Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «С. Бандери 70» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки заборгованість із сплати обов`язкових місячних платежів з утримання неподільного та загального майна і прибудинкової території у сумі 21 917 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 96,4 кв.м. Житловий будинок [ADDRESS] переданий на баланс ОСББ «С. Бандери 70». Рішенням загальних зборів ОСББ «С. Бандери 70» встановлено розмір місячних платежів 4 грн за 1 кв.м. [PERSON] всупереч вимогам статуту ОСББ «С. Бандери 70», закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» за період з 01.01.2022 30.09.2025 не сплатила 12594 грн обов`язкових платежів з утримання неподільного і загального майна та прибудинкової території. Крім того, позивач, у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання, просить стягнути з останньої інфляційні втрати в розмірі 7990 грн, а також 3 % річних в сумі 1333 грн. Загальний розмір заборгованості становить 21917 грн. З цих підстав просить позов задовольнити. Ухвалою судді від 25.11.2025 відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, від голови правління ОСББ «С. Бандери 70» Жебелюка І.В. надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання повторно не з`явилася без повідомлення про причини неявки. Правом подання відзиву відповідач не скористалася. Заяви чи клопотання на день розгляду справи від відповідача до суду не надходили. Ураховуючи наявність усіх умов, визначених ст. 280 ЦПК України, суд прийшов до переконання про можливість здійснення заочного розгляду даної справи та ухвалення за наслідками її розгляду заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що відповідачці [PERSON] на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 110,5 кв.м., житловою площею 72,6 кв.м, що підтверджується Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 5). Рішенням Виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 1938 від 03.12.2009 вирішено зареєструвати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «С. Бандери 70» за адресою: [ADDRESS] , яке діє згідно Статуту (а.с. 8). Як вбачається з Протоколу № 21 загальних зборів ОСББ «С. Бандери 70» від 22.04.2021, затверджено розмір внесків за 1 м.кв. на управління будинку 3,79 грн/м.кв., оплата послуг з поводження з побутовими відходами (ПП «Катруб») 0,21 грн/м.кв., разом - 4,00 грн./м.кв. за житлове приміщення (а.с. 6). Згідно із розрахунком заборгованості, наданого позивачем, за відповідачкою [PERSON] наявна заборгованість по сплаті внесків, розмір якої за період з 01.01.2023 по 30.09.2025 становить 12 594,20 гривень (а.с. 7). 19.10.2025 позивачем надіслано вимогу [PERSON] про необхідність сплатити на користь ОСББ «С. Бандери 70» заборгованість зі сплати місячних платежів з утримання неподільного та загального майна і прибудинкової території у сумі 12 436 грн. Дослідивши надані докази, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до статті 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 № 45, власник квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг, утримання будинку і прибудинкової території в будинках (квартирах) приватного житлового фонду покладено на власника. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З аналізу положень ст. 11, 319, 322, 509, 526, 610 ЦК України, Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» в їх системному взаємозв`язку вбачається, що кожен власник квартири (нежитлового приміщення) в будівлі несе обов`язок з утримання власного майна, приміщень загального користування та прибудинкової території. Витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку та інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом, входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, за загальним правилом, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна. Обов`язок відповідача з утримання належного йому майна виникає незалежно від обставин звернення до нього позивача з пропозиціями щодо оплати зазначених послуг чи укладення договору. Частиною 1 статті 385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону. Відповідно до статті 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Згідно статті 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Статтею 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що вищим органом управління об`єднання є загальні збори його членів, до виключної компетенції яких, зокрема, належить затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту; визначення розмірів внесків та платежів членами об`єднання. За результатами розгляду питань, віднесених до компетенції загальних зборів, приймається рішення, яке може бути оскаржено в судовому порядку. Згідно з частиною шостою статті 13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Відповідно до статті 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» співвласник зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Виходячи з положень ч. 1 ст. 17, ст. 20, ч. 6, 7, 8 ст. 22, ч. 4 ст.23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного майна незалежно від членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів. У статті 22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» зазначено, що для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Враховуючи те, що відповідачка є власником квартири в будинку, який знаходиться на утриманні в ОСББ (відповідача), вона, як власник житла, зобов`язана нести витрати на внески і платежі співвласників об`єднання, оскільки такий обов`язок передбачений чинним законодавством. У зв`язку з невиконанням [PERSON] обов`язків з оплати внесків на утримання (управління) будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2023 по 30.09.2025 виникла заборгованість в розмірі 12 594 грн. За таких обставин, та враховуючи те, що відповідачка не з`явилася у судове засідання та докази на спростування доводів позивача не надала, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідачки на користь позивача 12 594 грн заборгованості по оплаті внесків за утримання будинку та прибудинкової території. Щодо вимоги про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом. Позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 7900 грн та 3% річних в сумі 1333 грн. Розрахунок здійснено за період з 01.01.2022 по 30.09.2025. Водночас, як вбачається з розрахунку заборгованості, заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території [PERSON] в розмірі 12 594,20 грн нарахована за період з 01.01.2023, а не з 01.01.2022. Окрім того, Постановою Кабінету Міністрів України за №206 від 05 березня 2022 року «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», передбачено, що нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Вказана постанова набирала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Положення вищевказаної постанови у даній редакції діяли до 30 грудня 2023 року. Таким чином, заявником безпідставно здійснено нарахування інфляційних нарахувань та 3% річних за користування чужими коштами за періоди з 01.01.2022 по 29.12.2023. За таких обставин, позовна вимога про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних, за період з 01.01.2022 по 29.12.2023, не підлягає задоволенню. Решту суми інфляційні втрати та 3% річних від суми заборгованості, зокрема, за період з 30.12.2023 по 30.09.2025 слід стягнути з відповідача на користь позивача. Розмір інфляційних нарахувань за період з 30.12.2023 по 30.09.2025 від суми боргу 8097,60 грн. (385,60 грн*21(міс.)) становить: 8097,60 грн. (сума боргу) ? 1,1704 % (сукупний індекс інфляції) - 8097,60 грн. (сума боргу) = 1379,83 грн. Розмір 3% річних від суми боргу 8097,60 грн. за період з 01.01.2022 по 29.12.2023 становить: Кількість днів прострочення для платежів 2024 року 607 днів, 2025 року - 214 днів. Розмір заборгованості, на яку нараховуються 3% річні становить: за 2024 рік - 4627,20 грн (385,60*12); за 2025 рік 3 470,40 грн (385,60*9). Розмір 3% річних за 2024 рік становить: 4627,20грн*0,3*(607/365) = 230,64 грн. Розмір 3% річних за 2025 рік становить: 3470,40 грн*0,3*(214/365) = 61,04 грн. Загальна сума 3% річних 291,68 грн. За таких обставин, та враховуючи те, що відповідачка не з`явилася у судове засідання та докази на спростування доводів позивача не надала, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідачки на користь позивача 12 594 грн заборгованості по оплаті внесків за утримання будинку та прибудинкової території, 1379,83 грн. інфляційних втрат та 291,68 грн. - 3% річних, а всього 14 265,51 грн. У задоволенні решти позовних вимог про стягнення інфляційних втрат та 3% річних слід відмовити. Враховуючи те, що позов задоволено частково (65,09 % від позовних вимог), відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1970,93 грн. (3028 грн * 0,6509). На підставі викладеного та

Outcome: partial