Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Представник позивача - Виконавчого комітету Богуславської міської ради Київської області у вересні 2025 звернувся до Богуславського районного суду з позовом до [PERSON] про відібрання дітей у матері без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов обгрунтований наступним. Так, відповідач [PERSON] має на утриманні 3-х дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Батько дітей помер [INFO] . Відповідач із дітьми мешкала за адресою: [ADDRESS] . 04.09.2025 службою у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Богуславської міської ради проведено спільний рейд із співробітниками центру надання соціальних послуг, поліції, представника ЦПМСД та старости с.Киданівка. Під час рейду були виявлені в будинку двоє дітей 2011 та 2013 р.р. народження, які не перебували на навчанні, оскільки їх матір - відповідач [PERSON] не отримала довідку у лікаря для допуску до навчання. [PERSON] 2010 року народження перебував на навчанні. Працівники поліції виявили відповідача у сусідньому будинку з ознаками алкогольного сп`яніння. Остання падала, висловлювалася нецензурною лайкою, шарпала дітей, звинувачувала, що не прибрали у будинку, погрожувала співробітникам поліції. Під час проведення бесіди із дітьми, членами комісії було встановлено, що відповідач [PERSON] переклала на дітей відповідальність за приготування їжі, прибирання в будинку, заготівлі дров на зиму. В ході огляду будинку було виявлено, що він перебуває у занедбаному стані та в ньому зафіксовано антисанітарні умови: брудна підлога, на якій виявлені екскременти тварин та розбитий посуд, поверхні меблів захаращені речами та залишками їжі, в помешканні неприємний запах, на ліжках частково присутня брудна та пошкоджена постіль; запах продуктів харчування відсутній; приготування їжі здійснюється на печі; запас дров відсутній; земельна ділянка біля будинку не оброблена; біля будинку у сараї виявлено мертву домашню птицю. 04.09.2025 на підставі складених комісією Актів проведення оцінки рівня безпеки дітей, було прийняте рішення про негайне відібрання дітей у матері у зв`язку із загрозою для життя та здоров`я дітей. В подальшому їх було поставлено на облік дітей, які залишилися без батьківського піклування та тимчасово влаштовано до дитячого будинку сімейного типу [PERSON] . До цієї події, а саме з 10.04.2019 по 08.11.2021 діти перебували на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах. З 05.11.2018 по 13.07.2021 вони були вихованцями Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації «Оберіг». В державному закладі вони перебували 2 роки 8 місяців. Рішенням суду від 04.06.2021 було відмовлено у позбавленні батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно трьох дітей. В теперішній час відповідач не працює, стабільного доходу не має, власним господарством не займається, зловживає алкогольними напоями, догляд дітей не забезпечує, діти часто залишаються голодними. Родині [PERSON] надавалися соціальні послуги КУ «Центр надання соціальних послуг» з травня 2022 по вересень 2023, зокрема, послуги інформування, консультування, щодо забезпечення дітей одягом, їжею, шкільним приладдям, проводились виховні бесіди з відповідачем, надавалась гуманітарна допомога у вигляді продуктів харчування, солодощів для дітей, засобів гігієни. З квітня 2025 відповідач неодноразово була помічена у нетверезому стані, часто реагувала агресивно на зауваження спеціалістів Центру, стверджувала, що має поганий фізичний стан. Діти відповідача мали продукти в обмеженій кількості, жили в антисанітарних умовах, мали проблеми із спілкуванням з іншими дітьми. 21.10.2025 ухвалою суду відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 17.11.2025 ухвалою суду підготовче провадження закрито, справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] підтримала позов, з підстав у ньому зазначених та просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, однак в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Відзив на позов до суду не надала. З урахуванням думки представника позивача та положень ст.223 ЦПК України, судом ухвалено проводити судовий розгляд за даною явкою та, з урахуванням положень ст.280-281 ЦПК України, проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухав доводи представника позивача, показання свідків, з`ясував думку дітей, дослідив письмові докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно частини статті 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до Принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Дитина має право на здорове зростання і розвиток (принцип 4 Декларації прав дитини). Ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або у відповідних випадках законні опікуни, несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Дитині, для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння також в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється забезпеченню інтересів дитини (ст. 3 Конвенції про права дитини). Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (ст. 27 Конвенції про права дитини). Судом встановлено наступне. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.01.2011 року ВДРАЦС Богуславського РУЮ у Київській області, актовий запис № 6, батьками [PERSON] , [INFO] зазначені: [PERSON] та [PERSON] . - а.с.10. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12.01.2011 року ВДРАЦС Богуславського РУЮ у Київській області, актовий запис № 5, батьками [PERSON] , [INFO] зазначені: [PERSON] та [PERSON] . - а.с.11. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.11.2013 року Виконавчим комітетом Киданівської сільської ради Богуславського району Київської області, актовий запис № 04, батьками [PERSON] , [INFO] зазначені: [PERSON] та [PERSON] . - а.с.12. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 08.01.2025 Богуславським ВДРАЦС в Обухівському районі Київської області ЦМУ МЮ (м.Київ), актовий запис № 7, [PERSON] помер [INFO] в с.Киданівка, Обухівський район, Київська область. - а.с.9. Згідно Актів проведення оцінки рівня безпеки дитини - [PERSON] та [PERSON] від 04.09.2025, за місцем фактичного проживання дітей: [ADDRESS] , під час обстеження умов проживання дітей виявлені антисанітарні умови, брудні речі розкидані по всій площі будинку, на підлозі виявлені екскременти, розбитий посуд, побутові відходи, відчувається неприємний запах бруду та пошкоджена постільна білизна. Висновок щодо рівня безпеки дітей визначений як «дуже небезпечно» та було прийнято рішення про їх відібрання від матері. - а.с.13-17, 18-22. 04.09.2025 неповнолітніми [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] були власноруч написані кожним письмова згода на влаштування до будинку сімейного типу [PERSON] . - а.с.48-50. Негайне відібрання дітей оформлено розпорядженням Виконавчого комітету Богуславської міської ради № 142 від 04.09.2025 та рішенням Виконавчого комітету Богуславської міської ради №229/10 від 05.09.2025. - а.с.23-24. Доводи представника позивача про перебування родини в полі зору соціальних служб підтверджуються: наказом Служби у справах дітей Богуславської районної державної адміністрації № 26 від 10.04.2019 «Про взяття [PERSON] , [PERSON] , на облік дітей, які перебувають в складних життєвих обставинах». Згідно наказу служби у справах дітей Виконавчого комітету Богуславської міської ради № 45 від 08.11.2021, [PERSON] 2010 року народження, [PERSON] 2011 року народження, [PERSON] 2013 року народження зняті з обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Богуславської міської ради. Згідно наказу служби у справах дітей Богуславської міської ради № 37 від 26.03.2025, поновлено на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах [PERSON] , 2010 року народження, [PERSON] , 2011 року народження, [PERSON] 2013 року народження, які проживають в [ADDRESS] . - а.с.25-27. Згідно Актів про факт передачі дитини від 04.09.2025 службою у справах дітей Виконавчого комітету Богуславської міської ради, [PERSON] , 2010 року народження, [PERSON] , 2011 року народження, [PERSON] , 2013 року народження були передані [PERSON] - матері-виховательці дитячого будинку сімейного типу [PERSON] . - а.с.28-30. Згідно Акту №2 обстеження умов проживання від 02.01.2025 співробітниками служби у справах дітей [PERSON] та [PERSON] , разом із фельдшером [PERSON] та лікарем [PERSON] проведено обстеження умов проживання відповідача разом із 3-ма дітьми за адресою: [ADDRESS] . На момент обстеження було виявлено, що в помешканні було брудно, на ліжках частково відсутня постільна білизна, продукти харчування в мінімальній кількості та обмеженому асортименті, в помешканні холодно, температурний режим не дотримується, запас твердого палива відсутній; одяг та взуття у дітей в достатній кількості та у відповідності до віку та сезону, шкільне приладдя наявне для всіх дітей. Комісією зроблено висновок, що в помешканні неналежні умови для проживання дітей, відповідачу було наголошено на необхідності здійснення генерального прибирання в будинку та підтримання належного температурного режиму в помешканні. - а.с.31. Згідно Акту №12 обстеження умов проживання від 16.01.2025 співробітником служби у справах дітей [PERSON] , разом із лікарем [PERSON] проведено обстеження умов проживання відповідача разом із 3-ма дітьми за адресою: [ADDRESS] . На момент обстеження було виявлено, що в будинку відсутнє водопостачання та газопідведення, на території двору розміщений колодязь; помешкання не переоформлене після смерті власника; продукти харчування наявні в достатній кількості; одяг та взуття у дітей наявні в недостатній кількості. Відповідачу [PERSON] було наголошено на потребі підтримання належних умов проживання дітей та попереджено про наслідки ухилення від виконання батьківських обов`язків. - а.