Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Представник позивача Мишевська Н.М. звернулась до суду з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором, в просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за Договором № 442740-КС-001 про від 06.01.2022 у розмірі 22 175, 68 грн та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позов обґрунтовано тим, що 06.01.2022 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 442740-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». 06.01.2022 року ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено Семінько Л.Г. пропозицію (оферту) укласти договір № 442740-КС-001 про надання кредиту. 06.01.2022 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору № 442740-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор на номер телефону [NUMBER] , який був зазначений позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті. Таким чином, 06.01.2022 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір № 442740-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у прядку, визначеному ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». На підставі укладеного договору, відповідач отримала кредит в розмірі 8 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, шляхом перерахування на банківську картку. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 8 000, 0 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , яку позичальником вказано при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті. Відповідачка належним чином свої зобов`язання не виконує належим чином, а лише частково сплатила кошти в сумі 1680, 0 грн. У зв`язку з порушенням відповідачкою зобов`язань за кредитним договором № 442740-КС-001 заборгованість станом на 04.09.2025 року становить 22 175, 68 грн, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 8 000, 0 грн, суми прострочених платежів по процентах 13 344, 88 грн, суми прострочених платежів за комісією 830, 80 грн. Враховуючи вищевикладене ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» за захистом своїх прав вимушене звернутись з цим позовом до суду, яким просить стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість у розмірі 22 175, 68 грн. за кредитним договором № 442740-КС-001 від 06.01.2022 року та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. Ухвалою від 30 вересня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 05 листопада 2025 року. Ухвалою від 05 листопада 2025 року вирішено проводити заочний розгляд справи, відповідача повідомити шляхом поміщення оголошення на сайті судової влади України, розгляд справи відкладено на 05 грудня 2025 року. У судовому засіданні 05 грудня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, ухвалою суду витребувано в АТ «Державний ощадний банк України» інформацію щодо наявності у [PERSON] картки банку та інформацію щодо надходження коштів на її рахунок, розгляд справи відкладено на 14 січня 2026 року. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві просили суд розглянути справу без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, відзиву на позов не подала, про дату час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Суд, за згодою позивача, ухвалює провести розгляд справи на підставі доказів, що містяться у справі, з винесенням заочного рішення по справі, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України, коли у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, заперечення на позов не подав, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування даних умов. Крім того, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. З копії пропозиції укласти договір (оферта) № 442740-КС-001про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 06 січня 2022 судом встановлено, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» запропонувало [PERSON] укласти договір (оферта) № 442740-КС-001 про надання кредиту у сумі 8 000,00 грн. (а.с. 17-18) Із копії прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) щодо укладання договору № 442740-КС-001 про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) від 06 січня 2022 року судом встановлено, що [PERSON] надала згоду на отримання кредиту у сумі 8 000,00 грн., строк кредитування 24 тижні, термін дії договору до 15.12.2024 року. (а.с.24-28) Із копії паспорта споживчого кредиту встановлено, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надало [PERSON] кредит у сумі 10 000,00 грн., строком на 24 тижні, безготівковим шляхом, протягом трьох робочих днів. Термін дії договору до 23.06.2022 (а.с.19-20) 06 січня 2022 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-8259 [PERSON] підписала договір № 442740-КС-001 про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма) (а.с.15-16) Також позичальником [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту, у якому зазначені основні умови кредитування з урахуванням побажань позичальника (а.с.13-14) Із анкети клієнта від 31.07.2025 року встановлено, що [PERSON] 06.01.2022 року надано ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» кредит у сумі 8 000,00 грн. (а.с.21) Зазначені кошти перераховані позичальнику [PERSON] , що підтверджується копією квитанції від 06.01.2022 9а.с.22), та інформацією, наданою АТ «Державний ощадний банк України» на виконання ухвали суду від 05.12.2025 (а.с.50-59) Як вбачається із довідки про стан заборгованості у відповідача [PERSON] наявна заборгованість станом на 26.08.2025 року у сумі 22 175, 68 грн, яка складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту 8 000, 0 грн, суми заборгованості по відсотках 13 344, 88 грн, заборгованості по комісії 830, 80 грн (а.с.12) На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Суд, дослідивши умови та зміст кредитного договору, прийшов до висновку, що за своєю правовою природою правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі є кредитними, а тому вони підпадають під правове регулювання норм §2 глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч.1 ст. 1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України У «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, як це передбачає ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Судом встановлено, що сторони узгодили розмір позики, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Також, приписами ст. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, встановленому ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи з вищенаведеного, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку, що з [PERSON] на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» підлягає стягненню заборгованість по кредиту на загальну суму 22 175, 68 грн. З огляду на наведене позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, ч.5 ст. 265 ЦПК України передбачено, що у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат. До судових витрат згідно ч.1 ст 133 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, пов`язані з розглядом справи. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в ході судового розгляду суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню сума судового збору 2422, 40 грн, сплачена позивачем при подачі позову до суду та документально підтвердженою платіжною інструкцією № 14352 від 18.09.2025 р. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved