Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Представник Харківського національного університету внутрішніх справ Романишина Л.С. звернулася до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області із даною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача [PERSON] витрати, повязані з утриманням у сумі 83962,03 грн. та судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01.08.2024 року Харківський національний університет внутрішніх справ уклав договір про відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року з [PERSON] . Договором передбачено, що відповідач зобов`язується провести розрахунки (погашати зазначену суму заборгованості) витрат не пізніше 10 числа кожного місяця рівними частинами починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому укладено договір. Строк вказаний у договорі з 10.09.2024 року сума платежів на погашення заборгованості по договору складає 83 962 (вісімдесят три тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн. 03 коп., строк закінчення 10.08.2025 р. Відповідно до п. 1.1 І розділу договору ЗВО надає Боржникові розстрочку на строк до одного року для сплати заборгованості із відшкодування витрат, пов`язаних з його (її) утриманням у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, (надалі заборгованість), усього на суму 83 962 (вісімдесят три тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн. 03 коп. Відповідно до п. 2.3. Договору Боржник зобов`язується забезпечити своєчасну сплату розстрочених сум заборгованості у строки, визначені Розділом І цього Договору. Згідно з п. 3.1. ІІІ розділу Договору Сторони несуть відповідальність за повне виконання взятих на себе зобов`язань за цим Договором. 10.08.2025 останній строк належної сплати заборгованості сплинув. Відповідач всупереч умов вказаного договору, не забезпечив своєчасну сплату розстрочених сум, свої зобов`язання не виконав в повному обсязі, сума витрат пов`язаних з утриманням у ХНУВС не погашена. Відповідно до ч.2 ст.520 Цивільного кодексу України представником ХНУВС було надіслано до відповідача повідомлення (вимога) вих. № 4/96 від 09.09.2025 про погашення заборгованості у розмірі 83 962 (вісімдесят три тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн. 03 коп. за місцем мешкання останньої за штрихкодовим ідентифікатором № 0601190355970. За даними бухгалтерського обліку згідно довідки № 24/1358 від 12.11.2025 Харківського національного університету внутрішніх справ станом на 10.11.2025 заборгованість [PERSON] перед ХНУВС становить 83 962 (вісімдесят три тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн. 03 коп. Відповідач всупереч умов вказаного договору, не забезпечив своєчасну сплату розстрочених сум, свої зобов`язання не виконав в повному обсязі, сума витрат пов`язаних з утриманням у ХНУВС не погашена. При зарахуванні та при звільненні всі особи (курсанти та в подальшому відповідачі) належним чином повідомленні під особистий підпис, щодо відшкодування витрат, пов`язані з утриманням у навчальному закладі. Наведені розрахунки Відповідачем не оскаржувались. Договір про відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року був складений з [PERSON] за його проханням, після ЗВІЛЬНЕННЯ з органів поліції, як з цивільною (фізичною) особою. Ухвалою суду від 26.11.2025 року відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання. Відповідачу [PERSON] було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. На адресу повернувся конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що підтверджується поштовим повідомленням наявним в матеріалах справи. Згідно з положеннями частини сьомої та восьмої статті 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Таким чином, відповідач [PERSON] вважається належним чином повідомленим про розгляд справи судом. Відповідно до ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01.08.2024 року Харківський національний університет внутрішніх справ уклав договір про відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року з [PERSON] . Договором передбачено, що відповідач зобов`язується провести розрахунки (погашати зазначену суму заборгованості) витрат не пізніше 10 числа кожного місяця рівними частинами починаючи з місяця, наступного за місяцем, в якому укладено договір. Строк вказаний у договорі з 10.09.2024 року сума платежів на погашення заборгованості по договору складає 83 962 (вісімдесят три тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн. 03 коп., строк закінчення 10.08.2025. Відповідно до п. 1.1 І розділу договору ЗВО надає Боржникові розстрочку на строк до одного року для сплати заборгованості із відшкодування витрат, пов`язаних з його (її) утриманням у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, , усього на суму 83 962 (вісімдесят три тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн. 03 коп. Відповідно до п. 2.3. Договору Боржник зобов`язується забезпечити своєчасну сплату розстрочених сум заборгованості у строки, визначені Розділом І цього Договору. Згідно з п. 3.1. ІІІ розділу Договору Сторони несуть відповідальність за повне виконання взятих на себе зобов`язань за цим Договором. 10.08.2025 останній строк належної сплати заборгованості сплинув. Відповідач всупереч умов вказаного договору, не забезпечив своєчасну сплату розстрочених сум, свої зобов`язання не виконав в повному обсязі, сума витрат пов`язаних з утриманням у ХНУВС не погашена. Відповідно до ч.2 ст.520 Цивільного кодексу України представником ХНУВС було надіслано до відповідача повідомлення (вимога) вих. № 4/96 від 09.09.2025 про погашення заборгованості у розмірі 83 962 (вісімдесят три тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн. 03 коп. за місцем мешкання останнього за штрихкодовим ідентифікатором № 0601190355970. За даними бухгалтерського обліку згідно довідки № 24/1358 від 12.11.2025 Харківського національного університету внутрішніх справ станом на 10.11.2025 заборгованість [PERSON] перед ХНУВС становить 83 962 (вісімдесят три тисячі дев`ятсот шістдесят дві) грн. 03 коп. Відповідно до ч. 1 ст.12, ч. 1 ст.13ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 2 ст.77ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст.81ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ч. 1ст.625ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Статтею 610 Цивільного кодексу України, передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 5 ст. 81 та ч. 2 ст. 83 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Своїх заперечень проти позову та доказів, які б обґрунтовували такі заперечення відповідачем суду не надано. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved