overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

[PERSON] у листопаді 2025 року звернулася із позовною заявою до Дарницького районного суду міста Києва про розірвання шлюбу, зареєстрованого із [PERSON] у лютому 2018 року, посилаючись на те, що шлюбно-сімейні відносини з відповідачем у них припинились, спільне життя не склалось, спільного господарства сторони не ведуть, тому вважає, що шлюб зберегти неможливо. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 11.12.2025 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті із викликом сторін. У судове засідання 15.01.2026 позивач не з`явився, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини. У відповідності до ч. 1, ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14.02.2018 Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (актовий запис № 306). Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити як інтересам сторін, так і інтересам їх дитини, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дитини, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не просила суд про відновлення їй дошлюбного прізвища. За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст. 21, 24, 110-112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до Чернівецького районного суду міста Чернівців із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалася на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі, який між ними зареєстровано 15.05.2015 року. Спільних дітей у них немає, однак відповідач відмовляється у добровільному порядку розірвати шлюб. Зазначила, що у них виникають постійні сварки, суперечки та непорозуміння. У них різні погляди на життя, що призвело до втрати почуття любові і поваги один до одного. Враховуючи викладене просила розірвати шлюб між ними. В судове засідання позивачка не з`явилася. Від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Не заперечувала щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Внаслідок чого суд вважає, що можливо розглянути справу за його відсутності, оскільки у справі наявні достатні матеріали про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 15.05.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис №687, відповідно до Свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . Спільних дітей у них немає. Спільне життя сторін на склалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Таким чином, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судові витрати у виді судового збору в сумі 1 211,20 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Адвокат Піцик Андрій Валерійович, звернувся до суду в інтересах [PERSON] , з відповідним позовом до [PERSON] про стягнення боргу по аліментах та пені за несвоєчасну сплату аліментів. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] з 05.10.2002 року перебувала у шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Після народження дитини, у зв?язку з тим, що відповідач перестав добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, позивач звернулася до суду щодо захисту своїх порушених прав. На підставі розглянутої справи, Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу 18.06.2003 року видано виконавчий лист №2-2887, згідно за яким з відповідача було стягнуто на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною ( [PERSON] ) повноліття. Після отримання виконавчого листа суду, за заявою позивача, виконавчої службою Центрально - Міського району м. Кривого Рогу, винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. 17 січня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Центрально - Міського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис за №12. Повноліття [PERSON] досягла - [INFO] , після виповнення їй вісімнадцяти років. Проте, не дивлячись на відкрите виконавче провадження на користь позивача, відповідач, аліменти сплачував не в повному обсязі та не своєчасно. Більше того, державним виконавцем Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерство юстиції (м. Дніпро), у зв?язку з відсутністю майна, на яке може бути звернено стягнення,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] в якій просить розірвати шлюб, укладений між сторонами. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що шлюбні відносини між сторонами не припинені з липня 2025, зникло взаєморозуміння і почутті любові. У судове засідання позивач не з`явився, у поданій до суду заяві, просив розглядати справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, проти розірвання шлюбу не заперечує. Також вказала, що просить суд під час розірвання шлюбу повернути їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112, 113 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 30.09.2025 Третім відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції сторони з 20.07.2022 перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис № 237. Також, з матеріалів справи вбачається, що сторони мають спільну дитину, [PERSON] , [INFO] . З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що фактичні взаємовідносини подружжя припинені, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позивач не бажає примиритися. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією від 01.12.2025 про сплату судового збору у сумі 1211 грн. 20 коп. Разом з тим, у позовній заяві позивач не просив стягувати з відповідачки судовий збір. У зв`язку із цим, суд вважає розумним та справедливим не стягувати судовий збір з відповідачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 25 травня 2023 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі. Подружні відносини між сторонами припиненні, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Шлюб має формальний характер. Від даного шлюбу сторони мають не повнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 16.12.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, згідно заяви просить провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 25.05.2023 сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, яке знаходиться в матеріалах справи (а.с.11). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про народження (а.с.7,8). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин суд дійшов висновку, що шлюб зберегти неможливо, сторони миритися не бажають, створити здорову та міцну родину не змогли, шлюб існує лише формально та підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Відповідно до ч.1 ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Представник Комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради (далі КНП «ХОЗЗНПД» ХОР) звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] . Заява вмотивована тим, що пацієнт страждає помірну розумову відсталість з поведінковими розладами, внаслідок чого він безпорадний та нездатний задовольнити основні життєві потреби, що забезпечують життєдіяльність на достатньому рівні та становить небезпеку для себе та оточуючих. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав та зазначив, що у [PERSON] діагностовано захворювання у вигляді помірної розумової відсталості з поведінковими розладами. У такому стані він не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. [PERSON] в судовому засіданні не зміг усвідомлено надати згоду на лікування. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Представник особи, відносно якої винесена заява не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що рішенням Попаснянського районного суду Луганської області від 24.10.2010 року [PERSON] визнано недієздатним, 12.12.2025 року [PERSON] був доставлений на приймальне відділення КНП «ХОЗЗ НПД» ХОР. Комісія лікарів-психіатрів 12.12.2025 року оглянула та встановила наявність помірної розумової відсталості з поведінковими розладами, внаслідок чого він безпорадний та нездатний задовольнити основні життєві потреби, що забезпечують життєдіяльність на достатньому рівні та становить небезпеку для себе та оточуючих. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 12.12.2025 року, медичною карткою стаціонарного хворого №10035 та рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 16.12.2025 року згідно якого встановлено те, що [PERSON] визнано недієздатним. Згідно із частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлене законом. На підставі статей 14, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Заявниця звернулася до суду з заявою, зазначивши, що її донька [PERSON] , [INFO] , за станом свого здоров`я не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійної допомоги, знаходиться на обліку у лікаря-психіатра. Бажає здійснювати над нею опіку, тому просить визнати [PERSON] недієздатною, призначити над нею опіку, та її призначити опікуном. Заявник свої вимоги підтримала з вищезазначених підстав та просила їх задовольнити. Заінтересована особа подав письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, проти задоволення вимог не заперечив. Представник [PERSON] адвокат Халімончук Р.М. вимоги заяви підтримав. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , за станом свого здоров`я не може давати звіт своїм діям та керувати ними (висновок судово-психіатричного експерта №518-2025). Органом опіки та піклування внесено подання про призначення заявниці [PERSON] опікуном [PERSON] .. Відповідно до ст.39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Над фізичною особою у разі визнання її недієздатною суд встановлює опіку і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (ст.60 ЦК України). Враховуючи вищевказане, заява підлягає задоволенню. У відповідності до ст.300,ч.6 ЦПК України, строк дії рішення про визнання [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] недієздатною встановлюється у 2 (два) роки з дня набрання рішенням законної сили. Такий строк підлягає продовженню відповідно до положень ст.300 ч.7,8 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Враховуючи складність справи, відповідно до ст.259 ч.6 ЦПК України, суд проголошує вступну і резолютивну частини рішення та відкладає складання повного рішення на десять днів з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

