Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача 1.1. У жовтні 2025 року ТОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з указаним позовом, просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором № 16.08.2024-100001238 від 16 серпня 2024 року у розмірі 8 880 грн та судові витрати. 1.2. Позов обґрунтовано тим, що 16 серпня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 16.08.2024-100001238. 1.3. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 3 000 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 16 серпня 2024 року, строком на 140 днів. 1.4. [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову, утворилась заборгованість у розмірі 8 880 грн, що складається зі заборгованості за тілом кредиту в розмірі 3 000 грн, по процентам - 3 780 грн, комісії (пов`язаної з наданням кредиту) - 150 грн, неустойки - 1 500 грн. 1.5. 21 листопада 2025 року відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог. 1.6. Відзив обґрунтовано тим, що 16 серпня 2024 року приблизно о 13 год. на його мобільний телефон № [NUMBER] надійшов телефонний дзвінок з номеру [NUMBER] , після чого його сім-карту було заблоковано. 1.7. Він звернувся до контактного центру Lifecell для заміни сім-картки, а після цього у застосунку «Дія» дізнався, що на його ім`я відкриті кредити на загальну суму 8 000 грн. 1.8. Дізнавшись про цю подію, він відразу звернувся до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області, де написав заяву про вчинення шахрайських дій невстановленою особою, яка за допомогою мобільного пристрою зламала його електронну пошту, отримавши доступ до застосунків «Монобанк» та «Дія», після чого були оформлені два кредити 16 серпня 2024 року. 1.9. Після написання заяви до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області він звернувся до мікрофінансових організацій та повідомив, що кредит був оформлений не ним. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 2.1. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкас від 15 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. 2.2. Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкас від 13 листопада 2025 року продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження із заміною судового засідання на підготовче у межах підготовчого провадження; витребувано докази. 2.3. Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкас від 13 січня 2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 2.4. У судове засідання представник позивача не з`явився, просив розгляд справи проводити без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. 2.5. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених у відзиві. 3. Положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини 3.1. За змістом статей 15 і 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 3.2. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 3.3. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 3.4. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 3.5. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. 3.6. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Закон) електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. 3.7. Згідно із ч.ч. 7, 12 ст. 11 Закону договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. 3.8. Відповідно до ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 3.9. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис, як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. 3.10. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 3.11. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 3.12. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. 3.13. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 3.14. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. 3.15. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 4. Фактичні обставини, встановлені судом 4.1. Судом установлено, що 16 серпня 2024 року між ТОВ «Споживчий центр» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено кредитний договір № 16.08.2024-100001238, що складається із пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії), заявки на укладення кредитного договору (кредитної лінії), відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору (кредитної лінії) та додатка до кредитного договору. 4.2. Підписання договору зі сторони позичальника здійснювалось 16 серпня 2024 року о 13 год. 23 хв. із використанням одноразового ідентифікатора «Е483», надісланого кредитодавцем смс-повідомленням на фінансовий номер позичальника [NUMBER]. 4.3. Договір укладено на таких умовах: сума кредиту 3 000 грн, що підлягають перерахуванню на електронний платіжний засіб позичальника [NUMBER]; строк, на який надається кредит - 98 днів з дня його надання; дата повернення кредиту 21 листопада 2024 року; процентна ставка фіксована незмінна процентна ставка в розмірі 1,5% за один день; комісія, пов`язана з наданням кредиту 150 грн. 4.4. Перерахування кредитних коштів у розмірі 3 000 грн за кредитним договором № 16.08.2024-100001238 на банківську картку [NUMBER] підтверджується відповіддю ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 07 жовтня 2025 року № 187-0710. 4.5. Із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №1202425031002947 від 12 вересня 2024 року вбачається, що за зверненням [PERSON] внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 190 КК України про те, що 16 серпня 2024 року приблизно о 13 год. невстановлена особа, використовуючи абонентський номер [NUMBER] , ввела в оману гр. [PERSON] та шахрайським шляхом, з використанням електронно-обчислювальної техніки, отримала доступ до банківських даних, здійснивши незаконні операції по перерахунку коштів та заволоділа грошима в сумі 8 000 грн. (ЄО-52733 від 11 вересня 2024 року, 46158 від 16 серпня 2024 року, 47037 від 20 серпня 2024 року). Орган досудового розслідування: Черкаське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області. 4.6. Із відповіді Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області від 19 грудня 2025 року вбачається, що 31 жовтня 2024 року Черкаською окружною прокуратурою визначено підслідність кримінального провадження №1202425031002947 від 12 вересня 2024 року за відділенням поліції № 1 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області і матеріали кримінального провадження направлено до Криворізької східної окружної прокуратури. 4.7. За інформацією АТ «Універсал Банк» 29 січня 2022 року о 19:03 номер телефону [PERSON] [NUMBER] було встановлено під час реєстрації в застосунку «monobank»; а 16 серпня 2024 року о 13:09 номер було змінено на [NUMBER] . 16 серпня 2024 року о 16:41 після відеодзвінку з клієнтом фінансовий номер було змінено на попередній +380934298734. 4.8. Із відповіді ТОВ «Лайфселл» від 22 грудня 2025 року № 6292д вбачається, що номер [NUMBER] обслуговується в мережі lifecell, починаючи з 03 травня 2011 року, на умовах передоплати та знеособлено (анонімно), без укладання договору про надання електронних комунікаційних послуг в письмовій формі та без ідентифікації (реєстрації) кінцевого користувача (абонента) у постачальника електронних комунікаційних послуг. У ТОВ «лайфселл» відсутня інформація про належність номеру [NUMBER] будь-якому користувачу. Послуга «Заміна SIM-картки» дозволяє кінцевому користувачу зробити заміну SIM-картки з активним абонентським номером (тобто таким, що вже активований, обслуговується в мережі) на нову SIM/USIM/eSIM - картку, без зміни абонентського номеру. Така послуга надається, наприклад, у разі втрати «старої» SIM-картки, її пошкодженні, необхідності використання іншої моделі кінцевого пристрою тощо. Інакше кажучи, певний абонентський номер «пов`язується» з іншою унікальною ідентифікаційною телекомунікаційною карткою, а надання електронних комунікаційних послуг за номером продовжується із використанням «нової» SIM-картки. Послуга «Заміна SIM-картки» за номером [NUMBER] була надана 3 (тричі), а саме: 16 серпня 2024 року мав місце вхід в особистий кабінет «Мій lifecell» за номером [NUMBER]. При цьому, за наявною у ТОВ «лайфселл» інформацією, будь-якого несанкціонованого втручання в його інформаційно-комунікаційну мережу не мало місця, а такий вхід в особистий кабінет здійснювався в звичайному режимі. Такому входу в особистий кабінет передувала невдала спроба входу в особистий кабінет за номером [NUMBER]. Після невдалої спроби входу в особистий кабінет «Мій lifecell» за вказаним номером телефону 16 серпня 2025 року здійснено автоматизований вихідний дзвінок від lifecell на номер [NUMBER] о 13:00 для підтвердження входу в особистий кабінет з наступними текстом: «Вас вітає lifecell. Для підтвердження авторизації прохання натиснути «1», для відміни - натисніть «2»». Кінцевий користувач, отримавши такий автоматизований дзвінок, натиснув «1» на своєму кінцевому («термінальному) обладнанні. Такі дії надали змогу здійснити вхід в особистий кабінет за номером [NUMBER]. Після цього на номер [NUMBER] ТОВ «лайфселл» направило інформаційне SMS- повідомлення наступного змісту: «Ви успішно авторизувалися в сервісах lifecell... Якщо ви не здійснювали вхід, змініть пароль або натисніть тут [...]Телефон підтримки:0 800 20 5433, 5433 (lifecell)». Після успішного входу в особистий кабінет 16 серпня 2024 року в особистому кабінеті «Мій lifecell» за номером [NUMBER] було здійснено віддалену заміну (перша заміна) SIM-картки о 13:07 з номером [NUMBER] на «нову» eSIM-картку зі збереженням номеру [NUMBER] (тобто, номер було дистанційно перенесено на іншу eSIM-картку). В цей же момент ТОВ «лайфселл» на номер [NUMBER] було направлене інформаційне SMS-повідомлення наступного змісту: «Шановний абоненте! Буде проведено заміну SIM-карти. Якщо Ви не ініціювали дану транзакцію, просимо негайно звернутися до контакт-центру за номером 5433 (безкоштовно в мережі lifecell). З повагою, lifecell». У ТОВ «лайфселл» відсутня інформація про особу, яка здійснила таку заміну SIM-картки з номером [NUMBER] , а також про місце здійснення даної заміни (місцезнаходження). 