Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог 25.11.2025 ТзОВ «Брайт Інвестмент» через систему «Електронний суд» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 25.08.2016 АТ «ОТП Банк» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали кредитний договір, за умовами якого кредитодавець надав позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у порядку, передбаченому цим договором. Право вимоги за цим кредитним договором перейшло від АТ «ОТП Банк» до ТзОВ «Брайт Інвестмент» (на підставі договору факторингу №24/03/23 від 24.03.2023). Заборгованість відповідача за кредитним договором становить 16 441,62 грн., з них: 11 860,47 грн. - тіло кредиту, 4 581,15 грн. - проценти за користування кредитом. Позивач просив суд стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також покласти на нього судові витрати. ІІ.Стислий виклад позиції відповідача Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. ІІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу Ухвалою суду від 28.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання (включив його в текст позовної заяви) про розгляд справи за його відсутності, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Процесуальні перешкоди для розгляду справи за відсутності учасників судового процесу відсутні. Враховуючи наявність умов, передбачених ст. 280 ЦПК України, суд здійснив заочний розгляд справи та ухвалив заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч. 2 ст. 247 ЦПК України). ІV.Фактичні обставини справи 25.08.2016 АТ «ОТП Банк» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали договір про надання споживчого кредиту №2013265102, за умовами якого банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник отримує його (кредит) на умовах передбачених договором (а.с. 40). Основні умови кредитування згідно цього договору: - сума (загальний розмір) кредиту - 6 150 грн. (п. 1.1); - підписанням цього договору позичальник надає кредитодавцю доручення на перерахування визначених цим договором сум на рахунок отримувачів (продавців) (п. 1.3); - дата повернення кредиту - 25.08.2017 (п. 1.4); - процентна ставка - 0,01 % річних (п. 1.1). На підставі кредитного договору [PERSON] отримав платіжний інструмент - кредитну картку № [NUMBER] (розписка, а.с. 41). 25.08.2016 ТзОВ «ОТП Банк» надало [PERSON] кредит в розмірі 6 000 грн., оплативши в його інтересах ТзОВ «Комфі Трейд» придбання товару (специфікація до кредитного договору від 25.08.2016, рахунок-фактура від 25.08.2016, а.с. 44 зворот, видаткова накладна від 25.08.2016, а.с. 45 зворот, касовий чек, а.с. 46 зворот). [PERSON] користувався кредитною карткою, оплачував товари та послуги, знімав готівкові кошти в банкоматі (виписка з рахунка за період з 25.08.2016 по 24.03.2023, а.с. 11-31). 24.03.2023 АТ «ОТП Банк» (клієнт) та ТзОВ «Брайт Інвестмент» (фактор) уклали договір факторингу №24/03/23 (а.с. 47-49), на підставі якого до фактора перейшло право вимоги за кредитним договором №2013265102 від 25.08.2016 до [PERSON] (акти приймання-передачі реєстру боржників №1 і №2 від 24.03.2023, а.с. 9-10, витяг з додатку №1 до договору факторингу від 24.03.2025, а.с. 35, платіжна інструкція №46 від 24.03.2023, а.с. 55). За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за кредитним договором становить 16 441,62 грн., з них: 11 860,47 грн. - тіло кредиту, 4 581,15 грн. - проценти за користування кредитом (дані позовної заяви, а.с. 2-7, розрахунок заборгованості, а.с. 59-92). Контррозрахунку заборгованості чи доказів її відсутності відповідач не подав. V.Мотиви суду та застосоване законодавство За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України (в редакції закону станом на момент укладення кредитного договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України (в редакції закону станом на момент укладення кредитного договору) договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. АТ «ОТП Банк» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) уклали кредитний договір №2013265102 від 25.08.2016. Спірні правовідносини виникли у сфері споживчого кредитування. На підставі цього договору відповідач отримав кредит, взяв на себе зобов`язання повернути кредит, сплатити проценти за користуванням ним, однак не виконав їх. В подальшому право вимоги за цим кредитним договором на підставі правочину факторингу перейшло від АТ «ОТП Банк» до ТзОВ «Брайт Інвестмент». А тому, позивач вправі вимагати від відповідача повернення кредиту та сплати процентів за користування ним. Заборгованість відповідача за кредитним договором становить 16 441,62 грн., з них: 11 860,47 грн. - тіло кредиту, 4 581,15 грн. - проценти за користування кредитом. Такий розмір заборгованості є обгрунтованим, оскільки підтверджується матеріалами справи та водночас не спростований відповідачем. Отже, позовні вимоги слід задовольнити. VI.Судові витрати Щодо судового збору Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: approved