с.32. Згідно Акту №27 обстеження умов проживання від 27.03.2025 співробітниками служби у справах дітей [PERSON] , [PERSON] , разом із медичним працівником та співробітником Центру надання соціальних послуг, проведено обстеження умов проживання відповідача разом із 3-ма дітьми за адресою: [ADDRESS] . На момент обстеження виявлені задовільні умови для проживання дітей. Однак, у зв`язку із тим, що матір дітей - відповідач по справі [PERSON] не працевлаштована, має тимчасові заробітки, із нею проведено бесіду щодо наслідків ухилення від виконання батьківських обов`язків. - а.с.33. Згідно Акту №76 обстеження умов проживання від 04.09.2025 співробітниками служби у справах дітей [PERSON] , [PERSON] , проведено обстеження умов проживання відповідача разом із 3-ма дітьми за адресою: [ADDRESS] . На момент обстеження виявлено антисанітарні умови: брудна підлога в екскрементах тварин, розкидано розбитий посуд, поверхня меблів захаращена речами та залишками їжі, неприємний запах у будинку; при готування їжі здійснюється на печі; запах дров відсутній; земельна ділянка не оброблена; у сараї біля будинку виявлено мертву домашню птицю. Для дітей відведені окремі ліжка, які застелені брудною та пошкодженою білизною; діти одягнуті у брудний зношений одяг; діти не забезпечені до нового навчального року канцелярією. Матір дітей - [PERSON] було виявлено у сусідньому будинку із ознаками алкогольного сп`яніння. Вона поводила себе агресивно, звинувачувала дітей у захаращенні будинку. У зв`язку із виявленою небезпекою для дітей - останніх відібрано від матері. - а.с.34. Згідно інформації КУ «Центр надання соціальних послуг» БМР від 09.09.2025 № 630, центр працює із сім`єю [PERSON] з травня 2022 року. В період з травня 2022 по вересень 2023 сім`я отримувала соціальні послуги інформування, консультування. Родина неодноразово отримувала гуманітарну допомогу. З 06.09.2023 сім`я [PERSON] переведена на отримання послуги «Соціальний супровід сімей, що перебувають у складних життєвих обставинах». З квітня 2025 [PERSON] часто була помічена у нетверезому стані, агресивно реагувала на зауваження спеціалістів Центру. Діти [PERSON] мали продукти в обмеженій кількості, жили в антисанітарних умовах, мали проблеми із спілкуванням з іншими дітьми. - а.с.35. В судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що працює сімейним лікарем в лікарні м.Богуслав та 04.09.2025 була залучена до участі у комісії при проведенні спільного рейду із співробітниками органу опіки за місцем проживання відповідача [PERSON] із трьома дітьми в [ADDRESS] . За наслідками проведення рейду було прийнято рішення про відібрання дітей від матері у зв`язку із виявленням високого рівня небезпеки для дітей в разі їх подальшого залишення із матір`ю. Так, в будинку була відсутня їжа, відсутнє електропостачання, будинок у занедбаному стані та відсутні належні умови для проживання дітей; діти були недоглянуті. Матір дітей - [PERSON] на початок проведення рейду була відсутня. В подальшому вона була виявлена у сусідньому будинку з ознаками алкогольного сп`яніння. Зовнішній вигляд відповідача свідчив про тривале вживання алкогольних напоїв. Відповідач поводила себе агресивно по відношенню до співробтіників та дітей. В судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є старостою с.Киданівка, зазначила, що відповідач [PERSON] проживає на території села більше 10-ти років. В теперішній час вона проживає із трьома дітьми. Батько дітей помер у 2025 році та відповідач оформила пенсію по втраті годувальника. Родина перебувала на обліку у зв`язку із складними життєвими обставинами. Відповідачу із родиною від села надавалася допомога з придбання продуктів харчування, дров. Відповідач не працює офіційно, родина мешкала за рахунок дрібних заробітків відповідача. Будинок, в якому мешкає родина, не належить відповідачу. В даний будинок діти повернутися вже не можуть, оскільки спадкоємці власника будинку вчиняють дії для оформлення спадкових прав на будинок. На сьогоднішній день відповідач не працює, та мешкає із співмешканцем за іншою адресою. 04.09.2025 була залучена до участі у комісії при проведенні спільного рейду із співробітниками органу опіки за місцем проживання відповідача [PERSON] із трьома дітьми в [ADDRESS] . З наслідками проведення рейду було прийнято рішення про відібрання дітей від матері у зв`язку із виявленням високого рівня небезпеки для дітей в разі їх подальшого залишення із матір`ю. В судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є лікарем -наркологом в лікарні м.