «МІЛОАН» з метою отримання фінансових послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву на кредит № 10119922769, в результаті розгляду якої був укладений Договір про споживчий кредит № 101922769. (а.с. 10-14) 21. Відповідно до умов Договору про споживчий кредит Первісний кредитор надає позичальнику на умовах строковості, зворотності та оплатності кредит в розмірі 8000,00 гривень строком на 30 днів з 09.03.2021 року з кінцевою датою повернення кредиту і сплати процентів за користування кредитом 08.04.2021 року 22. Сторони узгодили Графік платежів, що є Додатком № 1 до Договору про споживчий кредит № 101922769 від 09.03.2021 року, згідно з яким: розмір кредиту 8000,00 гривень; проценти 7200,00 гривень; разом 15200,00 гривень. (а.с. 14) 23. Додатком № 2 до Договору про споживчий кредит № 101922769 від 09.03.2021 року є Паспорт споживчого кредиту, що є підтвердженням виконанню Первісним кредитором переддоговірних обов`язків перед позичальником. (зворотній а.с. 14-15) 24. ТОВ «МІЛОАН» взяті на себе зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, що підтверджується копією платіжного доручення № 25873532 від 09.03.2021 року. (а.с. 22) 25. З відомості про щоденні нарахування та погашення за Кредитним договором № 101922769 за період з 09.03.2021 року по 22.06.2021 року, зробленого ТОВ «МІЛОАН», [PERSON] , має заборгованість, яка не погашена, та становить 37000,00 гривень: заборгованість за тілом кредиту 7200,00 гривень; заборгованість за процентами 29800,00 гривень. (а.с. 44-45) 26. 08.07.2021 року між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (Новий кредитор) та ТОВ «МІЛОАН» (Кредитор) укладено Договір відступлення прав вимоги № 04Т, відповідно до умов якого Кредитор передає (відступає) Новому кредиторові за плату, а Новий кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (права вимоги) до Боржників за Кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель заборгованості). (а.с. 50-57) 27. ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», взяті на себе зобов`язання перед ТОВ «МІЛОАН» виконало в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних інструкцій № 1242 від 12.07.2021 року, № 1254 від 15.07.2021 року, № 1297 від 22.07.2021 року, № 1317 від 29.07.2021 року, № 1354 від 05.08.2021 року. (а.с. 25-27) 28. Згідно Витягу з Додатку до Договору відступлення прав вимоги № 04Т від 08.07.2021 року до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги до [PERSON] , за Кредитним договором № 101922769 від 09.03.2021 року. Сума заборгованості за основною сумою боргу 7200,00 гривень; сума заборгованості за відсотками 29700,00 гривень, загальна сума заборгованості 37000,00 гривень. (а.с. 42) 29. 24.01.2022 року між ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» (Фактор) та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (Клієнт) укладено Договір факторингу № 1/15, відповідно до умов якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату, а Клієнт зобов`язується відступити Факторові свої права грошової вимоги до боржників зазначених у відповідних реєстрах прав вимоги. (а.с. 16-19) 30. ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ», взяті на себе зобов`язання перед ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» виконало в повному обсязі, що підтверджується копією платіжної інструкції № 217 від 19.04.2023 року. (а.с. 28) 31. Згідно Витягу з Додатку до Договору факторингу № 1/15 від 24.01.2022 року до ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» перейшло право вимоги до [PERSON] , за Кредитним договором № 101922769 від 09.03.2021 року. Сума заборгованості за основною сумою боргу 7200,00 гривень; сума заборгованості за відсотками 29700,00 гривень, загальна сума заборгованості 37000,00 гривень. (а.с. 43) 32. Рішенням № 1778 єдиного учасника ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» від 01.07.2025 року змінено найменування товариства з ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» на ТОВ «ФК «СОЛВЕНТІС». (а.с. 89,90) V. Оцінка Суду. 33. В ч. 1 ст. 14 ЦК України закріплено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. 34. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 35. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а ч. 2 вказаної статті передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. 36. Згідно положень ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. 37. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. 38. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а в ст. 530 ЦК України вказується, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно полягає виконанню у цей строк (термін). Цивільно-правове зобов`язання - це правовідношення, в якому одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші та ін.) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. З цього визначення випливає, що цивільно-правове зобов`язання це таке правовідношення, в якому управомочна особа діє як кредитор, а зобов`язана особа - як боржник. 39. Відповідно до ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. 40. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 41. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 42. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 43. Стаття 525 ЦК України забороняє односторонню відмову від зобов`язання або односторонню зміну його умов. 44. У ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 45. Згідно ч. 2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. 46. Відповідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 47. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). 48. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 49. Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 50. Відповідно до правової позиції КГС ВС викладеної у постанові від 03.06.2020 року у справі № 916/1410/19, щодо розмежування правочину з відступлення права вимоги (цесія) та договору факторингу, під час цесії може бути відступлено право як грошової, так і негрошової (роботи, товари, послуги) вимоги. Предметом договору факторингу може бути тільки право грошової вимоги (ст. 1078 ЦК України). Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права, а договору факторингу отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. 51. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 52. Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). 53. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 54. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11.09.2018 року у справі № 909/968/16 (провадження № 12-97гс18), договір факторингу є правочином, який характеризується тим, що: а) йому притаманний специфічний суб`єктний склад (клієнт - фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактор - банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати фінансові, в тому числі факторингові операції, та боржник - набувач послуг чи товарів за первинним договором); б) його предметом може бути лише право грошової вимоги (такої, строк платежу за якою настав, а також майбутньої грошової вимоги); в) метою укладення такого договору є отримання клієнтом фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника; г) за таким договором відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату; д) його ціна визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги, і цей розмір може встановлюватись у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю тощо; е) вимоги до форми такого договору визначені у ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». 