ТОВ «ФК «ГЕЛЕКСІ» звернулось до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості за договором позики з [PERSON] вказуючи на те, що 10.05.2021 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ГЕЛЕКСІ» (23.06.2025 назву було змінено на ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФК «ГЕЛЕКСІ») та [PERSON] був укладений договір позики на умовах невідновлювальної кредитної лінії № 227208 в електронній формі на суму 5000,00 грн. на умовах строковості, поворотності та оплатності. Однак відповідач довготривалий час не виконує свої грошові зобов`язання належним чином, і має станом на дату подачі позову заборгованість в сумі 23910,00 грн., яка складається з: заборгованість за позикою 5000,00 грн.; заборгованість за відсотками 24595,00 грн., з яких 5000,00 грн. заборгованість за позикою; 19595,00 грн. заборгованість по роцентам за користування позикою, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідача разом із сумою сплаченого по цьому позову судового збору в сумі 2423,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн. Ухвалою від 17.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 16.12.2025; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи (а.с.73). 16.12.2025 від представника відповідача адвоката Кучерявої Т.А. надійшло клопотання про перенесення судового засідання на іншу дату (а.с.79-80), яке задоволено та відкладено судовий розгляд справи на 16.01.2026 (а.с.94), про що учасників повідомлено належним чином. 16.01.2026 від представника відповідача адвоката Кучерявої Т.А. до суду надійшли додаткові пояснення, в яких зазначає, що позовні вимоги відповідач визнає частково в розмірі 6595,00 грн., просить зменшити розмір судових витрат у вигляді судового збору та витрат позивача за надання правової допомоги та розглядати справу по суті без участі відповідача та його представника (а.с.100-106). Представник позивача в судове засідання не з'явився, в позовній заяві просить розглядати справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення в справі не заперечує (а.с.8). В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 15.02.2024. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та несумісність характерів. Сімейних відносин не підтримують. Просив розірвати шлюб між ними. 09.10.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористалася. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 15.02.2024 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюбу, актовий запис № 110. Від шлюбу спільних дітей не мають. Згідно з ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Аналізуючи доводи позивача, наведені в обґрунтування позовних вимог, та обставини, встановлені судом у сукупності з наданими доказами, суд вважає, що сім`я фактично розпалася, примирення між сторонами не можливе і позивач цього не бажає. Також встановлено, що сторони разом не проживають та ніяких стосунків, притаманних подружжю, не підтримують, спільне господарство не ведеться. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, враховуючи відсутність неповнолітньої дитини, небажання позивача перебувати в шлюбі з відповідачем, суд вважає, що за таких обставин збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, оскільки шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно зі ст. 141 ЦПК слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн., у зв`язку з їх документальним підтвердженням.

Outcome: approved