Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

11.12.2025 до суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 25.01.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір (оферти) № 25.01.2025-100000180, згідно умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 8000,00 грн строком на 168 днів, дата повернення кредиту 11.07.2025. При цьому, продовження строку кредитування/строку виплати кредиту/строку договору не передбачено. Також у позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту та/або строку договору, установлених договором. Згідно п. 3.1 договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зокрема, процентна ставка "Економ" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка "Стандарт" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту, становить 5% від суми кредиту та дорівнює 400,00 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості становить 400,00 грн у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Комісія за обслуговування нараховується кредитором та обліковується в перший день кожного з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом, сплачується згідно графіку платежів Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки 0,91% = (12240/8000)/168 ? 100%. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав позичальнику кредитні кошти в розмірі 8000,00 грн, однак у зв`язку з порушенням зобов`язань за кредитним договором у відповідача утворилася заборгованість в сумі 19360,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості за тілом кредиту, 7760,00 грн сума заборгованості за процентами, 400,00 грн сума комісії за надання кредиту, 1200,00 грн сума комісії за обслуговування кредиту, 4000,00 грн неустойка, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 16.12.2025 відкрито провадження у справі № 141/1014/25 та з врахуванням вимог ст. 274 ЦПК України вирішено розгляд справи провести в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами 15.01.2026, а також зобов`язано позивача в порядку ст. 83 ЦПК України надати суду обґрунтований розрахунок заборгованості за кредитним договором № 25.01.2025-100000180 від 25.01.2025, укладеним між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , з усіма її складовими, періоду нарахування, відсоткової ставки, штрафних санкцій, тощо, а також докази сплати відповідачем заборгованості за укладеним кредитним договором № 25.01.2025-100000180 від 25.01.2025. Окрім того, ухвалою суду від 16.12.2025 зобов`язано відповідача надати суду докази погашення боргу за укладеним кредитним договором № 25.01.2025-100000180 від 25.01.2025. 13.01.2026 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява представника ТОВ «Споживчий центр» Балюха Є.О. від 12.01.2026 на виконання вимог ухвали суду від 16.12.2025 про долучення доказів. Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», будучи належним чином повідомленим про дату та місце розгляду справи № 141/1014/25, жодних інших заяв чи клопотань суду не подав. При цьому, в позовній заяві від 11.12.2025 представник ТОВ «Споживчий центр» Балюх Є.О. просив суд розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за відсутності представника ТОВ «Споживчий центр», проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про дату та місце розгляду справи № 141/1014/25 шляхом скеровування коресподенції суду по місцю реєстрації, однак відзив на позовну заяву до суду не направив, а також жодних інших заяв чи клопотань до суду не подав. Натомість, конверт з кореспонденцією суду (ухвала суду від 16.12.2025), надісланий на адресу місця реєстрації відповідача, повернуто до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч. ч. 2, 4, 6, 7 ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - разом з копіями відповідних документів, надсилається до електронного кабінету відповідного учасника справи, а в разі його відсутності - разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення або кур`єром за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Отже, у разі якщо судове повідомлення направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною чи встановленою судом інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, і повернуто відділом поштового зв`язку з посиланням на відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, відмовою адресата від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За змістом статей 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно із частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процессу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до частини першої, пунктів 1-2 частини другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку, зокрема, з підстав неявки в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, та першої неявки в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними. При вирішенні питання щодо можливості проведення судового розгляду за відсутності відповідача суд враховує, що провадження по даній справі відкрито 16.12.2025, строки для подання заяв по суті справи, визначених статями 191, 193, 199 ЦПК України сплинули, а відзив та зустрічний позов на позовну заяву в строки встановлені ухвалою суду від 16.12.2025 відповідачем подано не було. Поряд з цим, частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997, передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Зокрема, відповідно до вимог ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З огляду на зазначені фактичні обставини справи, суд доходить висновку про можливість розгляду справи № 141/1014/25 за відсутності сторін за наявними у справі матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи № 141/1014/25, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 25.01.2025 ТОВ «Споживчий центр» було запропоновано [PERSON] укласти кредитний договір шляхом прийняття пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти), яка розміщена на сайті кредитора, та підписанням заявки після ідентифікації позичальника, обрання ним конкретних умов та схвалення їх кредитором, а також підписанням відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), які сформовані на сайті кредитора та підписані позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при її ідентифікації на сайті. Кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісію(ї) (якщо комісія (ії) встановлена(і) договором). Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник зобов`язується не використовувати кредит для участі в азартних іграх та не перераховувати кредит на рахунки організаторів азартних ігор. Кредит надається позичальнику на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту та сума кредиту встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту - кредитна лінія; строк, на який надається кредит та дата повернення (виплати) кредиту, встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; проценти за користування кредитом (проценти) встановлюються у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору (п.3.1 - п.3.3. розділу 3 пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти)). Кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4441-11ХХ-ХХХХ-7073 (п. 4.1 розділу 4 пропозиції про укладення кредитного договору (кредитної лінії) (оферти)). Того ж дня, 25.01.2025 [PERSON] надіслав відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору № 25.01.2025-100000180 (кредитної лінії), підтвердивши, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту), невід`ємною частиною якого є заявка до кредитного договору № 25.01.2025-100000180, з якими він попередньо уважно ознайомився. Отже, 25.01.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 25.01.2025-100000180 шляхом підписання заявки кредитного договору № 25.01.2025-100000180 (кредитної лінії) (далі по тексту заявка), за умовами якого відповідач 25.01.2025 отримав грошові кошти у розмірі 8000,00 грн на строк 168 днів (з дати його надання), дата повернення (виплати) кредиту 11.07.2025. Продовження строку кредитування/строку виплати кредиту/строку договору не передбачено. У позичальника відсутнє право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати кредиту та/або строку договору, установлених договором. Процентна ставка "Економ" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5 % за 1(один) день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка "Стандарт" фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 5% від суми кредиту та дорівнює 400,00 грн. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості складає 400,00 грн у кожному з 3 чергових періодів, наступних за першим черговим періодом. Договором не передбачено змін в умовах надання фінансової послуги, щодо якої укладено договір. Протягом строку дії договору тарифи та комісія(ії) за фінансовою послугою залишаються незмінними. кредитодавець не надає додаткових та/або супутніх послуг. Денна процентна ставка загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Розрахунок денної процентної ставки 0,91% = (12240/8000)/168 ? 100% (п. 1 - п. 12 заявки). У п. 14 заявки зазначено графік платежів, згідно якого визначено кількість платежів усього 12 періодів, дати платежів та загальний розмір чергових платежів усього 20240,00 грн, розмір платежу з процентів у складі чергового платежу усього 10640,00 грн, розмір платежу з комісії за надання кредиту у складі чергового платежу 400,00 грн, розмір платежу з комісії за обслуговування кредиту у складі чергового платежу усього 1200,00 грн, розмір платежу з суми кредиту у складі чергового платежу 8000,00 грн. Також у п. 16 та п. 17 заявки зазначено, що орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 3920,58%. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача - 20240,00 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом становлять 12240,00 грн. Неустойка - 120,00 грн, яка нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Договір підписано електронним підписом позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора Е446 для підписання кредитного договору, який було надіслано на номер мобільного телефону відповідача [NUMBER] . Як убачається із інформації ТОВ «УПР» № 18-2811 від 28.11.2025, на підставі раніше укладеного договору на переказ коштів ФК-П-2024/01-2 від 01.04.2024 успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта, а саме: 25.01.2025 о 03:48:46, номер транзакції в системі iPay.ua [NUMBER] на платіжну карту № [NUMBER] було перераховано грошові кошти у розмірі 8000,00 грн, призначення платіжної операції: видача за договором кредиту № 25.01.2025-100000180. Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 25.01.2025-100000180 від 25.01.2025, заборгованість [PERSON] складає 19360,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості по тілу кредиту, 7760,00 грн сума заборгованості за процентами, 400,00 грн сума комісії за надання кредиту, 1200,00 грн сума комісії за обслуговування кредиту, 4000,00 грн неустойка. Разом з тим, як убачається із розрахунку заборгованості за договором № 25.01.2025-100000180 від 25.01.2025 станом на 12.01.2026, заборгованість [PERSON] складає 19440,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості по тілу кредиту, 7840,00 грн сума заборгованості за процентами, 1600,00 грн залишок комісій, 4000,00 грн залишок штрафів. Отже, зобов`язання за кредитним договором № 25.01.2025-100000180 від 25.01.2025 було повністю виконано позивачем, зокрема, відповідачу був наданий кредит та можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. У свою чергу, відповідач не виконав умови взятих на себе зобов`язань, не сплатив кредит, проценти за користування кредитом та інші платежі у повному обсязі, у зв`язку із чим загальна заборгованість відповідача перед позивачем не погашена та становить 19360,00 грн. Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України "Про електронну комерцію", який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Статтею 12 вказаного Закону встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Також частиною 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Згідно з частинами 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Лише наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦК України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. ст. 12, 76-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно статтей 13 та 89 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості. Досліджуючи наявні у справі № 141/1014/25 докази, суд доходить висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 25.01.2025-100000180 від 25.01.2025, оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами зазначеного кредитного договору. Наявними у справі доказами підтверджується той факт, що відповідачу було надано кредитні кошти на умовах, передбачених кредитним договором, однак [PERSON] допустив прострочення виконання грошового зобов`язання в строки, передбачені умовами укладеного кредитного договору № 25.01.2025-100000180 від 25.01.2025. Поряд з цим, визначаючись щодо розміру загальної суми заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача, суд зазначає наступне. На підтвердження розміру заборгованості позивачем надано суду довідку-розрахунок про стан заборгованості за кредитним договором № 25.01.2025-100000180 від 25.01.2025, відповідно до якої заборгованість [PERSON] складає 19360,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості по тілу кредиту, 7760,00 грн сума заборгованості за процентами, 400,00 грн сума комісії за надання кредиту, 1200,00 грн сума комісії за обслуговування кредиту, 4000,00 грн неустойка. Також позивачем надано розрахунок заборгованості за договором № 25.01.2025-100000180 від 25.01.2025 станом на 12.01.2026, згідно якого заборгованість [PERSON] складає 19440,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості по тілу кредиту, 7840,00 грн сума заборгованості за процентами, 1600,00 грн залишок комісій, 4000,00 грн залишок штрафів. Суд не погоджується із вимогами позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 25.01.2025-100000180 від 25.01.2025 в частині нарахування та стягнення неустойки (штрафів) у розмірі 4000,00 грн з огляду на таке. Так, відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 24 лютого 2022 року у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 в Україні введено воєнний стан. В подальшому, Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» неодноразово продовжено строк дії воєнного стану в Україні й по теперішній час. Оскільки кредитний договір № 25.01.2025-100000180 від 25.01.2025 було укладено між сторонами в період дії в Україні воєнного стану, а саме 25.01.2025, суд вважає безпідставними нарахування позивачем суми заборгованості за неустойкою (штрафами) у розмірі 4000,00 грн, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає. Разом з тим, суд зазначає, що позивачем у позовній заяві зазначено розмір заборгованості за процентами, що складає 7760,00 грн, у той час як у наданому розрахунку заборгованості за договором № 25.01.2025-100000180 від 25.01.2025 станом на 12.01.2026 зазначений розмір заборгованості за процентами складає 7840,00 грн. Поряд з цим, жодних заяв про збільшення розміру позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 25.01.2025-100000180 від 25.01.2025 у частині стягнення заборгованості за процентами у більшому розмірі (7840,00 грн), аніж зазначеному у позовній заяві (7760,00 грн) позивачем та його представником суду не надано та матеріали справи № 141/1014/25 не містять. Отже, враховуючи фактичні обставини справи № 141/1014/25, предмет та підстави заявлених позовних вимог, відсутність доказів повної сплати відповідачем кредитної заборгованості, суд доходить висновку, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 25.01.2025-100000180 від 25.01.2025 в сумі 15360,00 грн, з яких: 6000,00 грн сума заборгованості по тілу кредиту, 7760,00 грн сума заборгованості за процентами, 400,00 грн сума комісії за надання кредиту, 1200,00 грн сума комісії за обслуговування кредиту. При цьому, суд погоджується із довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором № 25.01.2025-100000180 від 25.01.2025 у частині заборгованостей за тілом кредиту, процентами та комісіями, поданою позивачем одночасно із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором, оскільки відповідні нарахування здійснено згідно умов укладеного між сторонами кредитного договору. Натомість, належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених у позові, а також доказів погашення заборгованості у повному обсязі у строки, визначені умовами кредитного договору № 25.01.2025-100000180 від 25.01.2025, відповідачем суду не надано та матеріали справи № 141/1014/25 не містять. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Згідно з частинами 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пункту 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 141 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Отже, з урахуванням положень статті 141 ЦПК України та частковим задоволенням позовних вимог, з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр»» слід стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 1921,90 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial