Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

05.11.2025 року до Новобаварського районного суду міста Харкова звернувся представник ТОВ «Глобал Спліт» з позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 24 026,51 грн. та стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. Вказана позовна заява містить відомості про те, що документ сформовано в системі «Електронний суд». В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14.09.2021 року між АТ «Креді Агріголь Банк» та [PERSON] укладений Кредитний договір № 4/4051244. Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Кредитор надає позичальнику кредит в сумі 20 000,00 грн. строком на 12 місяців - з 14.09.2021 року до 13.09.2022 року (включно). Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за Договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток №1 до Договору, що є його невід`ємною частиною). Відповідно до п.п. 1.4.1-1.4.3 п. 1.4. ч. 1 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку: процентну винагороду щомісячно, в розмірі 11.00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 2.50% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. Договору. Відповідно до п. 5.7 Кредитного договору, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань. В подальшому 29.08.2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір №4-2023 про відступлення права вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 4/4051244 від 14.09.2021 року. Відповідно до п. 2.1. Договору №4-2023 від 29.08.2023 року, внаслідок передачі (відступлення) Прав Вимоги за цим Договором, Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами. Відступлення Первісного кредитора здійснюється шляхом купівлі Новим кредитором Права вимоги, Новий кредитор набуває права на всі суми, які він одержить від Боржників на виконання вимоги. Права Вимоги переходять до Нового кредитора в повному обсязі, безвідзивно та без можливості зворотнього викупу. 15.09.2023 року відбулась передача права вимоги за кредитним договором № 4/4051244 від 14.09.2021 року до ТОВ «Глобал Спліт» згідно Додатку №1 до Договору про відступлення права вимоги. Відповідне повідомлення від АТ «Креді Агріколь Банк» було направлено до [PERSON] про те, що відбулось відступлення прав вимоги за договором №4-2023 від 29.08.2023р. до ТОВ «Глобал Спліт», яке в свою чергу стало Новим кредитором та має право вимагати від [PERSON] погашення кредитної заборгованості згідно кредитного договору № 4/4051244. 25.07.2025 року [PERSON] АТ «Креді Агріколь Банк» було направлена Вимога про необхідність дострокового повернення кредиту протягом 30 календарних днів з дати направлення Вимоги. У разі невиконання цієї вимоги, ТОВ «Глобал Спліт» буде вимушено звернутись до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань станом на 05.09.2023 року у відповідача утворилась загальна сума заборгованості за Договором № 4/4051244 від 14.09.2021 року у розмірі 24 026,51 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за основним боргом: 11 924,66 грн., простроченої заборгованості за відсотками: 2 101,85 грн., простроченої заборгованості за комісією: 10 000,00 грн., пеня та штрафи: 0,00 грн. У зв`язку з викладеним позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 06.11.2025 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Спліт» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Призначено судове засідання. В судове засідання 14.01.2026 року учасники справи не з`явились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Представник позивача ТОВ «Глобал Спліт» подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи згідно вимог ст. 128 ЦПК України відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомила, відзив не надала, у зв`язку з чим на підставі ухвали Новобаварського районного суду міста Харкова від 14.01.2026 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на підставі Анкети-заяви №0101132-14092021-001 від 14.09.2021 року, 14.09.2021 року між АТ «Креді Агріголь Банк» та [PERSON] укладений і підписаний сторонами Кредитний договір № 4/4051244, додатком №1 до якого є таблиця обчислення загальної вартості кредиту, також [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту з додатками (а.с. 22-25, 30-34, 36-37). Відповідно до п. 1.1. Кредитного договору, Кредитор надає позичальнику кредит в сумі 20 000,00 грн. строком на 12 місяці - з 14.09.2021 року до 13.09.2022 року (включно). Позичальник сплачує платежі для погашення заборгованості за Договором щомісячно в число місяця, визначене Графіком платежів по кредиту (Додаток №1), як День повернення кредиту. Згідно з п.1.2 кредит надається позичальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позивальника № [NUMBER] . Пунктом 2.1 Кредитного договору передбачено, що з метою обслуговування кредиту Банк відкриває Позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості №UA813006140000029099000622052 в Банку. Відповідно до п.п. 1.4.1-1.4.3 п. 1.4. ст. 1 Кредитного договору, Позичальник зобов`язаний сплачувати Банку: процентну винагороду щомісячно, в розмірі 11.00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Договором; комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості (комісія) щомісячно, в розмірі 2.50% від суми кредиту, зазначеної в п. 1.1. Договору. Підписанням договору позичальник замовляє у банку супровідні послуги з обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за Договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під якими розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через системи дистанційного обслуговування в режимі 24/7 та через Довідковий центр Банку, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Згідно з п.1.4.3 Протягом строку дії договору розмір процентів та комісії залишається незмінним, крім випадків внесення змін до Договору за згодою сторін в порядку, визначеному п.5.8 Договору, де вказано, що зміни та доповнення до договору вносяться за погодженням сторін, мають бути вчинені в письмовій формі та підписані сторонами з обов`язковим посиланням на договір. Відповідно до п. 5.7 Кредитного договору, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань. Відповідач [PERSON] була ознайомлена з умовами договору і доданого до нього графіку, даних про внесення підписаних сторонами змін та доповнень до договору суду не надано. Згідно з таблицею обчислення загальної вартості кредиту (Додатком №1) в період строку кредитування з 14.09.2021 року по 13.09.2022 року чиста сума кредиту становить 27211,60 грн. і складається з суми кредиту 20000,00 грн., процентів за користування кредиту 1211,60 грн. та 6000,00 грн. комісії (а.