Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

29 грудня 2025 року Харківським районним судом Харківської області розглянуто цивільну справу за позовом ТОВ «Іннова Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та ухвалено заочне рішення, яким позов ТОВ «Іннова Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Іннова Фінанс» суму заборгованості за договором про надання грошових коштів у позику № 3870370524 від 02 травня 2024 року у розмірі 18800 (вісімнадцять тисяч вісімсот) гривень 00 копійок, з яких: - 4000,00 гривень - сума заборгованості за тілом кредиту; - 14800,00 гривень - сума заборгованості за процентами. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 04 січня 2026 року представник позивача звернувся до суду з заявою, якою просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Іннова-Нова» витрати на професійну правничу допомогу 5000,00 гривень, на обґрунтування заяви представник позивача зазначив таке. 29 грудня 2025 року у справі за позовом ТОВ «Іннова Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання грошових коштів у позику ухвалено судове рішення, яким не вирішено питання про розподіл судових витрат на надання позивачу професійної правничої допомоги у розмірі 5 000,00 гривень. Вказане рішення до особистого кабінету в підсистемі «Електронний суд» ЄСІТС надійшло 30 грудня 2025 року, що засвідчено карткою руху документа до рішення Харківського районного суду Харківської області від 29 грудня 2025 року, отже 5-денний термін на подання доказів в частині витрат на отримання позивачем професійної правової допомоги станом на 04 січня 2026 року включно ще не сплив. Крім того представник позивача зазначає, що на підставі рішення загальних зборів учасників змінено найменування юридичної особи: Товариство з обмеженою відповідальністю з «Іннова Фінанс» на «Іннова-Нова», у зв`язку із чим 08 вересня 2025 року внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо позивача. Законодавство не пов`язує припинення чинності документів на представництво зі зміною найменування юридичної особи. Зміна найменування юридичної особи не припиняє дію договору, ордера на надання правничої допомоги: вони залишаються чинними до завершення повноважень адвоката у справі. Зміна назви юридичної особи не впливає на юридичну силу документа, виданого раніше, оскільки юридична особа залишається тією ж самою, а зміна найменування є інформаційною, а не визначальною для правоздатності. Відповідно до частини 3 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Учасники справи про розгляд питання про ухвалення додаткового судове рішення не повідомлялись, що відповідає вимогам частини 3 статті 270 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд питання про внесення виправлень в рішення суду відбувався у відсутність сторін, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Щодо підстав для ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ТОВ «Іннова Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором суд вважає за необхідне зазначити таке. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, у тому числі якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Так, при ухваленні заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 29 грудня 2025 року не було вирішено питання про судові витрати, оскільки представник позивача Андрущенко М.В. в позовній заяві зазначив, що документальне підтвердження понесених судових витрат в частині надання позивачу професійної правничої допомоги буде скеровано до суду разом із заявою про ухвалення додаткового рішення в строк, встановлений частиною 8 статті 141 ЦПК України, що не перевищує 5 днів з моменту винесення судом рішення по справі. Представник позивача Андрущенко М.В. надав до суду картку руху документу (заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 29 грудня 2025 року), зі змісту якої слідує, що зазначене заочне рішення суду було доставлено до особистого кабінету представника позивача Андрущенка М.В. в підсистемі «Електронний суд» 30 грудня 2025 року, тоді як останній звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення та надав докази на підтвердження понесених судових витрат на надання правничої допомоги 04 січня 2026 року, тобто у строк визначений частиною 8 статті 141 ЦПК України. Отже, враховуючи вищенаведене суд висновує про наявність визначених частиною 8 статті 141 та статтею 270 ЦПК України підстав для ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ТОВ «Іннова Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Дослідивши матеріали справи у межах заяви про ухвалення додаткового рішення, суд висновує про таке. Судом встановлено, що на підставі рішення загальних зборів учасників змінено найменування позивача по даній справі з ТОВ «Іннова Фінанс» на «Іннова-Нова», у зв`язку із чим 08 вересня 2025 року внесені відповідні зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Представник позивача надав до суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу договір про надання правничої допомоги № 06-05/2025 від 06 травня 2025 року, укладений між ТОВ «Іннова Фінанс» та адвокатом Андрущенком М.В., заявку № 3153905780 про надання послуг від 09 липня 2025 року, відповідно до пункту 1 якого на виконання підпункту 1.1. договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати наступні послуги за договором: складання правової документації процесуального характеру: позовної заяви та клопотання про витребування доказів; за необхідності: заяв, відповіді на відзив, клопотань, заперечень тощо; супровід процесу розгляду справ в суді з питань, пов`язаних із правами та інтересами замовника в будь-якому форматі судочинства, в тому числі але не виключно із використанням ресурсу «Електронний суд». Крім того, представник позивача надав до суду акт № 3153905780 прийняття-передачі наданих послуг до договору № 06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06 травня 2025 року по справі № 635/5818/25, відповідно до якого вартість наданих послуг складає фіксовану суму 5000,00 гривень. На підтвердження оплати вартості наданих послуг представником позивача надано до суду копію платіжної інструкції № 10 від 31 грудня 2025 року, зі змісту якої слідує, що згідно з заявкою № 3153905780від 09 липня 2025 року про надання послуг відповідно до договору про надання правничої допомоги № 06-05/2025, на рахунок адвоката Андрущенка М.В. здійснено транзакцію на суму 5000,00 гривень. Як установлено в частині 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З аналізу частини 3 статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Такий висновок міститься у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5 та 6 статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Так, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (стаття 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Частинами 1, 2 статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту. Критерій розумної необхідності витрат на професійну правничу допомогу є оціночною категорією, яка у кожному конкретному випадку (у кожній конкретній справі) оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, зокрема, наданих на підтвердження обставин понесення таких витрат, надання послуг з професійної правничої допомоги, їх обсягу, вартості з урахуванням складності справи та витраченого адвокатом часу тощо. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. Отже, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону № 5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу (пункти 133-134 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22)). У разі недотримання вимог частини 4 статті 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Судом встановлено, що 06 травня 2025 року між адвокатом Андрущенко М.В. та ТОВ «Іннова Фінанс» укладений договір про надання правничої допомоги № 06-05/2025. Відповідно до пункту 3.2. договору про надання правничої допомоги № 06-05/2025 від 06 травня 2025 року, за результатами надання послуг сторони складають акти приймання-передачі наданих послуг, в яких визначається перелік послуг, їх деталізація та вартість. До суду надано акт № 3153905780 приймання-передачі наданих послуг до договору № 06-05/2025 про надання правничої допомоги від 06 травня 2025 року по справі № 635/5818/25, в якому зазначено фіксовану суму послуг з надання правничої допомоги. Загальна вартість наданих послуг за вказаним актом складає 5000,00 гривень. Згідно з детальним описом наданих послуг, який міститься в заявці № 3153905780 про надання послуг від 09 липня 2025 року, замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати наступні послуги за договором: складання правової документації процесуального характеру: позовної заяви та клопотання про витребування доказів; за необхідності: заяв, відповіді на відзив, клопотань, заперечень тощо; супровід процесу розгляду справ в суді з питань, пов`язаних із правами та інтересами замовника в будь-якому форматі судочинства, в тому числі але не виключно із використанням ресурсу «Електронний суд». Суд зазначає, що наведений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є обґрунтованим, об`єктивним та співмірним з ціною позову, а також таким, що не заперечується стороною відповідача, а тому підстави для його зменшення у суду відсутні. Отже, враховуючи наведене та положення статті 141 ЦПК України, суд висновує про стягнення витрат на професійну правничу допомогу із відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Іннова Фінанс» пред`явило вимогу про стягнення з відповідача загальної вартості заборгованості за договором на суму 20800,00 гривень, тоді як суд виснував про часткове задоволення позивачем позовних вимог на суму 18800,00 гривень, що становить 90,38 % від ціни позову. За наведених обставин та відповідно до вимог статей 133, 137, 141 ЦПК України з [PERSON] підлягають стягненню на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 4519,00 гривень (5000,00 х 90,38 % : 100).

Outcome: approved