Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд», виконавчого комітету Мукачівської міської ради, Управління міського господарства Мукачівської міської ради, Мукачівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що вона разом з сім`єю проживає за адресою [ADDRESS] . За власний рахунок позивач зробила ремонт в квартирі у 2020 році. 03.08.2024 року внаслідок сильної зливи її квартиру затопило (відбулося залиття). Наступного дня, 04.08.2024 року, внаслідок сильного дощу квартиру знову затопило, повністю пошкоджено стелю, стіни та підлогу квартири, промокли меблі та елементи декору, вийшли з ладу деякі побутові прилади, електропроводка тощо. Викликаний на місце майстер попередньо оцінив шкоду щонайменше у 200000,00 грн. Відповідно до акту приймання-передачі об`єкту з управління в управління від 25.03.2015 року, будинок [ADDRESS] був переданий в управління ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс». В подальшому ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» було реорганізовано в результаті чого створено ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд», яке є правонаступником частини його майнових та немайнових прав та обов`язків згідно з розподільчого балансу, в тому числі прав та обов`язків, що випливають з діяльності у сфері управління будинком, спорудою, житловим комплексом, групою будинків: утриманню житлових будинків і прибудинкових територій міста Мукачева. Відповідно до рішення Мукачівської міської ради № 191 від 28.01.2021 року у договорах про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом, групою будинків: утримання житлових і прибудинкових територій сторону ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» замінено на ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд». [PERSON] систематично здійснює оплату за надання послуг з утримання будинку і будь-якої заборгованості станом на день залиття не мала. Відповідно до акту про залиття квартири від 08.08.2024 року при обстеженні квартири виявлено залиття стін та стелі в квартирі, що відбулося 03.08.2024 року. Таким чином, внаслідок неналежного виконання відповідачами обов`язків з утримання будинку позивачу заподіяно матеріальної та моральної шкоди. З огляду на вищевикладені обставини, позивач оцінила розмір завданої їй матеріальної шкоди у розмірі 200000,00 грн. та моральної шкоди у 50000,00 грн., які і просить солідарно стягнути з відповідачів. Також просить вирішити питання розподілу судових витрат. Ухвалою суду від 08.10.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання по справі призначено на 06.11.2024 року, відкладено на 20.11.2024 року та на 03.12.2024 року. Ухвалою суду від 03.12.2024 року призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 18.07.2025 року до суду надійшов лист від Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України відповідно до якого направлено висновок експерта від 10.07.2025 року за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, а також повернуто матеріали цивільної справи № 303/8249/24, 2/303/1697/24. Ухвалою від 21.07.2025 року провадження у даній справі поновлено. Підготовче засідання по справі призначено на 11.09.2025 року, відкладено на 02.10.2025 року та на 12.11.2025 року. Ухвалою суду від 12.11.2025 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.12.2025 року та відкладено на 14.01.2026 року. 24.10.2024 року до суду від відповідача Управління міського господарства Мукачівської міської ради надійшов відзив на позовну заяву. Так, у відзиві зазначено, що позивачем було заявлено дві позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів матеріальної та моральної шкоди, що на переконання Управління міського господарства Мукачівської міської ради є помилковим та свідчить про те, що управління є неналежним відповідачем у цій справі так як будинок [ADDRESS] передано в управління ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» та в подальшому ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд». Крім того, розмір шкоди, який заявлений позивачем, не доведений належними та достатніми доказами. За таких обставин вважають, що в задоволенні позову слід відмовити. 24.10.2024 року від Мукачівської міської ради та виконавчого комітету Мукачівської міської ради надійшли відзиви на позовну заяву, що фактично аналогічні за змістом відзиву Управління міського господарства Мукачівської міської ради. В задоволенні позовних вимог просять відмовити в повному обсязі. 