с.25). АТ «Креді Агріголь Банк» на виконання вимог кредитного договору №4/4051244 від 14.09.2021 року надано відповідачу [PERSON] кредитні кошти у розмірі 20 000,00 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції №38845718-1 від 14.09.2021 року (а.с. 26). Відповідач [PERSON] користувалася кредитними коштами і, як вбачається з виписок по рахункам, частково сплатила: -заборгованість по тілу кредиту в сумі 8075,34 грн. (а.с.40), -проценти в сумі 769,92 грн. (а.с.42); -комісію в сумі 2500 грн. (а.с.44), що підтверджується виписками з рахунку банку (а.с.40-49). 29.08.2023 року між АТ «Креді Агріколь Банк» та ТОВ «Глобал Спліт» укладено договір №4-2023 (з відповідними додатками) про відступлення права вимоги (а.с.10-20, 27). Відповідно до п. 2.1. Договору №4-2023 від 29.08.2023 року, внаслідок передачі (відступлення) Прав Вимоги за цим Договором, Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами. Відступлення Первісного кредитора здійснюється шляхом купівлі Новим кредитором Права вимоги, Новий кредитор набуває права на всі суми, які він одержить від Боржників на виконання вимоги. Права Вимоги переходять до Нового кредитора в повному обсязі, безвідзивно та без можливості зворотнього викупу. 15.09.2023 року за вказаним договором відбулась передача від АТ «Креді Агріколь Банк» до ТОВ «Глобал Спліт» права вимогив тому числі до боржника [PERSON] за кредитним договором №4/4051244 від 14.09.2021 року, що підтверджується реєстром прав вимоги (а.с. 66-99). Відповідне повідомлення ТОВ «Глобал Спліт» про відступлення прав вимоги за договором №4-2023 від 29.08.2023 року направлено АТ «Креді Агріголь Банк» [PERSON] , якій запропоновано погасити заборгованість за договором в сумі 24026,51 грн. новому кредитору (а.с. 56-61). Станом на 05.09.2023 року ТОВ «Глобал Спліт» сформовано розрахунок заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором № 4/4051244 від 14.09.2021 року у розмірі 24 026,51 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за основним боргом: 11 924,66 грн., простроченої заборгованості за відсотками: 2 101,85 грн., простроченої заборгованості за комісією: 10 000,00 грн., пеня та штрафи: 0,00 грн. (а.с. 21). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватись й інші засоби зв`язку, наприклад електронний. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи оферту Банку відповідач підписом у заяві визнає та погоджується на запропоновані Банком умови. Також, наряду із вищезазначеним, про визнання угоди відповідачем свідчить факт користування картрахунком та використання кредитних коштів, так як згідно ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. При цьому абзац 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Зазначені висновки сформульовані в постанові від 28.03.2018 року Великої Палати Верховного Суду у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) яка вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. 10 червня 2017 року набув чинності Закон «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту. Відповідно до частини першої статті 11 Закону «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Закону України «Про споживче кредитування», щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 6 листопада 2023 року по справі №204/224/21 дійшов висновку про те, що якщо в кредитному договорі банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), то положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». В даному випадку необхідність внесення плати за додаткові, супутні послуги банку у вигляді комісії передбачено в п.1.4.2 кредитного договору, де міститься перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування), а в додатку до договору таблиці обчислення загальної вартості кредиту в період строку кредитування з 14.09.2021 року по 13.09.2022 року передбачено певні щомісячні платежі по комісії на загальну суму 6000 грн., з чим ознайомлена і погодилась відповідач, поставивши свій власноручний підпис. Отже за таких обставин вказана умова договору про сплату комісії є реальною та дійсною. Згідно з п.п. 1, 2 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва. Згідно з ч.1 ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Згідно зі ст. 12 ЦПК України та відповідно до ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. В п. 27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів. З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. В даному випадку відповідач [PERSON] уклала кредитний договір №4/4051244 від 14.09.2021 рокуз первісним кредитором в письмовій формі, отримала на строк з 14.04.2021 року по 13.09.2022 року кредитні кошти в сумі 20000,00 грн. для використання на споживчі цілі, за користування якими повинна була сплатити 1211,60 грн. процентів, а також оплатити комісію за надання банківських послуг в розмірі 6000,00 грн. Вказані умови договору не змінювались шляхом підписання відповідних змін і доповнень до договору, однак зазначені умови відповідач виконала не повною мірою, що підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме сплатила заборгованість по тілу кредиту в сумі 8075,34 грн., проценти - в сумі 769,92 грн. та комісію - в сумі 2500 грн. Отже заборгованість відповідача в межах строку кредитування за тілом кредиту становить 20000,00 - 8075,34 =11924,66 грн., що відповідає позовним вимогам в цій частині. Однак за процентами відповідачем не сплачено 1211,60 768,92 = 441,68 грн., а за комісією 6000,00 2500,00 = 3500,00 грн. Отже визначені позивачем суми процентів в розмірі 2 101,85 грн. та комісії в розмірі 10 000,00 грн. суд вважає безпідставно збільшеними, оскільки вони розраховані поза межами строку кредитування, тому в цій частині позов підлягає частковому задоволенню. З огляду на вищевикладене, суд, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача ТОВ «Глобал Спліт», який отримав право вимоги на підставі укладеного договору факторингу з первісним кредитором, підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 4/4051244 від 14.09.2021 року у розмірі15 866,34 грн., яка складається із: простроченої заборгованості за основним боргом: 11 924,66 грн., простроченої заборгованості за процентами: 441,68 грн. та простроченої заборгованості за комісією: 3 500,00 грн. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають з зазначених вище причин. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Задовольняючи позовні вимоги на 66% від заявлених в позові, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1 598,78 грн. (а.с.1, 104). На підставі викладеного,

Outcome: partial