Богуслав зазначила, що відповідач [PERSON] перебуває на обліку з 2018 року і зв`язку із алкогольною залежністю. З 2023 по теперішній час відповідач на консультації не з`являється. В судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є матір`ю-вихователькою дитячого будинку сімейного типу, зазначила, що прийняла дітей до себе в родину 04.09.2025. Діти були погано одягнені, в них не було особистих речей, тому одразу вона разом із дітьми пішла в магазин для придбання особистих речей. Діти не вміли користуватися виделкою, не мали побутові навички з особистого догляду, мало спілкувалися між собою та поводили себе аргесивно. В ході спілкування діти пояснювали, що матір звинувачувала їх у відібранні, оскільки вони не слідкували за будинком. Крім того, в ході спілкування із [PERSON] з`ясувалося, що матір ображала та принижувала дочку. В теперішній час із дитиною працює психолог. Відповідач дітей не відвідує, їх життям не цікавиться. Один бачила відповідача та остання просила відпустити до неї старшого сина [PERSON] 2013 року народження для того, щоб він нарубав їй дрова. В судовому засіданні свідок [PERSON] зазначив, що працює спеціалістом Центру надання соціальних послуг м.Богуслав. Пояснив, що із родина відповідача [PERSON] перебуває в полі зору Центу приблизно 10 років, оскільки батьки дітей вели асоціальний спосіб життя та зловживали алкогольними напоями, дітей залишали без нагляду. З 2023 родині відповідача службою надавався соціальний супровід. Співробітниками Центру проводились бесіди із [PERSON] з приводу недопустимості залишення дітей голодними, дітям надавався теплий одяг. Після смерті чоловіка, відповідач не опікується дітьми, зловживає алкогольними напоями. 04.09.2025 він був залучений до участі у комісії при проведенні спільного рейду із співробітниками органу опіки за місцем проживання відповідача [PERSON] із трьома дітьми в [ADDRESS] . За наслідками проведення рейду було прийнято рішення про відібрання дітей від матері у зв`язку із виявленням високого рівня небезпеки для дітей в разі їх подальшого залишення із матір`ю. В будинку була антисанітарія та відсутні належні умови для проживання дітей; діти були недоглянуті. Матір дітей - [PERSON] на початок проведення рейду була відсутня. В подальшому вона була виявлена у сусідньому будинку з ознаками алкогольного сп`яніння. Відповідач поводила себе агресивно по відношенню до співробітників та дітей. Після вилучення дітей, відповідач на телефонні дзвінки представників служби не відповідає, до служби не з`являється. В судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що працює головним спеціалістом Служби у справах дітей з 2021. Пояснила, що із родина відповідача [PERSON] перебуває в полі зору служби у справах дітей, оскільки батьки зловживали алкогольними напоями та не забезпечували дітям належного догляду та утримання. З батьками дітей проводилися бесіди з приводу забезпечення належного догляду дітей на подолання складних життєвих обставин. 04.09.2025 вона була залучена до участі у комісії при проведенні спільного рейду із відповідними службами за місцем проживання відповідача [PERSON] із трьома дітьми в [ADDRESS] . За наслідками проведення рейду було прийнято рішення про відібрання дітей від матері у зв`язку із виявленням високого рівня небезпеки для дітей в разі їх подальшого залишення із матір`ю. В будинку була антисанітарія та відсутні належні умови для проживання дітей; діти були недоглянуті. Матір дітей - [PERSON] на початок проведення рейду була відсутня. В подальшому вона була виявлена у сусідньому будинку з ознаками алкогольного сп`яніння. Відповідач поводила себе агресивно під час спілкування із членами комісії та агресивно ставилася до дітей. Відповідно до пунктів 1,2 ст.3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Дитині, здатній сформулювати власні погляди, при вирішення питань, які стосуються її життя, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. (постанова КЦС ВС від 13.08.2025 № 369/8018/23). Згідно ч.1,2 ст.171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Судом була з`ясована думка дітей [PERSON] , 2010 року народження та [PERSON] , 2011 року народження за участю психолога [PERSON] . Неповнолітня [PERSON] зазначила, що її матір зловживає алкогольними напоями, не працює, діти самі про себе піклуються. В період її перебування у дитячому будинку сімейного типу [PERSON] , матір із нею не спілкувалася та не цікавилася її життям. Для повернення дітей її матері потрібно: припинити вживати алкоголь, працевлаштуватися, прибрати у будинку, не ображати її ( [PERSON] ) словесно та не знущатися з неї морально. Неповнолітній [PERSON] зазначив, що в будинку, де вони мешкали було брудно, діти самі про себе піклувалися та він особисто заготовляв дрова для будинку. Для того, щоб матері їх повернули, їй потрібно: не пити, знайти роботу та створити умови для того, щоб повернути дітей. Для цього їй потрібен певний час. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, моральний та духовний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Передбаченими пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України підставами для відібрання дитини від батьків є ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоке поводження з дитиною; хронічний алкоголізм або наркоманія; експлуатація дитини, примушення її до жебракування та бродяжництва. