Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що між нею (позивачкою) та відповідачем [PERSON] 04.05.2024 року був укладений шлюб, який зареєстрований Черкаським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №56. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Також позивачка зазначає, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя та відсутнє взаєморозуміння. На даний час сторони спільного господарства не ведуть. Їх з відповідачем шлюб фактично припинив своє існування і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Тому позивачка просить суд шлюб між нею та відповідачем [PERSON] розірвати. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28.11.2025 року відкрито провадження по справі і визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилась. При цьому, 16.01.2026 року звернулась до суду із заявою, в якій просила розглянути справу № 711/11924/25 за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу без її участі. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та одночасно вказала, що проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, однак, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи, відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, внаслідок чого на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України та зі згоди позивачки, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно зі статтею 110 СК України, один з подружжя має право пред`явити до суду позов про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. В судовому засіданні встановлено, що 04.05.2024 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , виданим Черкаським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №56 /а.с. 4/. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. На теперішній час подружні відносини між сторонами не підтримуються, шлюб носить формальний характер. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи викладені вище обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, оскільки її перебування у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, варто звернути увагу, що відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, внаслідок чого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідачем не надано суду будь-яких заперечень проти позовних вимог та не повідомлено про обставини, які б спростували правомірність заявлених позивачкою вимог та встановлені судом обставини спірних правовідносин. Крім того, слід зазначити, що судові витрати по справі складаються з витрат позивачки з оплати судового збору, сплаченого за подання позову про розірвання шлюбу в розмірі 1211,20 грн. /а.с. 1/. Вирішуючи питання про судові витрати, суд враховує, що позивачка в позовній заяві, а також в заяві про розгляд справи без її участі, не просила стягувати із відповідача на її користь такі витрати, а тому, на підставі ст. 13 ЦПК України, суд не вбачає підстав для ухвалення рішення про розподіл судових витрат.

Outcome: approved