Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

26.08.2025 року представник позивача адвокат Щербатий Р.Р., який підтвердив свої повноваження ордером серії ВН №1563983 від 21.08.2025 року, звернувся до суду із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким розірвати шлюб укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11 грудня 2019 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 4271. Також просить покласти на відповідача судові витрати, зокрема судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, з`ясувалось що у них різні погляди на життя, духовні та моральні цінності, між ними стали виникати сварки по всім життєвим питанням, які стали причиною повного непорозуміння та негативного ставлення один до одного. Вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. У зв`язку з вищенаведеним, примирення позивачки з відповідачем неможливе, тому і надання строку на примирення не виправить їх шлюбних стосунків, оскільки спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. Вона прийшла до твердого переконання, що розірвання шлюбу між ними неминуче. Від шлюбу сторони не мають дітей, але з`явитися одночасно до органу РАЦС вони не можуть, так як стосунків не підтримують, не спілкуються, тому вона звертається до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 03.09.2025 року по справі відкрито провадження, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі. Представник позивача адвокат Щербатий Р.Р. 08.01.2026 року через систему «Електронний суд» надав заяву, в якій просив розглянути справу у відсутності сторони позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, а саме шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/ та надіслання судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, причину неявки суду не повідомив, відзив до суду не надав, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 11 грудня 2019 року, який зареєстровано Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №4271 (а.с.8). За твердженнями викладеними в позовній заяві сторони від шлюбу не мають дітей, доказів протилежного суду не надано. Судом встановлено, що сторони однією сім`єю не проживають, сумісного господарства не ведуть, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що між подружжям зникло почуття взаємної поваги та любові, взаємодопомоги та підтримки, спільне життя подружжя не склалося, подружжя не проживають як сім`я, тому подальше сумісне проживання між сторонами стало неможливим. Згідно зі статтею 51 Конституції України та статті 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України, передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до положень ч.1 ст. 110, ч.2 ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово сімейний засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово союз підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, на розірванні шлюбу наполягає. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. На підставі вищезазначеного суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та подальше спільне проживання сторін неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо розподілу судових витрат суд приходить до наступного висновку. Відповідно до пункту 1 частини 1, частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved