Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

24.11.2025 року позивач [PERSON] засобами поштового зв`язку звернулася до Новобаварського районного суду міста Харкова з позовною заявою до відповідача [PERSON] , і просить суд розірвати шлюб, укладений між сторонами 29.04.2020 року, актовий запис №899. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29.04.2020 року позивач та відповідач уклали шлюб. Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, спільне життя між сторонами не склалось через різні погляди на життя, в них відсутнє порозуміння, отже позивач вважає, що сім`я розпалась та збереженню не підлягає, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 26.11.2025 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання копії даної ухвали. На виконання ухвали суду від 26.11.2025 року позивачем вказані недоліки позовної заяви були усунуті та ухвалою Новобаварського районного суду м. Харкова від 05.12.2025 року відкрито спрощене позовне провадження у вищевказаній цивільній справі, призначено судове засідання. Так, позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] подав письмову заяву, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги про розірвання шлюбу та просить розглянути справу у його відсутність. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 29.04.2020 року [PERSON] , [INFO] , уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , який зареєстровано у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про що зроблено відповідний актовий запис №899 і підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 29.04.2020 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено на « [PERSON] » (а.с. 6). У позивача та відповідача народилася дитина [PERSON] , [INFO] , про складено відповідний актовий запис №1044 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.10.2020 року. Батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 14). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно з ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача, малолітньої дитини та відповідача, яка позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved