Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

10 листопада 2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 01.05.2025 року Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №187. В обґрунтування позову зазначила, що 01 травня 2025 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Відповідач не дає згоду на розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану. Підставою для розірвання шлюбу вказує ті обставини, що сімейне життя не склалося у зв`язку з втратою почуття взаємної поваги, втратою відповідальності за збереження нормальних сімейних стосунків. Фактично з вересня 2025 між сторонами припинилися шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться. Кожен з подружжя живе окремим життя то своїми інтересами, тому на переконання позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Позивач не згодна на примирення та наполягає на розірванні шлюбу. Ухвалою судді від 14.11.2025 у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Відповідачу було направлено копію ухвали про відкриття провадження та примірник позовної заяви рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву відповідач не подав. Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 травня 2025 року [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб, який зареєстрований Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що складений відповідний актовий запис №187. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Зазначене підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 01 травня 2025 р. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. 3 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони на даний час однією сім`єю не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки збереження шлюбу суперечить її інтересам. За таких обставин суд вважає, що позов належить задовольнити. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved