Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

У грудні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ЦИКЛ ФІНАНС" (далі ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС") звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовують тим, що 08.12.2018 між Акціонерним товариством "ОТП БАНК" (далі АТ "ОТП БАНК") та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2021776560. Відповідно до умов кредитного договору банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором. Відповідачкою не виконані належним чином кредитні зобов`язання. В зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 13814,18 грн, яка складається з: заборгованість по тілу кредиту в сумі 9658,26 грн, заборгованість по відсотках в сумі 1,52 грн, заборгованість по комісії 4154,40 грн. 11.12.2020 між АТ "ОТП БАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДІДЖИ ФІНАНС" (далі ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС") укладено Договір факторингу № 11/2/20, відповідно до якого ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" набув право вимоги за кредитним договором до відповідачки. 11.12.2020 між ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" та Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "УКРФІНАНС ГРУП" (далі ТОВ "ФК "УКРФІНАНС ГРУП"), укладено Договір факторингу № 437/ФК-20, відповідно до якого ТОВ "ФК "УКРФІНАНС ГРУП" набув право вимоги за кредитним договором до відповідачки. 12.04.2021 між ТОВ "ФК "УКРФІНАНС ГРУП" та ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" укладено договір факторингу № 12/4/21, відповідно до якого позивач набув право вимоги за кредитним договором до відповідачки Просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість за кредитним договором та понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн, та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача у поданій позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності представника ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС", у разі неявки у судове засідання належним чином повідомленого відповідача провести заочний розгляд справи. Відповідачка [PERSON] про день, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням за місцем реєстрації та через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті суду на порталі Судова влада України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов. За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що 08.12.2018 між АТ "ОТП БАНК" та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2021776560, відповідно до умов якого, банк надав відповідачці кредит у розмірі 13498,00 грн на придбання товару у продавця та у розмірі 350,00 грн на сплату додаткових послуг банку, всього на суму 13848,00 грн. Дата остаточного повернення кредиту 08.12.2020. Протягом дії кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка у розмірі 0,01 % річних (а.с. 21). Крім того, 08.12.2018 відповідачка підписала заяву-анкету на отримання кредиту/опитувальний лист та паспорт споживчого кредиту (а.с. 23-24). Факт отримання відповідачкою кредитних коштів підтверджується випискою по рахунку за період з 08.12.2018 по 11.12.2020, який було відкрито для погашення боргових зобов"язань за кредитним договором № 2021776560 від 18.12.2018 (а.с. 88-89). Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість за кредитним договором становить 13814,18 грн, яка складається з: заборгованість по тілу кредиту в сумі 9658,26 грн, заборгованість по відсотках в сумі 1,52 грн, заборгованість по комісії 4154,40 грн ( а.с. 91). 11.12.2020 між АТ "ОТП БАНК" та ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" укладено Договір факторингу № 11/2/20, у відповідності до умов якого АТ "ОТП БАНК" передав (відступив) ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" за плату, а ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" прийняв належні АТ "ОТП БАНК" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників до цього договору (а.с. 28-36). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 11/2/20 від 11.12.2020, ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 2021776560 в сумі 13814,18 грн, яка складається з: заборгованість по тілу кредиту в сумі 9658,26 грн, заборгованість по відсотках в сумі 1,52 грн, заборгованість по комісії 4154,40 грн (а.с. 14). 11.12.2020 між ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" та ТОВ "ФК "УКРФІНАНС ГРУП", укладено Договір факторингу № 437/ФК-20, у відповідності до умов якого ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" передав (відступив) ТОВ "ФК "УКРФІНАНС ГРУП" за плату, а ТОВ "ФК "УКРФІНАНС ГРУП" прийняв належні ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників до цього договору (а.с. 44-51). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 437/ФК-20 від 11.12.2020, ТОВ "ФК "УКРФІНАНС ГРУП" набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 2021776560 в сумі 13814,18 грн, яка складається з: заборгованість по тілу кредиту в сумі 9658,26 грн, заборгованість по відсотках в сумі 1,52 грн, заборгованість по комісії 4154,40 грн (а.с. 16). 12.04.2021 між ТОВ "ФК "УКРФІНАНС ГРУП" та ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" укладено договір факторингу № 12/4/21, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК "УКРФІНАНС ГРУП" передав (відступив) ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" за плату, а ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" прийняв належні ТОВ "ФК "УКРФІНАНС ГРУП" права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників до цього договору (а.с. 37-43). Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 12/4/21 від 12.04.2021, ТОВ "ЦИКЛ ФІНАНС" набуло права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 2021776560 в сумі 13814,18 грн, яка складається з: заборгованість по тілу кредиту в сумі 9658,26 грн, заборгованість по відсотках в сумі 1,52 грн, заборгованість по комісії 4154,40 грн (а.с. 15). У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом (ст.ст. 610, 612 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України, встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено за договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Подані позивачем документи підтверджують укладення відповідачкою кредитного договору, отримання кредиту. Розрахунки підтверджують існування заборгованості, викладеної в позовних вимогах. Відповідачка не довела належного виконання зобов`язань за кредитним договором, розрахунок заборгованості не спростувала, відзив на позов не надала. Враховуючи вище наведене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та підлягають до задоволення. У відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 грн, відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (а. с. 69), який підлягає стягненню з відповідача. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу, суд звертає увагу на наступне. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). У рішенні Європейського суду «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. В той же час при оцінці розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають відшкодуванню, суд застосовує ряд критеріїв дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційність, співмірність, а також складність справи, значення справи для сторін і т.п. Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Верховний Суд у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 зробив висновки про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, всі її витрати на адвоката, якщо

Outcome: approved