55. З відомості про щоденні нарахування та погашення вбачається, що первісним кредитором здійснювалися нарахування відсотків за період з 10.03.2021 року по 22.06.2021 року, але доказів того, що відповідачка ініціювала продовження строку кредитування суду не надано. 56. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). 57. Частиною 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 58. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. 59. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. 60. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). 61. Представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за відсотками у сумі 29800,00 гривень станом на 22.06.2021 року, при цьому, розрахунок заборгованості за відсотками здійснено після закінчення строку дії кредитного договору. 62. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. 63. Припис абзацу 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. 64. Тобто, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. 65. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18, п.п. 53, 53) та від 04.02.2020 року у справі № 912/1120/16 (п. 6.19). 66. При цьому, очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними. 67. Невиконання зобов`язання з повернення кредиту не може бути підставою для отримання позичальником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу, а отже - і для виникнення зобов`язання зі сплати процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України. 68. За таких обставин надання кредитодавцю можливості нарахування процентів відповідно до ст. 1048 ЦК України поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту вочевидь порушить баланс інтересів сторін - на позичальника буде покладений обов`язок, який при цьому не кореспондує жодному праву кредитодавця. 69. Відповідна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 року у справі № 910/4518/16. 70. Нарахування Банком відповідачу за вищезазначеним договором відсотків на прострочену заборгованість та відсотків за користування кредитом після закінчення строку дії договору 08.04.2021 року є безпідставним. 71. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Київського апеляційного суду № 363/669/23 від 11.01.2024 року. 72. Підтверджень пролонгації позивачем не надано. Натомість Договір про споживчий кредит № 101922769 від 09.03.2021 року та Графік платежів містять чіткий строк користування кредитом 30 днів, тобто з 09.03.2021 року до 08.04.2021 року. 73. Оскільки, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється, права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечується ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. 74. З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача до відповідачки в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсоткам підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідачки підлягає прострочена сума заборгованості в розмірі 7200,00 гривень, заборгованість за нарахованими процентами в розмірі 7200,00 гривень, разом 14400,00 гривень. 75. Також, відповідно до ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України, суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), який здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VII цього Кодексу. 76. Частинам 10, 11 ст. 265 ЦПК України кореспондують норми ч.ч. 11, 12 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», які конкретизують порядок виконавчих дій виконавця щодо нарахування пені, відсотків до моменту виконання рішення суду за алгоритмом (формулою), визначеним у рішенні суду. Зокрема врегульовано, що якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі; до закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку. 77. Правила ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України встановили виняток із зазначеного загального правила, надавши суду повноваження за результатами з`ясування характеру та правової природи матеріальних відносин між сторонами у справах про стягнення боргу, на який нараховують відсотки або пеню, продовжити нарахування відсотків або пені на період після ухвалення такого судового рішення. Правова мета приписів ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України передовсім полягає у наданні суду повноважень поширити дію постановленого ним рішення і продовжити нарахування пені або відсотків на майбутнє поза часовими межами, в яких суд розглянув і вирішив спір по суті заявлених позовних вимог про стягнення відповідних пені або відсотків, що має на меті позбавити кредитора потреби звертатися до суду з позовом про стягнення пені або відсотків за наступні періоди невиконання зобов`язання після того, як було ухвалено судове рішення. Формулювання вказаних норми процесуального права визначають право, а не обов`язок суду зазначити в рішенні про таке нарахування, відповідно суд на власний розсуд з урахуванням обставин, що мають істотне значення, як-от: майнового стану відповідача, на основі принципів розумності, справедливості та пропорційності, вирішує питання про можливість у конкретній справі застосовувати приписи ч.ч. 10, 11 ст. 265 ЦПК України. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великою Палати Верховного Суду від 05.06.2024 року у справі № 910/14524/22. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. 78. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 79. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 80. Відповідна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 року справа № 826/1216/16, від 12.09.2019 року справа № 9901/350/18. 81. Представник позивача надав копію Договору № 43657029 про надання правової допомоги від 07.08.2024 року (а.с. 47-49), копію Додаткової угоди № 101922769 до Договору № 43657029 про надання правової допомоги від 07.08.2024 року, від 30.09.2024 року (а.с. 20), копію Акту № 101922769 про підтвердження факту надання правової допомоги від 30.09.2024 року (а.с. 39), копію Детального опису робіт (наданих послуг) від 30.09.2024 року (а.с. 46), копію платіжної інструкції № 704 від 30.10.2024 року (а.с. 29). 82. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 83. Як вбачається з наданої копії платіжної інструкції, позивач за надання правничої допомоги сплатив 6000,00 гривень. Суд позов позивача задовольнив частково на загальну суму 14400,00 гривні. Відповідно на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2335,20 грн (14400,50 грн (задоволені позовні вимоги) х 100% : 37000,00 грн (заявлені позовні вимоги) = 38,92% (процент задоволених позовних вимог); 6000,00 грн (загальні судові витрати) х 38,92% : 100% = 2335,20 грн). 84. Також, як вбачається з наданої копії платіжної інструкції № 195 від 30.10.2024 року (а.с. 1), позивач за позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди, сплатив судовий збір в розмірі 2422,40 гривень, а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 942,77 гривні (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір сплаченого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 14400,00 грн. ? 2422,40 грн. ? 37000,00 грн.). При цьому суд враховує роз`яснення, надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. № 36 постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

Outcome: partial