07.11.2024 від ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд» надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначається про те що товариство є управителем будинку [ADDRESS] на підставі рішення Мукачівської міської ради № 191 від 28.01.2021 року. Також у відзиві звертається увага на те, що шкода була завдана позивачу внаслідок обставин непереборної сили, а не винної поведінки чи бездіяльності відповідачів по справі. Так, відсутня будь-яка інформація про наявність технічних проблем у системі водовідведення даху чи стану покрівлі до моменту проходження сильного дощу 03 та 04 серпня 2024 року, скарг чи заявок щодо усунення несправностей конструктивних елементів покрівлі та інженерних мереж системи водовідведення від мешканців будинку не надходило. При цьому, покрівля будинку [ADDRESS] має площу 912 м2 та чотири зливоприймальні труби. В проміжок часу з 08:00 год. по 20:00 год. 03.08.2024 року на покрівлю будинку випало 18240 кг води або по 4560 кг води на кожну з чотирьох зливоприймальних труб. Таким чином товариство вважає, що така кількість опадів є природною непереборною силою, що відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1043 ЦК України виключає вину управителя, а отже і підстави для задоволення позову. Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивача, адвоката Мельника П.П., надійшла заява про розгляд справи у його та позивача відсутності. Вимоги позовної заяви підтримують у повному обсязі. Представник відповідачів виконавчого комітету Мукачівської міської ради, Управління міського господарства Мукачівської міської ради, Мукачівської міської ради Ільтьо І.І. в судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, викладених у відзивах. При цьому додатково також підтримав позицію відповідача ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд» та пояснив, що така значна кількість опадів безумовно свідчить про відсутність вини управителя будинку у завданій шкоді. Представник відповідача ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заслухавши пояснення учасника судового розгляду, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивач [PERSON] разом з членами її сім`ї є наймачами квартири за адресою [ADDRESS] , відповідно до рішення виконавчого комітету Мукачівської міської ради № 134 від 17.07.1991 року та вселилися в цю квартиру на підставі ордеру серії МВ № 000687 від 17.07.1991 року. Вказана квартира складається з двох кімнат житловою площею 27,19 кв.м. Рішенням Мукачівської міської ради № 1386 від 26.03.2015 року затверджено договір про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом, групою будинків: утриманню житлових будинків і прибудинкових територій міста Мукачева, укладений між Мукачівською міською радою та ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс». Згідно з актом приймання-передачі об`єкту з управління в управління (додаток 1) від 25.03.2015 року ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» прийняло в управління багатоквартирні житлові будинки, в тому числі і будинок за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки Управління міського господарства Мукачівської міської ради від 23.10.2024 року будинок за адресою [ADDRESS] , станом на 01.10.2024 року знаходиться на балансі управління. На підставі рішення Мукачівської міської ради № 191 від 28.01.2021 року «Про заміну сторони договорів з надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом, групою будинків» у зв`язку з реорганізацією ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» та визначення правонаступника його прав та обов`язків, вирішено замінити у договорах про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом, групою будинків ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» на ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд». Відповідно до платіжних квитанцій позивачем здійснюється оплата за обслуговування будинку ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд» у зв`язку з чим відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Таким чином, судом встановлено, що послуги з утримання багатоквартирного будинку [ADDRESS] уповноважено надавати ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд». Вказана обставина сторонами не оспорюється та в тому числі і визнається відповідачем ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд». Цей спір виник у зв`язку із залиттям квартири позивача. У зв`язку з цим судом також встановлено і таке. На підставі звернення позивача до ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд» комісією у складі майстрів дільниці ТзОВ «УК «Навібуд», слюсара-сантехніка і позивача був складений акт про залиття від 08.08.2024 року, який затверджений директором ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд». Відповідно до змісту цього акту комісією на підставі звернення про залиття проведено обстеження житлового приміщення [ADDRESS] в ході якого встановлено, що квартира розташована на дев`ятому поверсі дев`ятиповерхового багатоквартирного будинку, в квартирі виявлено залиття стін та стелі, що відбулися 03.08.2024 року. В результаті аварійної ситуації було залито: - в дитячій кімнаті - стіна площею близько 0,5 кв.м; - в прихожій стіна площею близько 5 кв.м, стеля площею близько 4 кв.м; - в коридорі стіна площею близько 6 кв.м, стеля площею близько 1 кв.