Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

18 квітня 2025 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за Кредитним договором. Заявлені вимоги мотивують тим, що 06 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» (далі ТОВ «Аванс Кредит») та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 15215-03/2024, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений в п.8, реквізити та підписи сторін. Відповідно до умов договору ТОВ «Аванс Кредит» надало відповідачу кредит у розмірі 7 000,00 грн., процентна ставка 1,50 % в день, строком на 120 днів до 02.09.2024 року. В подальшому ТОВ «Аванс Кредит» на підставі договору факторингу № 19092024 від 19 вересня 2024 року відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до боржників, в тому числі й до [PERSON] . Відповідно до Реєстру Боржників від 19.09.2024 року до Договору факторингу № 19092024 від 19.09.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23 100 грн., з яких: - 7 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 12 600 грн. сума заборгованості за процентами та 3500 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями. В разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та зараховані на погашення існуючої заборгованості. Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 19.09.2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 15 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» (далі ТОВ «Аванс Кредит») та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 25824-04/2024, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений в п.8, реквізити та підписи сторін. Відповідно до умов договору ТОВ «Аванс Кредит» надало відповідачу кредит у розмірі 8100,00 грн., процентна ставка 2,50 % в день, строком на 120 днів до 12.08.2024 року. В подальшому ТОВ «Аванс Кредит» на підставі договору факторингу № 20082024 від 20 серпня 2024 року відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до боржників, в тому числі й до [PERSON] . Відповідно до Реєстру Боржників від 20.08.2024 року до Договору факторингу № 20082024 від 20.08.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 32 400 грн., з яких: - 8 100 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 24 300 грн. сума заборгованості за процентами. В разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та зараховані на погашення існуючої заборгованості. Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 20.08.2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 12 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 2236152, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 22, 29 Договору позики, реквізити та підписи сторін. Відповідно до п. п. 5.1 та 5.2 п. 5 Договору позики відповідач підтвердив, що вивчив та повністю погоджується з умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», які є невід`ємною частиною Договору, а також вивчив та повністю погоджується з умовами цього Договору позики. За умовами договору позики [PERSON] отримала від ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» позику в сумі 11200 грн., шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок позичальника, процентна ставка 2,70 % (фіксована), строком на 30 днів. 14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія « 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором позики № 2236152 та у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія « 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників. Відповідно до Реєстру боржників № 31 від 25.09.2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16426,27 грн, з яких: - 7808,70 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 3017,57 грн. сума заборгованості за відсотками та 5600,00 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою. В разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та зараховані на погашення існуючої заборгованості. Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 20.08.2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. На підставі зазначеного просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитними договорами, в розмірі 71 926,27 грн. та понесені судові витрати. Ухвалою суду від 25 квітня 2025 року позовна заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 12 травня 2025 року до суду від представника відповідача Венделя О.М. надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з зазначеними доводами Позивача Відповідач не згодна та зазначає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» не підлягають задоволенню, так як вона свої обов`язки за даним Кредитним договором виконала в повному обсязі, кредит погасила, але надати докази не може, так як не збереглися квитанції. Згідно п. 4.1.2 Кредитного договору № 09755-05/2024 від 06.05.2024 року, Кредитного договору № 25824-04/2024 від 15.04.2024 року «у разі затримання Клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць», ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» повинно було «зупинити подальші нарахування процентів та вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі». Згідно Розрахунку заборгованості за даним Кредитним договором, можна зробити висновок, що Відповідачем оплата не проводилася, а отже, після спливу щонайменше одного календарного місяця після надання кредиту, тобто після 06.06.2024 р. ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» повинно було припинити нарахування процентів за вказаним Кредитним договором. З урахуванням зазначеного, з Відповідача, у разі задоволення позовних вимог, підлягають стягненню проценти за один місяць, що згідно Графіку платежів складає 3.150,00 грн. Також відповідно до п. 18 Розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (в редакції Закону України № 2120 від 15.03.2022 р.) та п. 6-1 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції Закону України № 2120 від 15.03.2022 р.) «у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється … від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З урахуванням зазначеного, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» щодо стягнення з Відповідача сума заборгованості по штрафним санкціям в розмірі 3.500,00 грн. також не підлягають задоволенню. Отже, приймаючи до уваги викладене, у разі задоволення судом позовних вимог Позивача, вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» щодо стягнення з Відповідача заборгованості за Кредитним договором № 09755-05/2024 від 06.05.2024 р. підлягають частковому задоволенню, а саме: в розмірі 10.150,00 грн. (десять тисяч сто п`ятдесят грн. 00 коп.), з яких: 7.000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 3.150,00 грн. сума заборгованості за процентами. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 25824-04/2024 від 15.04.2024 року Відповідачем оплата не проводилася, а отже, після спливу щонайменше одного календарного місяця після надання кредиту, тобто після 15.05.2024 р. ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» повинно було припинити нарахування процентів за вказаним Кредитним договором. З урахуванням зазначеного, заборгованість за відсотками за вказаним Кредитним договором повинна складати розмір відсотків за один місяць, що згідно Графіку платежів складає 6.075,00 грн. Отже, приймаючи до уваги викладене, у разі задоволення судом позовних вимог Позивача, вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» щодо стягнення з Відповідача заборгованості за Кредитним договором № 25824-04/2024 від 15.04.2024 р. підлягають частковому задоволенню, а саме: в розмірі 14.175,00 грн. (чотирнадцять тисяч сто сімдесят п`ять грн. 00 коп.), з яких: 8.100,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та 6.075,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Згідно Додатку № 1 «Таблиця обчислення загальної вартості кредиту» до Кредитного договору № 2236152 від 12.04.2024 року проценти за користування кредитом складають 1.680,00 грн., тоді як Позивач чомусь просить стягнути заборгованість за відсотками в розмірі 3.017,57 грн., і це при тому, що за його розрахунками, щонайменше було сплачено за основним боргом 3.391,30 грн. (з розрахунку: 11.200,00 грн. (сума кредиту) - 7.808,70 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу), а отже, і проценти за користування позикою. Щодо вимог Позивача про стягнення з Відповідача суми заборгованості по процентам за понадстрокове користування в розмірі 5.600,00 грн. (п`ять тисяч шістсот грн. 00 коп.), то право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування. Просить суд у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості за Кредитними договорами № 09755-05/2024 від 06.05.2024 р., № 25824-04/2024 від 15.04.2024 р. та № 2236152 від 12.04.2024 р.., відмовити у повному обсязі. 15 травня 2025 року до суду від представника позивача Ільїна А.Є. надійшла відповідь на відзив, в якій зазначив, що детально ознайомившись з відзивом представника відповідача, вважає його безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Доводи відзиву на позовну заяву про те, що умови договору щодо встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання зобов`язання за договором є несправедливими, не повинно братися до уваги, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. Відповідач розумів розмір процентів, надаючи свою згоду на отримання кредитних коштів. Відсотки, які просить стягнути Позивач нараховані за понадстрокове користування позикою/кредитом, за відсотковою ставкою передбаченою договором, саме за понадстрокове користування кредитом. Оскільки у Кредитному договорі, прямо зазначено, що Відповідач підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, які розміщені на сайті Кредитодавця, а також отримав від Кредитодавця до укладення цього Договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг, нарахування відсотків здійснювалося Первісним кредитором у межах умов даного кредитного договору та відповідно до законодавства, чинного на момент підписання Кредитного договору. Отже, підписавши договір, Відповідач посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. Просить суд позовні вимоги за кредитними договорами задовольнити у повному обсязі. 23 червня 2025 року до суду від представника відповідача [PERSON] надійшли додаткові заперечення на позовні вимоги, в яких зазначив, що відповідач не визнає вказаних позовних вимог за Кредитними договорами, так як вона свої обов`язки за даними договорами виконала повністю, кредит погасила. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» в судове засідання не з`явився. В відповіді на відзив було зазначено про розгляд справи у відсутність представника позивача, просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, але до суду від представника відповідача Венделя О.М. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність в зв`язку з зайнятістю в іншому процесі та відповідача. В зв`язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» (далі ТОВ «Аванс Кредит») та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 15215-03/2024, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений в п.8, реквізити та підписи сторін. Відповідно до умов договору ТОВ «Аванс Кредит» надало відповідачу кредит у розмірі 7 000,00 грн., процентна ставка 1,50 % в день, строком на 120 днів до 02.09.2024 року (а.с. 8-11). Згідно довідки директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» Є.М. Веліканова за вих № 3466_250130191350 від 30.01.2025 року, ТОВ «Універсальні платіжні рішення» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК № 342 від 02.10.2012) та отримало Ліцензію Національного банка України № 21/788-рк від 01.05.2023 року. 06.05.2024 року 16:50:02 на суму 7 000,00 грн., маска картки [NUMBER] ,номер транзакції в системі іРау.ua- 388998766, призначення платежу: Зарахування 7 000 грн. на карту [NUMBER] (а.с. 14). В подальшому ТОВ «Аванс Кредит» на підставі договору факторингу № 19092024 від 19 вересня 2024 року відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до боржників, в тому числі й до [PERSON] (а.с. 15-17). Відповідно до Реєстру Боржників від 19.09.2024 року до Договору факторингу № 19092024 від 19.09.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 23 100 грн., з яких: - 7 000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 12 600 грн. сума заборгованості за процентами та 3500 грн. сума заборгованості за штрафними санкціями (а.с. 18,19). Крім того, 15 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аванс Кредит» (далі ТОВ «Аванс Кредит») та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 25824-04/2024, який було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання останнім одноразового ідентифікатора, що був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений в п.8, реквізити та підписи сторін. Відповідно до умов договору ТОВ «Аванс Кредит» надало відповідачу кредит у розмірі 8100,00 грн., процентна ставка 2,50 % в день, строком на 120 днів до 12.08.2024 року (а.с. 21-24). Згідно довідки директора ТОВ «Універсальні платіжні рішення» Є.М. Веліканова за вих № 3466_250130191350 від 30.01.2025 року, ТОВ «Універсальні платіжні рішення» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК № 342 від 02.10.2012) та отримало Ліцензію Національного банка України № 21/788-рк від 01.05.2023 року. 15.04.2024 року 13:35:16 на суму 8100,00 грн., маска картки [NUMBER] ,номер транзакції в системі іРау.ua- 388998766, призначення платежу: Зарахування 8100 грн. на карту [NUMBER] (а.с. 27). В подальшому ТОВ «Аванс Кредит» на підставі договору факторингу № 20082024 від 20 серпня 2024 року відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» право вимоги до боржників, в тому числі й до [PERSON] (а.с. 28-30) Відповідно до Реєстру Боржників від 20.08.2024 року до Договору факторингу № 20082024 від 20.08.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 32 400 грн., з яких: - 8 100 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 24 300 грн. сума заборгованості за процентами (а.с. 31-32). Також, 12 квітня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики № 2236152, який підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 22, 29 Договору позики, реквізити та підписи сторін. Відповідно до п. п. 5.1 та 5.2 п. 5 Договору позики відповідач підтвердив, що вивчив та повністю погоджується з умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», які є невід`ємною частиною Договору, а також вивчив та повністю погоджується з умовами цього Договору позики. За умовами договору позики [PERSON] отримала від ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» позику в сумі 11200 грн., шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок позичальника, процентна ставка 2,70 % (фіксована), строком на 30 днів (а.с. 37-40). 14 червня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія « 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу № 14/06/21, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором позики № 2236152 та у відповідності до умов якого, ТОВ «Фінансова компанія « 1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників (а.с. 41-46). Відповідно до Реєстру боржників № 31 від 25.09.2024 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16426,27 грн, з яких:- 7808,70 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 3017,57 грн. сума заборгованості за відсотками та 5600,00 грн. сума заборгованості по процентам за понадстрокове користування позикою (а.с. 47-48). З виписки по рахунку № [NUMBER] за період з 12.04.2024 року по 02.12.2025 року наданої АТ КБ «ПриватБанк» за вих. № 20.1.0.0.0/7-251215/70157-БТ від 21.12.2025 року вбачається, що відповідачу [PERSON] 06.05.2024 року було зараховано кошти в сумі 7000,00 грн., 15.04.2024 року кошти в сумі 8100,00 грн. та 12.04.2024 року кошти в сумі 11200,00 грн. За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до ч. ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд приходить до висновку, про укладеність вищевказаних кредитних договорів між відповідачем та відповідною фінансовою установою, невиконання позичальником своїх зобов`язань щодо повернення, отриманих в борг коштів та наявності в нього боргових зобов`язань перед позивачем який набув за договором факторингу права вимоги за вищевказаним кредитним договором. За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Матеріали справи не містять та відповідачкою не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності кредитного договору. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" щодо нарахування суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7000 грн. та сума заборгованості за процентами в розмірі 12600,00 грн. за Кредитним договором №09755-05/2024 від 06.05.2024 року; в розмірі 32400,00 грн. за Кредитним договором № 25824-04/2024 від 15.04.2024 року та щодо нарахування суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 7808,70 грн. та сума заборгованості за відсотками в розмірі 3017,57 грн. за Договором позики №2236152 від 12.04.2024 року, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується нарахування позивачем процентів за понадстрокове користування кредитними коштами за Кредитним договором № 2236152 від 12.04.2024 року, суд виходить з наступного. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно п.п. 1.2, 2.1, 2.2 Договору позики № 2236152 від 12.04.2024 року кредит надається загальним строком на 30 днів з 12.04.2024 до 12.05.2024, процентна ставка/день 0,83% (фіксована), яка діє протягом Строку Договору, визначеного в п. 2.2 договору і є незмінними протягом всього строку позики та можуть бути змінені виключно на підставі укладеної між позикодавцем та позичальником додаткової угоди до договору. Позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування або строку виплати позики, установлених цим договором (пролонгація), шляхом укладення додаткової угоди до договору. Таким чином строк кредитування за договором спливав 12.05.2024 року. Відповідно до умов вищевказаного договору позики, позичальник має право продовжити строк користування позикою (пролонгація). Продовження строку користування позикою здійснюється за зверненням позичальника в електронній формі через особистий кабінет позичальника шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права. Однак, позивачем не надано доказів звернення позичальника за продовженням строку користування позикою у спосіб, визначений договорами. Додаткових угод, які повинна бути підписані між сторонами суду не надано. За такого, у позикодавця - ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" виникло право нарахування процентів за договором позики № 2236152 від 12.04.2024 року - до 12.05.2024 року. Таких же висновків дійшов Верховний Суд у правовій позиції, викладеній у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року (провадження №14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року (провадження № 14-318цс18), де зазначив, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Враховуючи вищезазначене, за Кредитним договором № 2236152 від 12.04.2024 року на користь позивача з відповідача підлягають стягненню проценти в розмірі 3017,57 грн. Що стосується нарахування позивачем суми заборгованості по штрафним санкціям (штрафу, пені) за Договором про надання фінансового кредиту № 09755-05/2024 від 06.05.2024 року в розмірі 3500,00 грн., суд виходить з наступного. Відповідно до пункту 18 "Прикінцевих та перехідних положень" ЦК України, який доповнений Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану" від 15 березня 2022 року №2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, враховуючи наведене, боржник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення на період воєнного стану. Пеня, нарахована включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на зазначене, суд, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог у цій частині. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, про часткове задоволення позову, а саме, з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути заборгованість за Кредитним договором № 09755-05/2024 від 06 травня 2024 року у розмірі 19600 (дев`ятнадцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 7 000 (сім тисяч) гривень 00 копійок, та сума заборгованості за відсотками 12600 (дванадцять тисяч шістсот) гривень 00 копійок; за Кредитним договором № 25824-04/2024 від 15 квітня 2024 року у розмірі 32400 (тридцять дві тисячі чотириста) гривень 00 копійок, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 8100 ( вісім тисяч сто) гривень 00 копійок, та сума заборгованості за відсотками 24 300 (двадцять чотири тисячі триста ) гривень 00 копійок; за Договором позики № 2236152 від 12 квітня 2024 року, у розмірі 10 826 (десять тисяч вісімсот двадцять шість) гривень 27 (двадцять сім) копійок, з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 7808 (сім тисяч вісімсот вісім) гривень 70 (сімдесят) копійок, та сума заборгованості за відсотками 3017 (три тисячі сімнадцять) гривень 57 (п`ятдесят сім) копійок. Всього стягнути заборгованості за договорами у загальному розмірі 62 826 (шістдесят дві тисячі вісімсот двадцять шість) гривень 27 (п`ятдесят) копійок. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, суд зазначає наступне. Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача, враховуючи що позов задоволено частково, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати (судовий збір) у розмірі 825 (вісімсот двадцять п`ять ) гривень 13 (тринадцять) копійок (19600 грн. (сума, задоволена судом) х 3028,00 грн. (сума судового збору за позовну заяву) : 71 926,27 грн. (загальна сума позову). На підставі викладеного і

Outcome: partial