Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Позивач 06.11.2025 звернувся до суду з позовними вимонами про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 06.09.2022 № 9588202 у розмірі - 11 610,00 грн, з яких: 3 000,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 8310,00 грн прострочена заборгованість по відсоткам, 300,00 грн прострочена заборгованість за комісією, а також про стягнення судових витрат зі сплати судового збору розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову правничу допомогу у розмірі 8 000 гривень. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 06.09.2022 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем [PERSON] укладений кредитний договір №9588202, за умовами якого відповідачка отримала кредит у сумі 3 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій. 02.12.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 85-МЛ від 02.12.2022, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором № 9588202 від 06.09.2022. В порушення умов договору відповідачка зобов`язання за договором належним чином не виконала, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 11 610,00 грн, з яких: 3 000,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 8310,00 грн прострочена заборгованість по відсоткам, 300,00 грн прострочена заборгованість за комісією. На даний час відповідачка продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає. Позивач просить стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором №9588202 від 06.09.2022 у сумі 11 610,00 грн., судовий збір у сумі 2422 грн. 40 коп. та витрати на правову правничу допомогу у розмірі 8 000 гривень. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільна справа розподілена судді Київського районного суду м. Одеси Скриль Ю.А. Ухвалою судді від 11.11.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачці наданий п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали про відкриття провадження у справі направлено за місцем реєстрації відповідачки. Згідно з інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру від 07.11.2025 № 1985296, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно з Довідкою АТ «Укрпошта» про причини повернення, поштові відправлення повернулись на адресу суду з відмітками «адресат відсутня за вказаною адресою», що є належним повідомленням відповідачки про розгляд справи. Від відповідачки відзив на позовну заяву до суду не надходив, як і не надходило клопотання/ заява про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Представник позивача у позовній заяві зазначив, що позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати без її участі, позовні вимоги задовольнити. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов таких висновків. Судом установлено, що 06.09.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 9588202, за умовами якого відповідачка отримала кредит у сумі 3 000 грн., зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів та можливих штрафних санкцій. Договір укладений в електронному вигляді шляхом підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором R25050. Довідкою про ідентифікацію, яка створена та підписана електронним підписом директора ТОВ «Мілоан», підтверджено підписання Договору відповідачкою ідентифікатором R25050 час 08:34 дата 06.09.2022 та номер телефону [NUMBER] . Кредитні кошти перераховувалися на рахунок відповідачки №410232хххххх1492. Відповідно до п. 1.2 Договору сума кредиту за договором становить 3 000 грн., згідно п.1.3 строк 100 днів до 06.09.2022, пільговий період 10 днів та завершується 16.09.2022, поточний період 90 днів закінчується 15.12.2022. Знідно з п.1.5.2 сума процентів за користування кредитом протягом пільгового періоду становить 300,00 грн. Пунктом 1.5.1 встановлено комісію у сумі 3000 грн. за надання кредиту. Згідно платіжного доручення №82056511 від 06.09.2022 кредитні кошти перераховані у сумі 3 000 грн. на картку відповідачки № [NUMBER] . 02.12.2022 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ ФК «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 85-МЛ від 02.12.2022, за умовами якого відбулося відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором від 06.09.2022 № 9588202. Відповідно до додаткової угоди №1 до договору про відступлення прав вимоги № 85-МЛ від 02.12.2022 п.1 сторони досягли угоди щодо зміни в додаток №1 до Договору форму реєстру боржників та виклали його в новій редакції: п.1.2.1 відомості, зазначені в колонці Реєстру «Дата закінчення Договору» по кожному боржнику, з дати підписання Реєстру до дати укладання угоди вважати відомостями, що визначають «Дату завершення пільгового періоду строку виконання зобов`язань Боржників за кредитними договорами»,тощо. Відповідно до Витягу з Реєстру боржників, до ТОВ «ФК «КРЕДИТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги за договором № від 06.09.2022 № 9588202, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] , та відповідно витягу з Реєстру боржників заборгованість становить 11 610,00 грн, з яких: 3 000,00 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 8310,00 грн прострочена заборгованість по відсоткам, 300,00 грн прострочена заборгованість за комісією. Отже, згідно з вказаним Договором, та відповідно до ст. 512 ЦК України, ТОВ ФК «Кредит Капітал» набуло статусу Нового Кредитора та отримало право грошової вимоги до осіб, які являлись боржниками ТОВ «Мілоан», включно і до відповідачки за кредитним договором від від 06.09.2022 № 9588202 в сумі 11 610,00 грн. Відповідачка борг не погасила, а тому за відповідачкою рахується заборгованість у зазначеному розмірі. На момент звернення ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" до суду борг відповідачкою не погашений. Власних розрахунків та інших доказів, які б підтверджували погашення заборгованості, стороною відповідача не надано, досудову вимогу залишила без уваги, відзив на позов не надала, доводи позивача не спростувала. Отже, свої договірні зобов`язання перед позивачем відповідачка не виконала, допустивши прострочення внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 11 610,00 грн, яка підлягає стягненню з відповідачки на користь ТОВ "ФК "Кредит-Капітал". Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, у встановлені строки (терміни) виконання зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема припинення зобов`язання, сплата неустойки, що передбачено ст.ст. 549, 611 ЦК України. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Укладаючи кредитний договір відповідачка та ТОВ «Мілоан вчинили дії, визначені ст.11та ст.12 Закону України « Про електронну комерцію». Відповідачка підписала кредитний договір, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором . Кредитний договір укладено в електронній формі в Особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та\\або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, відповідно до п. 6.1 Кредитного договору ( Відповідно дост. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за Кредитним договором застосовуються положення параграфа 1Глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до абз.1 ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були, передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно з ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України. Згідно із ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов`язання. Боржник, відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним свого грошового зобов`язання. Згідно із статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. При цьому згідно із ст. 627 ЦК Українита відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, ст. 628 ЦК Українипередбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 ЦК Українитаст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Відповідно дост. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи вищезазначені норми, основними умовами надання кредиту є безумовне його повернення, строковість, платність, цільова спрямованість і забезпеченість. Водночас, кредитний договір не може змінюватись в односторонньому порядку, і позичальник несе відповідальність за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за його користування. Згідно зі ст. 1048 Цивільного кодексу Українипозикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, передбачено: «Боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом». Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. ... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Ураховуючи викладене, а також той факт, що відповідачка взяті на себе за договором зобов`язання не виконує, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог товариства та необхідність їх задоволення. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Позивачем при подачі позовної заяви до суду був сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн., а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки по справі у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір у вищезазначеному розмірі на користь позивача. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 (справа № 379/1418/18) вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Судом встановлено, що 01.07.25 між адвокатським об`єднанням «Аппологет» в особі керуючого компанії Усенка М.І. та ТОВ «Юніт Капітал» було укладено договір про надання правничої допомоги №0107/25. Додатком до договору про надання правничої допомоги є протокол погодження вартості послуг. Згідно акту прийому - передачі наданих послуг №Д/5627 від 22.10.25, детального опису наданих послуг до акту Д/5627 від 22.10.2025 вартість послуг становить 8 000,00 грн. Верховний Суд в постанові від 22 листопада 2019 року у справі №902/347/18 роз`яснив, що суд враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, за власною ініціативою. Ураховуючи, що позивач підтвердив понесені витрати на професійну правничу допомогу, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені та підтверджені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн.

Outcome: approved