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків ч. 2 ст. 170 СК України. Відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав є тимчасовим заходом на відміну від позбавлення цих осіб батьківських прав, яке має безстроковий характер. Тому якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками (наприклад, той з батьків, хто був психічно хворим, видужав, батьки перестали бути хронічними алкоголіками або наркоманами), суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини, при цьому суд керується інтересами дитини. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. З огляду на положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною, по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Дитина може бути розлучена з матір`ю у виняткових випадках, така позиція викладена у рішенні Європейського Суду з прав людини від 18 грудня 2008 року № 39948/06 у справі «Савіни проти України». Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці зазначив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у як найкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у як найкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Мамчур проти України, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Підставою відібрання дітей без позбавлення батьківських прав матері, є виникнення в сім`ї небезпечної для дітей обстановки: їх життя, здоров`я і морального виховання. Відповідно до вимог ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Частина 2 ст.155 СК містить спеціальне застереження про те, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У даній справі підставою відібрання дітей без позбавлення відповідача батьківських прав є невиконання відповідачкою батьківських обов`язків щодо належного виховання, утримання та розвитку дітей, допущення відповідачем небезпечних для життя дітей умов, не створення нею належних елементарних умов для життя, здоров`я, морального виховання дітей, їх соціалізації у суспільстві. Суд вважає, що у даному випадку відібрання дітей у відповідачки без позбавлення її батьківських прав сприятиме інтересам дітей, які потребують першочергового захисту. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та відібрати дітей у відповідача без позбавлення її батьківських прав, оскільки з дослідженими доказами підтверджено, що незважаючи на систематичний контроль та профілактичну роботу працівників служби у справах дітей, фахівців центру надання соціальних послуг [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей, на зауваження та прохання змінити спосіб життя не реагує, веде асоціальний спосіб життя. Суд дійшов висновку про наявність передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України підстав для відібрання дітей від матері без позбавлення її батьківських прав відповідно до ч. 1 ст. 170 СК України, а саме ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дітей. При цьому суд зауважує, що відібрання дитини у матері це санкція за невиконання батьківських обов`язків. Ця санкція є більш м`якою, порівняно з іншими, зокрема із позбавленням батьківських прав. Відібрання дитини не є крайнім і незворотним заходом. Згідно з вимогами ч.3 ст.170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини. Відповідач не позбавлена можливості змінити своє відношення та ставлення до виконання батьківських обов`язків та за наявності позитивних змін ініціювати питання повернення їй дитини. Також суд дійшов висновку про доцільність попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків стосовно дитини. При вирішенні питання про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей суд враховує наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 4 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини в батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей. Стаття 180 СК України визначає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 2 ст. 182 СК України визначає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 2 ст. 193 СК України якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Частина 4 ст. 170 СК України визначає, що при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. При зверненні до суду заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей у частці від доходу. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дітей, обов`язок батьків утримувати дітей, суд робить висновок, що достатніми та фінансово можливими для відповідача для забезпечення належного рівня життя дітей будуть аліменти у розмірі частки всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину щомісяця. Враховуючи, що неповнолітні [PERSON] , [PERSON] та малолітній [PERSON] перебувають в дитячому будинку сімейного типу [PERSON] , з відповідача підлягають стягненню аліменти у вказаному розмірі на користь осіб чи установ, яким будуть передані діти, починаючи з 11.09.2025 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У разі наявності підстав, визначених ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 211,20 грн.

Outcome: approved