Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про визнання виконавчого напису №27668, вчиненого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Київської області Горай Олегом Станіславовичем, що виданий 24.02.2021 року, щодо стягнення боргу на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» (ЄДРПОУ 37616221) таким, що не підлягає виконанню. На початку жовтня 2025 року [PERSON] стало відомо про отримання бухгалтерією ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ НА ПРОСКУРІВСЬКІЙ», де вона працевлаштована, постанови приватного виконавця Терлеєва І.М. від 01.10.2025 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] за виконавчим провадженням №66306394. 30 травня 2019 року [PERSON] підписала Анкету-заяву та Оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії в АТ «Альфа-Банк». 24 лютого 2021 року приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай Олег Станіславович за заявою Стягувача (ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») вчинив виконавчий напис №27668 про стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором №631174787 в розмірі 12503,41 грн. За заявою ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» від 01.07.2021 №01.07/21-1006 про примусове виконання рішення, приватний виконавець Терлеєв I.М. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №66306394 від 28.07.2021. Згідно з інформацією доступною на сайті Опендатабот 26 березня 2024 року ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» змінило свою назву на ТОВ «СВЕА ФІНАНС». Лише 01 жовтня 2025 року, тобто більше ніж через 4 роки, приватний виконавець виніс, постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] на підставі виконавчого напису №27668 від 24.02.2021 року, згідно якої будуть здійснювати відрахування із суми доходів боржника в розмірі 20 відсотків, до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка становить 13904,60 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис №27668 є таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач позов підтримала та наполягала на його задоволені. Відповідач повідомлений про час та дату судового засідання в установленому законом порядку уповноваженого представника не направив. Третя особа повідомлена про час та дату судового засідання в установленому законодавством порядку; клопотання про відкладення розгляду справи та розгляд справи за відсутності від третіх осіб до суду не надходили. При відсутності заперечень з боку позивача, суд вважає за можливе заочно розглянути справу та винести заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30 травня 2019 року [PERSON] підписала Анкету-заяву та Оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії в АТ «Альфа-Банк». 24 лютого 2021 року приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай Олег Станіславович за заявою стягувача (ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА») вчинив виконавчий напис №27668 про стягнення з [PERSON] заборгованості за Кредитним договором №631174787 в розмірі 12503,41 грн. За заявою ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» від 01.07.2021 №01.07/21-1006 про примусове виконання рішення, приватний виконавець Терлеєв I.М. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №66306394 від 28.07.2021. 26 березня 2024 року ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» змінило свою назву на ТОВ «СВЕА ФІНАНС». 01 жовтня 2025 року приватний виконавець виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] на підставі виконавчого напису №27668 від 24.02.2021 року, відповідно до якої будуть здійснювати відрахування із суми доходів боржника в розмірі 20 відсотків, до погашення загальної суми заборгованості за виконавчим провадженням, яка становить 13904,60 грн. На початку жовтня 2025 року позивач дізналася про отримання бухгалтерією ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ НА ПРОСКУРІВСЬКІЙ», де вона працевлаштована, постанови приватного виконавця Терлеєва І.М. від 01.10.2025 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] за виконавчим провадженням №66306394. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» щодо можливості здійснення виконавчого напису на підставі оригіналу кредитного договору. Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Зважаючи на викладене, беручи до уваги відсутність доказів отримання позивачем будь-якої вимоги (претензії) щодо сплати боргу за кредитним договором, недоведеність правонаступництва у кредитних відносинах відповідача, порушення порядку оформлення виконавчого напису, суд приходить до висновку про підставність заявленого позову та позбавлення можливості позивача захищати свої права та висловити заперечення на стадії вчинення виконавчого напису, що є підставою для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved