Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Представник позивача Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" Балагурак В.В. звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Свій позов обґрунтовує тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 08.07.2013 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк». Підписавши заяву, сторони у відповідності до ст. 634 ЦК України уклали договір про надання банківський послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Оскільки відповідач не виконав умови договору належним чином, у нього станом на 26 січня 2022 року виникла заборгованість перед АТ КБ «Приват Банк» в розмірі 12 178,43 грн. з яких: 9 887,52 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 2 290,91 гривень - заборгованість за простроченими відсотками. Враховуючи наведене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у загальному розмірі 12 178,43 грн. та судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді від 01 квітня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Ухвалою від 11 липня 2022 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості зупинено провадження у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості до припинення перебування відповідача у складі добровольчого формування територіальної громади, або до завершення на території України воєнного стану. Ухвалою від 24 вересня 2025 року з метою з`ясування чи відповідач [PERSON] перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, провадження по даній справі поновлено та призначено судове засідання з повідомленням учасників справи. Ухвалою від 03 грудня 2025 року клопотання представника позивача Приходько Лесі Олександрівни про витребування доказів задоволено. Постановлено витребувати з [INFO] відомості щодо проходження служби громадянином України [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. На виконання вимог ухвали про витребування доказів від 03 грудня 2025 року з [INFO] надійшла інформація, що станом на 17 грудня 2025 року [PERSON] ,1984 року народження на військову службу по мобілізації [INFO] не призивався. [PERSON] користується правом на відстрочку від призову на військову службу по мобілізації згідно п.3 ч.1 ст.23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» терміном до 02.02.2026 року. Станом на 19 січня 2026 року відзив на позов від відповідача до Луцького міськрайонного суду Волинської області не надійшов. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява, у якій просить розгляд справи проводити без участі представника позивача. Не заперечує проти заочного розгляду справи, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Так,21.10.2025 року, 03.12.2025 року від відповідача на електронну пошту суду надійшли клопотання про відкладення розгляду справи на невизначений термін у зв`язку із перебуванням за кордоном. Отже, відповідачу достовірно відомо про поновлення розгляду справи. Суд звертає увагу, що розгляд справи неодноразово відкладався у зв`язку із поданими клопотаннями відповідача, справа в провадженні судді перебуває з 09 лютого 2022 року, та відповідач протягом тривалого часу мав можливість подати до суду відзив на позовну заяву, письмові заперечення чи будь які пояснення щодо позовних вимог, однак таким правом не скористався. Враховуючи наведене, суддя вважає визнати неявку відповідача неповажною, та розглянути справу за наявними матеріалами. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. 14.06.2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» змінило тип товариства з публічного на приватне та назву на Акціонерне товариства Комерційний банк «ПриватБанк». У відповідності до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про Акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви. Як вбачається з матеріалів справи 08 липня 2013 року [PERSON] підписав Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. У заяві зазначено, що [PERSON] погоджується з тим, що дана заява разом із пам`яткою клієнта і тарифами, складають між ним і банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, що підтверджується підписом у заяві. На підставі укладеного договору відповідач отримав платіжний інструмент, кредитну картку № [NUMBER] , строк дії -05/17, тип - карта "Універсальна". Відповідно до підписаної заяви про приєднання до умов та правил надання послуг від 08 липня 2013 року отримав кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Кредитний ліміт становить 8 000 грн. Після спливу строку дії першої картки [PERSON] , для можливості користування рахунком додатково отримав наступі картки: 1)26.01.2016 року - карта № [NUMBER] , строк дії 01/20 року, тип - Універсальна; 2) 07.02.2020 року карта № [NUMBER] , строк дії 08/23 року, тип Універсальна GOLD (а.с.14). В процесі користування рахунком відбувалася зміна кредитного ліміту. Так, 05.07.2017 року кредитний ліміт збільшився до 10 000 грн., 30.10.2019 року збільшився до 12 000 грн., 18.02.2000 року - збільшився до 19 000 грн.; 12.06. 2020 та 23.06.2020 року зменшився до 17 377,46 грн.; 01.07.2020 кредитний ліміт зменшився до 0. Окрім цього, у процесі користування рахунком 07.02.2020, [PERSON] підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої отримано кредитну картку номер - № [NUMBER] , строк дії 08/23 року, тип Універсальна GOLD, а також погоджені умови користування кредитним рахунком. В заяві наявна інформація про відсоткові ставки по кредитування по картковому рахунку. Водночас, відповідач не надавала банку жодного разу заперечення щодо розміру відсоткової ставки, при цьому частково погашав заборгованість, що свідчить про обізнаність останнього з умовами кредитування. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачкою підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постангови НБУ від 13.12.2019 за №151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Тобто, [PERSON] був належним чином повідомлений про умови кредитування зокрема щодо сплати відсотків. Починаючи з 07.02.2020 року, відсотки нараховувалися відповідно до підписаної останнім, заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п.1.3. у розмірі 42%. При цьому за погодженою ставкою Банком нараховано відсотків у розмірі 2 290,91 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав та надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Згідно заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, тип кредиту - відновлювана кредитна лінія, розмір кредитного ліміту до 50 000 гривень для карт "Універсальна" та розмір кредитного ліміту до 75000 гривень для карт "Універсальна Gold", строк кредитування 20 років, процентна ставка 43,2,0% річних для карт "Універсальна" та 42% - для карт Універсальна GOLD. Суд установив, що [PERSON] , взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків за його користування належним чином не виконує. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 26 січня 2022 року становить 12 178,43 грн. з яких: 9 887,52 грн. - заборгованість за тілом кредиту та 2 290,91 гривень - заборгованість за простроченими відсотками ( а.с.12-13). Здійснений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, а відтак такий розрахунок є належним та допустимим доказом, який підтверджує заборгованість за укладеним договором. Верховний Суд у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 вказав, що при вирішенні цивільних справ судами враховується стандарт доказування «більшої вірогідності», відповідно до якого вимоги позову щодо розміру заборгованості є доведеними у разі, коли стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Отже, судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором, а тому позивач має право вимагати повернення такої заборгованості в повному обсязі, включаючи заборгованість по відсотках за користування кредитом. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості позичальником не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем здійснено заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а тому з [PERSON] на користь АТ «Приват Банк» слід стягнути заборгованості за кредитом в розмірі 12 178,43 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягають до задоволення вимоги позивача про відшкодування відповідачем понесених ним судових витрат по сплаті судового збору в розмірі 2 481,00 гривень.

Outcome: approved