Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

31 жовтня 2025 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності документа. Заяву мотивувала тим, що розпорядженням Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області від 26.04.2005 року №279-р отримав у власність земельну ділянку площею 2га, розташовану на території Водяно-Лоринської сільської ради, для ведення особистого селянського господарства . 28.12.2023 року було отримано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, з якого вбачається, що право власності на зазначену земельну ділянку не зареєстровано. При зверненні до державного реєстратора прав на нерухоме майно було отримано відповідь, у якій сказано, що є розбіжність у прізвищах при отриманні земельної ділянки, зазначено передачу гр. [PERSON] , тоді як заяву подано [PERSON] . Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 04.11.2025 року відкрито провадження у справі. Заявник [PERSON] , до суду надав заяву про слухання справи без його участі, заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу підтримує у повному обсязі, просив задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання не з`явилася. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. До матеріалів справи додано витяг з реєстру територіальної громади, з якого вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ., а раніше був зареєстрований в [ADDRESS] . З долученого до матеріалів справи витягу з розпорядження голови Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області від 26 квітня 2005 року № 279-р «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистих селянських господарств громадянам Водяно-Лоринської сільської ради» вбачається, що відповідно до зазначеного розпорядження у власність передано земельні ділянки у розмірі, визначеному проєктом організації території, у фізичних гектарах, для ведення особистих селянських господарств, зокрема земельну ділянку площею 2,00 га, при цьому у розпорядженні зазначено прізвище особи, якій передано земельну ділянку, - [PERSON] ( номер 54), а під номером 53 в переліку отримувачів земельних ділянкок значиться [PERSON] . Матеріалами справи підтверджується , що [PERSON] є рідним батьком заявника. З долученого до матеріалів справи витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що відомості про власника земельної ділянки з кадастровим номером 4823080700:02:000:0135 у Державному земельному кадастрі не зареєстровані. З рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно № 77100247 від 07 лютого 2025 року вбачається, що державним реєстратором Демецкою відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з наявністю суперечностей у поданих документах, а саме: у правовстановлюючих документах земельну ділянку передано у власність громадянину [PERSON] , тоді як із заявою про державну реєстрацію звернувся [PERSON] . Вознесенська районна військова адміністрація у відповіді на звернення [PERSON] повідомила про відсутність достатніх підстав для ідентифікації осіб та внесення змін до розпорядження голови Єланецької районної державної адміністрації від 26 червня 2005 року № 279-р «Про затвердження проєкту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистих селянських господарств громадянам Водяно-Лоринської сільської ради». Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. П. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорт. Згідно з вимогами Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти, що породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або виникнення особистих чи майнових прав громадян. Також згідно п. 12 вищевказаної Постанови, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактівщо мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу,що необхідний заявнику для оформлення особистих,майнових прав,що випливають з цього факту.Оскільки даний факт підтверджується письмовими доказами у справі, суд дійшов висновку,що є підстави для задоволення вимог заяви і встановлення факту належності [PERSON] правовстановлючого документу Розпорядження Єланецької районної державної адміністрації Миколаївської області від 26.04.2005 року №279-р. На підставі вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви у повному обсязі. Частиною 7 статті 294 ЦПК України встановлено, що при ухваленні судом рішення в справах окремого провадження, судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved