Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача надлишково сплачені кошти (переплату) за газопостачання у розмірі 7273,83 грн та витрати на сплату судового збору у розмірі 968,80 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що є споживачем природного газу, постачання якого здійснювалось відповідачем за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . З 01 травня 2022 року всіх побутових споживачів ТОВ «Рівнегаз збут» переведено на ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Оскільки, внаслідок неналежного упорядкування, споживачів переведено заднім числом та, зважаючи на відсутність будь-якої інформації про такі дії з боку державних органів, товариство продовжувало по 08 червня 2022 року постачати природний газ, а споживачі й надалі проводили оплату за надані послуги. В зв`язку з цим, у неї виникла переплата за спожитий газ у розмірі 7273,83 грн. Протягом всього часу починаючи з 2022 року зверталася до ТОВ «Рівнегаз збут» з проханням повернути кошти. 18 березня 2025 року звернулася до ТОВ "Рівнегаз збут" зі скаргою про повернення коштів. Однак, відповіді не надано, кошти повернуті не були. У відзиві на позовну заяву представник відповідача Якимчук О.М. вважає позов передчасним та просить відмовити у позові. Заперечення проти позовних вимог мотивує тим, що з 01 липня 2015 року по 30 квітня 2022 року на умовах укладеного з позивачем Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та Правил постачання природного газу товариство надавало послуги з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] . У період надання ТОВ «Рівнегаз збут» послуг [PERSON] останньою проводилися оплати відповідно до спожитих обсягів природного газу. Разом з тим, оператором ГРМ АТ «Рівнегаз» спожитті об`єми газу не передавалися для постачальника газу, а ті, що передані, очевидно не відповідали дійсності. З квітня 2022 року об`єми газу по об`єкту надання послуг з газопостачання [PERSON] відображалися оператором ГРМ на рівні «0». Відтак, всі об`єми газу, які були спожиті [PERSON] у ТОВ «Рівнегаз збут», ймовірно передані ТОВ «ГК «Нафтогаз України», у зв`язку з чим у [PERSON] утворилася переплата. Отже, має місце невиконання обов`язків АТ «Рівнегаз» щодо належного обліку природного газу, а також самого позивача щодо передачі показів лічильника газу оператору ГРМ. З 01 травня 2022 року постачання природного газу всім побутовим споживачам здійснюється іншим постачальником природного газу - ТОВ "ГК "Нафтогаз України". Внаслідок прийняття Міненерго нормативно-правового акту, яким вирішено перевести споживачів "заднім число", без будь-якого попереднього повідомлення постачальника природного газу та побутових споживачів, без фіксування показань лічильників газу станом на 01 травня 2022 року, по особових рахунках побутових споживачів товариства виникла переплата за спожитий природний газ, оскільки фактичні показники лічильників оператором ГРМ внесені не були, споживачами не повідомлялися, остаточна звірка по показаннях лічильників газу не проводилася, тобто внаслідок неналежного урядування та дій з боку АТ "Рівнегаз" у споживачів утворилася переплата, що по суті є навпаки оплатою за спожитий природний газ у ТОВ "Рівнегаз збут". 11 грудня 2023 року Рівненською торгово-промисловою палатою видано сертифікат № 5600-23-4656 про форс-мажорні обставини, яким підтверджено винятковість обставин та підстав, з яких товариством затримується повернення переплат споживачам у зв`язку з доведеними форс-мажорними обставинами, які тривають і донині. Повернення помилкрово сплачених коштів позивачу буде здійснено в порядку черговості, однак при належному оформленні документів. До позовної заяви та до заяви споживача про повернення помилково сплачених коштів не долучені квитанції про проведення оплат. Ухвалою від 17 червня 2025 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. У клопотанні від 16 січня 2026 року представник позивача Павлюк І.А. просить справу розглянути без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівнегаз збут» з 01 липня 2015 року до 30 квітня 2022 року надавало послуги з постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ) на умовах укладеного з [PERSON] Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі - Типовий договір), та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2496 (далі - Правила постачання). Станом на 16 січня 2026 року по особовому рахунку № [NUMBER] споживача [PERSON] обліковується переплата в сумі 7786,26 грн, про що свідчить долучений відповідачем до відзиву на позовну заяву фінансовий стан особового рахунку. 18 березні 2025 року позивач звернулася до ТОВ "Рівнегаз збут" зі скаргою, в якій просила повернути переплату за постачання газу по особовому рахунку № [NUMBER] на її банківський рахунок, який був вказаний в заяві на повернення коштів. Доказів повернення позивачу переплатиза постачання природного газу матеріали справи не містять. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до наказу Міністерства енергетики України № 198 від 08 червня 2022 року «Про постачання природного газу побутовим споживачам», який набрав чинності 24 червня 2022 року, побутовим споживачам, яких на день набрання чинності цим наказом внесено до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи, з 01 травня 2022 року постачання природного газу на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам здійснює Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Відповідно до п.5 ч.2 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги зобов`язаний розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг. Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу як товарної продукції постачальником. Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання (п.1.1, 1.3 Типового договору). Згідно з п.2.1 Типового договору, за цим договором постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором. Пунктом 6.2 Типового договору передбачені обов`язки постачальника, зокрема забезпечити безперервне постачання природного газу в порядку та на умовах, передбачених цим договором; відшкодовувати збитки, понесені споживачем у випадку невиконання або неналежного виконання постачальником своїх зобов`язань за цим договором. За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством (п.8.1 Типового договору). Постачальник відшкодовує споживачу збитки, понесені споживачем у зв`язку з припиненням постачання газу споживачу Оператором ГРМ на виконання неправомірного доручення постачальника, в обсягах, передбачених Правилами постачання (п.8.3 Типового договору). Відповідно до п.10.1 Типового договору, сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин). Сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтвердні документи щодо їх настання відповідно до законодавства (п.10.4 Типового договору). Згідно з пп.4 п.11.5 Типового договору, дія договору припиняється у разі реєстрації споживача в Реєстрі споживачів іншого постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи у порядку, визначеному Правилами постачання та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2493. У такому випадку дія цього договору припиняється на наступний день після реєстрації споживача в Реєстрі іншого постачальника. Відповідно до п.15 розділу ІІІ Правил постачання, постачання природного газу постачальником починається з дня реєстрації споживача в Реєстрі споживачів постачальника. У випадку зміни постачальника природного газу постачання здійснюється на наступний день після реєстрації споживача в Реєстрі споживачів постачальника. При цьому постачальник зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дня реєстрації споживача у своєму Реєстрі споживачів повідомити його про дату, з якої постачальник здійснює постачання природного газу споживачу. За положеннями п.24 розділу ІІІ Правил постачання, у разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу протягом п`яти робочих днів після отримання такої вимоги. Зобов`язання з повернення безпідставно набутого майна виникає відповідно до ст.1212 Цивільного кодексу України за умови набуття або збереження особою майна за рахунок іншої особи, а також відсутності достатньої правової підстави для такого набуття (збереження), зокрема у разі, коли відповідні підстави згодом відпали. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Оскільки з 01 травня 2022 року ТОВ "Рівнегаз збут" не здійснює постачання природного газу у житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , наявні на особовому рахунку споживача [PERSON] кошти в сумі 7786,26 грн, як плата за послуги, які фактично надано не було, є безпідставно набутим майном, а отже, до правовідносин між сторонами застосовуються норми ст.1212 ЦК України. Правова підстава для оплати позивачем наданих послуг саме відповідачу відсутня, тому кошти переплати мають бути повернуті позивачу. Не заслуговують на увагу доводи представника відповідача про передчасність заявленого позову. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (ст.55 Конституції України). Обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує (п.3 рішення Конституційного суду України від 09 липня 2002 року № 15-рп/2000). Обов`язковогоі досудового порядку врегулювання спору у спірних правовідносинах законом не визначено, а тому позивачя вправі скористатися судовим способом захисту своїх порушених прав. Щодо тверджень представника відповідача про відсутність доказів проведених позивачем оплат за надані послуги з постачання природного газу, то такі твердження спростовуються наданим відповідачем фінансовим станом особового рахунку № [NUMBER] , з якого встановлено наявність станом на 01 травня 2022 року переплати в сумі 7786,26 грн. При цьому, вказаний доказ містить детальну інформацію про оплати, здійснені позивачем: дату, суму, банк, дату прийому. Особовий рахунок призначений саме для ідентифікації споживача, обліку обсягів наданих йому послуг та обліку здійснених споживачем оплат за надані послуги. Посилання відповідача на форс-мажорні обставин суд до уваги не бере, так як форс-мажорні обставини не звільняють сторін договору від виконання зобов`язань і не змінюють строків такого виконання, цей інститут спрямований виключно на звільнення сторони від негативних наслідків, а саме від відповідальності за невиконання чи прострочення виконання зобов`язань на період існування форс-мажору. Позивач заявила вимогу про стягнення з відповідача переплати в сумі 7273 грн, хоча згідно з особовим рахунком розмір переплати становить 7786,26 грн. Оскільки за положеннями ст.13 ЦПК України суд суд розглядає справи в межах заявлених вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає переплата за послуги постачання природного газу в сумі 7273,83 грн, а отже, позов належить задовольнити. За правилами ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені нею документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 968,80 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved