Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Фінтраст Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якій позивач просить суд з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія «Фінтраст Україна» суму заборгованості в розмірі 79 700 (сімдесят дев`ять тисяч сімсот гривень 00 копійок), з яких сума кредиту 20 000 (двадцять тисяч гривень 00 копійок), сума процентів за користування кредитом 59 700 (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот гривень 00 копійок). Стягнути з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «фінансова компанія «Фінтраст Україна» сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні 40 копійок) та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч гривень 00 копійок). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» є фінансовою установою, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи ФК № 870 від 28.02.2017, виданим Національним банком України, та має ліцензію на надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, видану відповідним розпорядженням уповноваженого органу. Вказує, що 18 березня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , [INFO] , за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи кредитодавця було укладено електронний договір № 6473628 про надання споживчого кредиту. Вказаний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, затверджених ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», та розміщених на офіційному веб-сайті кредитодавця. Згідно з умовами кредитного договору сума кредиту становила 20 000 грн, строк кредитування 360 днів, з періодичністю сплати процентів кожні 30 днів. Дата остаточного повернення кредиту та детальні умови платежів визначені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту, що є додатком до договору. Позивач зазначає, що ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» належним чином виконало свої зобов`язання за договором та надало відповідачу кредитні кошти у сумі 20 000 грн. шляхом їх перерахування на платіжну картку відповідача № [NUMBER] , що підтверджується довідкою платіжного провайдера. Процедура укладення електронного кредитного договору здійснювалася з дотриманням вимог законодавства України, зокрема Законів України «Про споживче кредитування» та «Про електронну комерцію». Відповідач, використовуючи веб-сайт кредитодавця, мав можливість ознайомитися з умовами кредитування, примірним договором, правилами, паспортом споживчого кредиту та іншою обов`язковою інформацією, після чого пройшов реєстрацію в інформаційно-телекомунікаційній системі, обрав суму та строк кредиту і прийняв умови договору. Кредитний договір був підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Умовами договору передбачено нарахування процентів за користування кредитом за стандартною процентною ставкою 1,99 % на день у межах строку кредитування. Позивач вказує, що відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, зокрема з 17.04.2023 року не здійснював оплату процентів та не повернув суму основного боргу, у зв`язку з чим були нараховані проценти за користування кредитом. Кредитним договором передбачено право кредитодавця на відступлення права вимоги за договором без окремої згоди боржника. У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань 27 листопада 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 27.11/23-Ф, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитним договором. Факт переходу права вимоги підтверджується актом приймання-передачі реєстру боржників та витягом з нього. Про відступлення права грошової вимоги відповідача було повідомлено шляхом направлення відповідного повідомлення на електронну адресу, зазначену ним при укладенні кредитного договору. Позивач зазначає, що ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» є фінансовою установою, має відповідне свідоцтво про реєстрацію та ліцензію Національного банку України на надання фінансових послуг, у тому числі факторингу, у зв`язку з чим є належним кредитором за спірним зобов`язанням. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача за кредитним договором, складає 79 700 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 червня 2024 року дану позовну заяву було передано для розгляду судді Гринишиній А.А. Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 662972 від 26.06.2024 сформованого засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» за запитом судді Піщанського районного суду Вінницької області на підставі ч. 8 ст. 187 ЦПК України, відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . Відповідно до вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України, враховуючи, що відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, судом 29 квітня 2024 року було направлено запит до Піщанської селищної ради Вінницької області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 20 липня 2024 року судом отримано інформацію від Студенянської сільської ради Вінницької області за вихідним № 1078 від 02 липня 2024 року, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] зареєстрований, за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 11 липня 2024 року постановлено відкрити провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Фінтраст Україна», до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, призначити справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначити судове засідання на 07 серпня 2024 року, встановити сторонам процесуальні строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень, а також відмовити у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів. В подальшому, судове засідання відкладене в останнє на 14 год. 00 хв. 14 січня 2026 року Позивач, свого уповноваженого представника в судове засідання не направив, представник позивача Городніщева Є.О. подала на адресу суду клопотання в якому просить суд розглянути справу без участі позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти ухвалення в справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання, в тому числі 14 січня 2026 року, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи не з`явився, причин неявки суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву та будь-яких заяв та клопотань від відповідача на адресу суду не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки два рази, відзив на позовну заяву не подав, суд, за згодою позивача, вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до положень ч. 1 ст. 280, ч. 4 ст. 223 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали даної цивільної справи, вивчивши правові норми, що регулюють дані правовідносини, приходить до переконання, що позовну заяву слід задовольнити повністю з наступних підстав. Згідно ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На підставі наданих суду доказів було встановлено, що 18 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , [INFO] , за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір № 6473628 про надання споживчого кредиту. Вказаний договір укладено відповідно до Правил надання коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, затверджених ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», та з дотриманням вимог Закону України «Про електронну комерцію» і Закону України «Про споживче кредитування». Як убачається з матеріалів справи, до укладення електронного кредитного договору відповідач зайшов на офіційний веб-сайт ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», де мав можливість ознайомитися з текстом примірного кредитного договору, Правилами, Паспортом споживчого кредиту, інформацією, передбаченою частиною другою статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією, фінансовою звітністю та іншою необхідною інформацією, що свідчить про забезпечення відповідачу можливості прийняття усвідомленого рішення щодо отримання кредиту. Після реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відповідач обрав бажану суму кредиту та строк кредитування, підтвердив ознайомлення з усіма істотними умовами договору та прийняв пропозицію кредитодавця. Кредитний договір було підписано відповідачем шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що відповідає вимогам частин шостої та восьмої статті 11 та статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов кредитного договору сума кредиту становила 20 000 гривень, строк кредитування 360 днів, із періодичністю сплати процентів кожні 30 днів. Стандартна процентна ставка за користування кредитом становила 1,99 відсотка на день та застосовувалася в межах строку кредитування. Кінцевий строк повернення кредиту та порядок здійснення платежів визначені у таблиці обчислення загальної вартості кредиту, що є додатком до договору. Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання за кредитним договором виконало належним чином та надало відповідачу кредитні кошти у сумі 20 000 гривень шляхом безготівкового перерахування на платіжну картку № [NUMBER] , зазначену відповідачем особисто при оформленні кредиту. Факт перерахування коштів підтверджується довідкою платіжного провайдера ТОВ «ПЕЙТЕК УКРАЇНА», який має відповідну ліцензію Національного банку України та внесений до Державного реєстру фінансових установ. З урахуванням вимог пункту 10 Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 листопада 2021 року № 113, кредитний договір містить номер особистого електронного платіжного засобу відповідача у встановленому форматі, що підтверджує дотримання кредитодавцем вимог чинного законодавства. Надання відповідачем реквізитів платіжної картки, які є захищеними та відомі лише власнику картки, свідчить про погодження сторонами всіх істотних умов договору, у тому числі способу надання кредитних коштів. Судом також встановлено, що відповідач порушив умови кредитного договору, оскільки з 17 квітня 2023 року не здійснював оплату процентів відповідно до графіка платежів та не повернув суму основного боргу. У зв`язку з цим кредитодавцем було нараховано проценти за користування кредитними коштами в межах строку дії договору відповідно до умов договору. Пунктом 3 підпункту 4.1 кредитного договору передбачено право Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» укладати договори відступлення права вимоги або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди відповідача. Судом встановлено, що 27 листопада 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 27.11/23-Ф, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги за кредитним договором. Факт переходу права вимоги підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі реєстру боржників та витягом з реєстру боржників щодо відповідача. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» є фінансовою установою, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи та витягом з Державного реєстру фінансових установ про наявність ліцензії на надання фінансових послуг, у тому числі факторингу, виданої Національним банком України, а відтак є належним кредитором у спірних правовідносинах. Судом встановлено, що про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором відповідача було повідомлено шляхом направлення відповідного повідомлення на електронну адресу, зазначену ним під час укладення кредитного договору. Суд зазначає, що умови договорів факторингу передбачали можливість відступлення як наявних, так і майбутніх прав вимоги, що відповідає статтям 1077-1078 ЦК України. Зазначені договори є чинними, їх недійсність судом не встановлена, а отже, відповідно до статті 204 ЦК України діє презумпція їх правомірності. Встановлено, що в період перебування права вимоги у ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», а також після його переходу до позивача відповідач жодних платежів у рахунок погашення заборгованості не здійснював. Нові нарахування за кредитом не проводилися. Станом на дату звернення до суду загальна сума заборгованості відповідача перед ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» відповідно до укладеного Договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27 листопада 2023 року становить 79 700 (сімдесят дев`ять тисяч сімсот гривень 00 копійок). Разом з тим, рішенням №251124/1 єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 року змінено найменування Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове найменування Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». 10.12.2024 року проведені реєстраційні дії щодо зміни назви позивача державним реєстратором Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації Мельник І.В., що підтверджується відповідною Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, запис № 1000681070010062201 від 10.12.2024 року. Згідно зі ст. 90 ЦК України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму та назву. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування. При цьому суд враховує, що зміна найменування юридичної особи тягне тільки правовий наслідок проведення державної реєстрації змін, пов`язаних зі зміною найменування, до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Тобто, зміна найменування юридичної особи не тягне за собою правонаступництва у зв`язку з відсутністю нового учасника цивільних відносин, якому мали б перейти права та обов`язки особи, яка вибула, та свідчить про юридичну незмінність учасника цивільних відносин. Таким чином заборгованість відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» за кредитним договором, право грошової вимоги за яким перейшло до позивача на підставі договору факторингу № 27.11/23-Ф від 27 листопада 2023 року, складає: 20 000 грн. сума основного боргу (тіло кредиту), 35 820 грн. нараховані проценти, у тому числі проценти, нараховані позивачем за 60 календарних днів у розмірі 23 880 грн., а всього 79 700 грн. За нормою ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі Відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується вчасно повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному цим Договором. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, Відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення Позивачу права грошової вимоги до Відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», ні на рахунки первісного кредитора. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Правовідносини які склалися між сторонами регулюються ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В статті 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). В частинах 1 та 2 ст. 513 ЦК України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно положень ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. В частині 1 статті 549 ЦК передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. При цьому мається на увазі, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В частині 2 статті 615 ЦК України вказано, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. З положень статті 628 ЦК України слідує, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Норми статті 629 вказують, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд також керується ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частина 1 ст. 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. Положення ч.1 ст. 1049 ЦК України вказують, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Частиною 1 статті 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальників процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором та таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а тому заборгованість, що виникла, слід стягнути з нього в примусовому порядку. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість, що є порушенням законних прав та інтересів позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання за кредитним договором, а позивач як правонаступник первісного кредитора обґрунтовано заявив вимоги про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 6473628 від 18.03.2023 року. При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує, що відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2 422,40 гривень. Крім того ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» понесло витрати в сумі 10 000,00 грн. на професійну правничу допомогу, адвоката Городніщевої Є.О. на підставі Договору про надання правничої допомоги № 28/03-2024 від 28.03.2024 року, що підтверджується рахунком про оплату № 1005-11/06-2024 від 11 червня 2024 року до Договору про надання правничої допомоги 28/03-2024 від 28.03.2024 року а.с. 74.

Outcome: approved