м. Причиною залиття вказано забиття зливної каналізаційної труби в поєднанні з надмірною кількістю атмосферних опадів. Судом також досліджено фотографії на яких відображені місця залиття. З відповіді УПП в Закарпатській області від 15.08.2024 року встановлено, що [PERSON] 03.08.2024 року здійснювала виклик працівників УПП в Закарпатській області у зв`язку з тим, що внаслідок сильного дощу пошкоджено квартиру на 9 поверсі будинку, а аварійні служби не приїжджають. Екіпаж УПП в Закарпатській області, який прибув на місце події, подав електронний рапорт про те, що прибувши, виявлено [PERSON] , а також те, що її квартиру затоплено внаслідок зливи. В межах розгляду цього спору судом було призначено судову будівельно-технічну експертизу. На вирішення судового експерта було поставлено два запитання: 1. Які пошкодження у зв`язку із залиттям 03.08.2024 року зазнала квартира [ADDRESS] ? 2. Яка вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкоджень внаслідок залиття квартири [ADDRESS] ? Згідно з висновком експерта №102-Е від 10.07.2025 року встановлено таке. Так, експертом встановлено, що відповідно до характеру пошкоджень зверху-вниз можна стверджувати, що причиною залиття приміщень квартири [ADDRESS] є неналежне утримання будинку, а саме несправність липневої каналізації з даху будинку. При обстеженні даху будівлі виявлено заміну пошкоджених чавунних труб липневої каналізації довжиною 10,0 м з перехідним коліном з приймальної воронки до стояка на пластикові та сліди заміни рубероїдної покрівлі біля дощоприймача. Також експертом встановлено, що вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкодження внаслідок залиття квартири становитиме 89551,00 грн. з ПДВ. Щодо майнової шкоди. Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, вина. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна одночасна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору, а управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. У п. 1 ч. 4 ст. ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. Згідно з ч. 3 ст. ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території враховує обов`язковий перелік робіт (послуг), який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, а також періодичність виконання (надання) робіт (послуг) з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.07.2018 року № 190 затверджено обов`язковий перелік робіт (послуг), витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. До цього обов`язкового переліку включені, зокрема, роботи з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення, зливової каналізації, а також поточний ремонт внутрішньобудинкових систем водовідведення та зливової каналізації. Відповідно до п. 2. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, технічне обслуговування жилих будинків - це комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів робот технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Згідно з п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, який повинен встановлювати причини залиття, зокрема чи залиття спричинено унаслідок несправності внутрішньобудинкових мереж водопостачання та водовідведення та з`ясування питання чи не було це наслідком недбалості осіб, мешканців квартир або інші обставини, що могли спричинити залиття. Форма вказаного акта встановлена в додатку № 4 до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій. При цьому п. 1.1.18. Примірного переліку послуг з утримання будинків та споруд, при будинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 150 від 10.08.2004 року, визначено, що підготовка системи зливових водостоків до сезонної експлуатації, прочищення зливових водостоків від сміття та усунення нещільностей водостічних труб відноситься до послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Як вже було згадано, Мукачівська міська рада своїм рішенням затвердила договір про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом, групою будинків: утриманню житлових будинків і прибудинкових територій міста Мукачева, укладений між Мукачівською міською радою та ТзОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс», правонаступником якого є ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд». Відповідно до п.п. 2.3.5., 2.3.6. договору управитель, яким є ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд», зобов`язаний забезпечувати належну експлуатацію та утримання об`єкта відповідно до його цільового призначення і здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання об`єкта, а також вживати в установлений законодавством строк заходів до ліквідації аварійних ситуацій та усунення порушень якості послуг. Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог. Саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). У ст. 80 ЦПК України зазначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України). Частиною 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.10.2018 року (справа № 910/18036/17). Суд акцентує увагу на тому, що із врахуванням визначених цивільним процесуальним законодавством принципів змагальності й диспозитивності саме на відповідачів покладено обов`язок доведення відсутності їх вини в завданні шкоди позивачу. Так, цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини особи, яка завдала шкоду (заподіювача шкоди). Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Аналогічний висновок наведено у постанові Верховного Суду від 13.11.2019 року у справі № 757/31418/15-ц (провадження № 61-17928св18). Відповідач ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд», заперечуючи проти позову, зокрема, зазначає про те, що шкода завдана позивачу внаслідок обставин непереборної сили, а не винної поведінки чи бездіяльності відповідачів по справі. На підтвердження обставин непереборної сили товариство подало до суду лист Закарпатського ЦГМ від 04.11.2024 року в якому повідомляється в проміжок часу з 08:00 год. по 20:00 год. 03.08.2024 року гідрологічним постом Мукачево зафіксовано атмосферні опади в кількості 20 мм., а середньомісячна кількість опадів для серпня становить 70 мм. Вказане з позиції товариства свідчить про наявність обставин непереборної сили та є підставою для звільнення від відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 1043 ЦК України. Суд зауважує, що положення ст. 1043 ЦК України на, які вказує ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд» як на підставу для звільнення відповідальності, не застосовні до спірних правовідносин так як стосуються договору управління майном. В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Схожі положення також відображені і у п. 4.5. договору про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом, групою будинків: утриманню житлових будинків і прибудинкових територій міста Мукачева. У зв`язку з цим суд відзначає, що доказом настання форс-мажорних обставин є документ Торгово-промислової палати України або іншого компетентного органу, чого товариством суду не надано. Так, відповідно до ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. При цьому, суд зазначає, що форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 25.01.2022 року у справі № 904/3886/21. Сам по собі факт інтенсивних опадів, жодним чином не свідчить про настання обставин непереборної сили, оскільки саме до обов`язків управителя входить забезпечення належного функціонування покрівлі та системи водовідведення в умовах передбачуваних погодних явищ, а доказів аномального характеру опадів та неможливості відвернення шкоди відповідачем суду не надано. Більше того, наведені товариством у відзиві розрахунки кількості води до площі покрівлі будинку та кількості зливоприймальних труб не вказують на неможливість зливоприймальних труб прийняти таку кількість опадів. За таких обставин судом не встановлено наявність обставин непереборної сили, а тому відхиляє такі заперечення. Крім того, відсутність будь-якої інформації про наявність технічних проблем у системі водовідведення даху чи стану покрівлі до моменту проходження сильного дощу 03 та 04 серпня 2024 року, а також відсутність скарг чи заявок щодо усунення несправностей конструктивних елементів покрівлі та інженерних мереж системи водовідведення як підстава для звільнення від відповідальності суд сприймає критично так як споживач не зобов`язаний слідкувати за належним станом та справністю внутрішньобудинкових систем водовідведення та зливової каналізації, а такий обов`язок належить саме управителю. В свою чергу в акті про залиття від 08.08.2024 року, який затверджений директором ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд» та складений комісією за участі працівників ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд», чітко зазначено, що причиною залиття квартири є, зокрема, забиття зливної каналізаційної труби. Більше того, експерт у своєму висновку № 102-Е від 10.07.2025 року обґрунтовано ствердив, що причиною залиття приміщень квартири є неналежне утримання будинку, а саме несправність липневої каналізації з даху будинку. При цьому, експертом виявлено заміну пошкоджених чавунних труб липневої каналізації довжиною 10,0 м з перехідним коліном з приймальної воронки до стояка на пластикові та сліди заміни рубероїдної покрівлі біля дощоприймача. З листа виконавчого комітету Мукачівської міської ради від 12.08.2024 року встановлено, що ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд» 07.08.2024 року проводило ремонт зливної каналізації будинку, а 10.08.2024 року проводило поточний ремонт покрівлі будинку. Вказане в сукупності свідчить про те, що зливні каналізаційні труби станом на 03.08.2024 року були в неналежному технічному стані. Суд нагадує, що позивачем заявлені вимоги про солідарне стягнення з ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд», виконавчого комітету Мукачівської міської ради, Управління міського господарства Мукачівської міської ради та Мукачівської міської ради завданої матеріальної шкоди. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем доведено належними, допустимими, достовірними, а також в їх сукупності достатніми доказами наявність підстав для стягнення завданої матеріальної шкоди. В той же час ні виконавчий комітет Мукачівської міської ради, ні Управління міського господарства Мукачівської міської ради, ні Мукачівська міська рада не є управителями багатоквартирного будинку [ADDRESS] , не здійснюють його технічне обслуговування, не відповідають за стан покрівлі та системи водовідведення, а також не перебувають у договірних чи фактичних правовідносинах з позивачем щодо утримання спільного майна будинку. Функції з управління будинком та забезпечення його належного технічного стану на момент виникнення шкоди покладалися на ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд», що підтверджується рішенням Мукачівської міської ради № 191 від 28.01.2021 року. За таких обставин суд доходить висновку, що виконавчий комітет Мукачівської міської ради, Управління міського господарства Мукачівської міської ради та Мукачівська міська рада є неналежними відповідачами у цій справі. Таким чином, суд робить висновок, що відповідальним за забезпечення належної експлуатації та утримання будинку відповідно до його цільового призначення, здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинку за адресою [ADDRESS] в силу окреслених вище обов`язків є саме ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд», а тому в задоволенні заявлених вимог до решти відповідачів слід відмовити. Визначаючи до стягнення розмір матеріальної шкоди, суд враховує наступне. Звертаючись до суду з позовом [PERSON] просить стягнути матеріальну шкоду в розмірі 200000,00 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з висновком експерта №102-Е від 10.07.2025 року вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкодження внаслідок залиття квартири становитиме 89551,00 грн. з ПДВ. В той же час, оскільки ремонт не був проведений організацією платником ПДВ, суд приходить до висновку про те, що стягнення матеріальної шкоди в розмірі 89551,00 грн. з урахуванням ПДВ є безпідставним, а тому ПДВ у цьому випадку не повинен нараховуватися (без урахування ПДВ - 74626,00 грн.). Більше того, матеріали справи не містять доказів того, що позивачем був проведений ремонт квартири після її залиття. У підсумку, суд доходить висновку про те, що позивачем доведені, а відповідачем ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд» не спростовані завдана шкода, невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань та бездіяльність, причинний зв`язок між ними, що призвело до залиття квартири позивача, що свідчить про наявність підстав для часткового задоволення позову в частині стягнення матеріальної шкоди у зв`язку з чим слід стягнути з ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 74626,00 грн. Щодо моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода зокрема полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд бере до уваги, що внаслідок залиття квартири позивач зазнала душевних переживань, пов`язаних із пошкодженням житла та необхідністю його відновлення. В той же час, на думку суду, розмір заявленої до стягнення моральної шкоди є значно завищеним та має бути не більшим для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен приводити до її безпідставного збагачення. Подібна правова позиція висловлена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 року у справі № 752/17832/14-ц. Зважаючи на встановлені обставини, характер, глибину і тривалість душевних страждань позивача, якою не підтверджено в повній мірі наявність саме тяжких або тривалих негативних наслідків для її здоров`я чи звичного способу життя, виходячи із засад розумності і справедливості, суд вважає за можливе визначити розмір моральної шкоди у сумі 2000,00 грн. Саме такий розмір моральної шкоди, на думку суду, буде співмірним із фактом заподіяння шкоди та глибиною моральних страждань позивача у цій справі. Більший розмір заподіяної моральної шкоди позивачем не підтверджено. Таким чином, із врахування встановлених вище обставин щодо належності відповідачів в цьому спорі, слід стягнути з ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд» на користь [PERSON] в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000,00 грн. Суд ухвалюючи рішення також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів сторін), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29). Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене дає підстави для висновку, що доводи сторін у кожній справі повинні оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Відтак, інші, зазначені сторонами у заявах по суті справи, окрім проаналізованих вище, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково, то розмір сплаченого нею судового збору при зверненні до суду з цим позовом підлягає стягненню з відповідача на її користь пропорційно задоволеним вимогам. Розмір заявлених вимог 250000,00 грн. (100 % - 2500,00 грн. - розмір судового збору, що підлягав сплаті при зверненні до суду з цим позовом), розмір вимог, що підлягають задоволенню 76626,00 грн. (30,65 % - 766,25 грн. - розмір судового збору, пропорційний до задоволеної частини вимог). Таким чином, із врахування того, що в задоволенні позову до решти відповідачів відмовлено, з ТзОВ «Управляюча компанія «Навібуд» на користь позивача необхідно стягнути 255,42 грн. судових витрат на оплату судового збору.

Outcome: partial