Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

01 жовтня 2025 року представник позивача за довіреністю Шкапенко О. В. звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 03 листопада 2019 року у розмірі 30350,42 грн, станом на 01 жовтня 2025 року, яка складається з: 19968 грн заборгованість за кредитом, 10382,42 грн - заборгованість за відсотками та судових витрат за сплату судового збору у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 03 листопада 2019 року [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку, відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у Анкеті-Заяві. Банк свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов договору. Разом з тим, відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачем станом на 01 жовтня 2025 року має заборгованість 30350,42 грн, яка складається з наступного: 19968,00 грн - заборгованість за кредитом; 10382,42 грн заборгованість по відсоткам; 0,00 грн пеня; 0,00 грн - штрафи. Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушила вимоги ст. 509, 526, 1054 ЦК України та умови кредитного договору. Просить суд позов задовольнити. На виконання вимог п. 2 ч. 1 ст. 187 ЦПК України, 02 жовтня 2025 року було отримано інформацію, щодо місця реєстрації відповідача та ухвалою від 03 жовтня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні без виклику сторін. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку (шляхом надсилання ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з доданими до неї документами за зареєстрованим місцем її проживання). Крім того, інформація щодо розгляду справи наявна на офіційній сторінці Богородчанського районного суду Івано-Франківської області в мережі Інтеренет на веб-сайті судової влади. Також [PERSON] повторно про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку на 13 січня 2026 року. Своїм правом на подання відзиву [PERSON] не скористалась, заяв чи клопотань щодо розгляду даної справи від неї не надходило. З огляду на викладене, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши наступні факти і відповідні їм правовідносини, приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 03 листопада 2019 року [PERSON] приєдналась до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою укладання кредитного договору № б/н та отримання кредитної картки(а.с.16). На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг А-Банку, відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,4 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею Анкета-Заява разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у Анкеті-Заяві. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. До матеріалів справи додано паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», довідка за картами, довідку за лімітами, витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк». Згідно з копії довідки, на ім`я [PERSON] в АТ "А-Банк" відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки № [NUMBER] , строком дії до грудня 2024 року (а. с. 24). Відповідно до копії довідки за лімітами, клієнту [PERSON] за кредитним договором б/н (внутрішньобанківський референс SAMABWFC10072980403 від 03 листопада 2019 року за період з 03 листопада 2019 року по 01 жовтня 2025 року, було встановлено кредитні ліміти, який було останній раз збільшено 01 жовтня 2025 року до 20000 грн (а.с.23). Умови та правила надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк», розміщеного на сайті htts://a-bank.com.ua/terms в розділі Умови та правила, містяться Тарифи користування кредитною карткою Універсальна (а.с.26-40). Із витягу Тарифів користування кредитною карткою Універсальна зазначено умови кредитування, зокрема: базову відсоткову ставку на залишок заборгованості в місяць у розмірі 3,7% для карток Універсальна, пільговий період до 55 днів (діє за умови погашення до 25 го числа місяця, наступного за датою заборгованості); розмір обов`язкового щомісячного платежу 5 % від заборгованості на кінець минулого місяця (не менше 100 грн., не менше суми нарахованих процентів, якщо він виник, але не більше залишку заборгованості) (а. с. 41-42). Окрім того, позивачем надано паспорт споживчого кредиту за програмою Кредитна картка, який 03 листопада 2019 року підписаний відповідачем [PERSON] простим електронним підписом (а.с.18-19). Розділом 3 паспорту споживчого кредиту встановлено основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, зокрема: тип кредиту -поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; сума/ліміт кредиту - по картці Кредитна картка - до 50000 грн, строк кредитування - 240 місяців; мета отримання кредиту на - споживчі цілі; спосіб та строк надання кредиту - у вигляді встановлення кредитного ліміту на кредитну картку, строк надання кредиту протягом одного дня (а.с.18). Розділом 4 паспорту споживчого кредиту зазначено інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: процентна ставка пільгова 0,01 % на місяць, базова процентна ставка по картці «Універсальна» - 3,9 % в місяць; тип процентної ставки фіксована (може бути змінена за згодою кредитодавця та споживача шляхом укладення додаткової угоди до договору про споживчий кредит); загальні витрати за кредитом по картці Універсальна 85459,96 грн.; одночасно встановлена реальна річна процентна ставка, відсотків річних по картці «Універсальна» - 58,23 %. Розділом 5 паспорту споживчого кредиту визначено порядок повернення кредиту, щомісячно до 25 числа поточного місяця 5 % від заборгованості не менше 100 грн., не менше суми нарахованих процентів, але не більше залишку заборгованості. Згідно з розділом 7 паспорта, споживача було повідомлено про право відмовитись від договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про споживче кредитування», достроково повернути споживчий кредит без будь-якої додаткової плати, пов`язаної з достроковим поверненням. Споживачем підтверджено отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних умов кредитування. Також, споживачем підтвердження отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації, зокрема шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі в разі невиконання ним зобов`язань за таким договором. Факт отримання кредитних коштів відповідачем, встановлений розмір заборгованості підтверджено випискою по картці (а.с.20-22). З наданого позивачем розрахунку та банківської виписки по картці відповідача вбачається, що остання належним чином не виконувала своїх договірних зобов`язань по поверненню кредиту, внаслідок чого, станом на 01 жовтня 2025 року має заборгованість 30350,42 грн, яка складається з наступного: 19968 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10382,42 грн заборгованість по відсоткам; 0,00 грн - штрафи. Таким чином, наявність та розмір заявленої до стягнення заборгованості відповідача перед банком за тілом кредиту витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. Крім того у паспорті споживчого кредиту, доданому до матеріалів справи, визначена процентна ставка 44,4% річних. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав у борг позичальник з урахуванням здійснених проплат), стягнути відсотки за користування кредитом. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилається на Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи банку як невід`ємні частини спірного договору, виписку по картці, у якій відображені списання відсотків за карткою, що не оспорювалось відповідачем. Розрахунок заборгованості, наданий позивачем, відповідає умовам, передбаченим в анкеті-заяві та Паспорті споживчого кредиту, що підписані відповідачем 03 листопада 2019 року простим електронним підписом. Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина 4 статті 203 ЦК України). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі (абз. 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч. 3). Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Закон України від 03.09.2015 року №675-VIII "Про електронну комерцію" визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 ЗУ "Про електронну комерцію"). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно з ч. 6 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до ЗУ "Про електронний цифровий підпис", за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. На відміну від процентів, які є платою за користування чужими грошима, неустойка є засобом забезпечення виконання зобов`язання і одночасно способом цивільно-правової відповідальності. Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки відповідно до статті 611 ЦК України, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зокрема, ст.1050 ЦК України визначає, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, ними дотримано письмову форму укладення кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог ст. 639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20). Отже, суд приходить до переконання, що позивачем доведено позовні вимоги, з відповідача слід стягнути на користь банку заборгованість за кредитним договором б/н від 03 листопада 2019 року, яка станом на 01 жовтня 2025 року, становить 30350,42 грн, яка складається з наступного: 19968 грн - заборгованість за тілом кредиту; 10382,42 грн заборгованість по відсоткам. Питання про судові витрати суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України.

Outcome: approved