16 серпня 2024 року о 13:49 ТОВ «лайфселл» за номером [NUMBER] було здійснено віддалену заміну «нової» SIM-карти (друга заміна) на попередню (за якою послуги надавались раніше, до 13:07 16 серпня 2024 року) та відновлено надання електронних комунікаційних послуг за номером [NUMBER] (т. зв. «розблокування»). Відразу після цього, 16 серпня 2024 року о 13:50 було здійснено заміну SIM-картки (третя заміна) з номером [NUMBER] на «нову» SIM-картку особі, яка звернулась в дилерський магазин lifecell в м. Черкаси. В магазині lifecell було встановлено належність номера [NUMBER], враховуючи успішну аутентифікацію (надання правильних відповідей на питання, повідомлення конкретних відомостей за номером, які може знати лише кінцевий користувач номеру), особі, яка представилась на ім`я « [PERSON] ». 4.9. За інформацією ПрАТ «ВФ Україна» абонентський номер [NUMBER] , з використанням якого було укладено кредитний договір 16 серпня 2024 року, на той час обслуговувався знеособлено (анонімно) на умовах передплаченого зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», тому визначити абонента, в користуванні якого знаходився вказаний телефонний номер, не можливо. Водночас із роздруківки ПрАТ «ВФ Україна» номер телефону [NUMBER] у період часу з 00:00 год по 23:59 год 16 серпня 2024 року обслуговувався за адресою базової станції: Рівненська область, Рівненський район, с. Злазне, Вежа «ВФ Україна». 4.10. Судом також установлено, що отримані за кредитним договором 16 серпня 2024 року грошові кошти того ж дня були зняті у банкоматах у мережі АТ «УКРСИББАНК», що розташовані за адресами м. Кривий Ріг, вул, Героїв АТО, 37/52 (АТМ А0309848, А0309213) та м. Кривий Ріг, вул. Університетська, 72, (А0309211), але надати матеріали фото-відео фіксації вказаних операцій неможливо, оскільки вказані банкомати було модернізовано протягом 2025 року, а дані відеоспостереження втрачені в процесі модернізації (форматування диску). 5. Оцінка Суду 5.1. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц). 5.2. Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 листопада 2023 року у справі №291/1352/20. 5.3. Аналіз досліджених судом доказів свідчить про те, що кредитний договір № 16.08.2024-100001238 від 16 серпня 2024 року є електронним і від імені [PERSON] він підписаний 16 серпня 2024 року о 13 год. 23 хв. одноразовим ідентифікатором Е483, надісланим на мобільний телефон [NUMBER] . 5.4. Водночас судом було встановлено, що сім-картка з номером мобільного телефону [NUMBER] протягом 16 серпня 2024 року обслуговувалась за адресою базової станції: Рівненська область, Рівненський район, с. Злазне, Вежа «ВФ Україна», тоді як невстановлена особа 16 серпня 2024 року о 13:07 год. в особистому кабінеті «Мій lifecell» здійснила віддалену заміну SIM-картки з фінансовим номером [NUMBER], що з 2011 року використовувався [PERSON] , на «нову» eSIM-картку та певний час використовувала такий номер на власний розсуд і поза волею відповідача. 5.5. Доступ до свого фінансового номеру [NUMBER] [PERSON] відновив 16 серпня 2024 року о 13:49 год у місті Черкаси, що підтверджується довідкою ТОВ «лайфселл». 5.6. Таким чином, 16 серпня 2024 року о 13 год. 23 хв. кредитний договір № 16.08.2024-100001238 було укладено невстановленою особою, яка перебувала на той час у селі Злазне Рівненського району Рівненської області та яка користувалась мобільним телефоном із номером [NUMBER] , а кредитні кошти було знято того ж дня невстановленими особами у банкоматах міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, а не [PERSON] , який на той час перебував у місті Черкаси та відновив доступ до свого фінансового номеру телефону [NUMBER] лише о 13 год. 49 хв. 16 серпня 2024 року. 5.7. У той же час у справі відсутні допустимі та достовірні доказів направлення згенерованого одноразового ідентифікатора для укладення кредитного договору 16 серпня 2024 року саме [PERSON] , або його отримання та використання відповідачем у Інформаційно-телекомунікаційній системі (ІТС) при підписанні електронного договору одноразовим ідентифікатором від її імені, як це передбачено у ст. 12 Закону. 5.8. Про необхідність таких доказів про укладення договорів кредиту в електронній формі зазначено у постанові КЦС ВС від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19 (провадження № 61-20799св 19). 5.9. У сукупності зазначені обставини дають підстави для висновку, що волевиявлення відповідача на укладення спірного кредитного договору не було та цей договір укладено від її імені іншою особою. Підстави вважати, що відповідач передав стороннім особам одноразовий ідентифікатор для укладення цього кредитного договору також відсутні. При цьому всі дії відповідача свідчать про його добросовісність (звернення до банків, клієнтом яких він є, звернення до правоохоронних органів та оператора мобільного зв`язку для відновлення свого фінансового номеру). 5.10. Отже, на переконання суду, позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження надання та отримання відповідачем кредитних коштів згідно вищевказаного кредитного договору. 5.11. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, за відсутності доказів надання відповідачу та отримання ним кредитних коштів вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором є безпідставними, а тому в позові необхідно відмовити. 6. Розподіл судових витрат між сторонами 6.1. У зв`язку з відмовою у позові судові витрати у справі підлягають залишенню за позивачем.

Outcome: dismissed