Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Позивач, через представника адвоката Мельничук І.В., звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 15 серпня 2007 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Бородянського районного суду Київської області від 20 листопада 2014 року. Від шлюбу мають дитину [PERSON] , [INFO] . За рішенням Бородянського районного суду Київської області у справі № 360/745/19 з відповідача стягнуто на її (позивача) користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1 059 грн. Оскільки на сьогоднішній день встановлений розмір аліментів є меншим за прожитковий мінімум для дитини 12 річного віку, то просила змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з відповідача на її ( [PERSON] ) користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі частини з усіх видів його доходу, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 19 листопада 2025 року було відкрито провадження у даній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Мельничук І.В. у судове засідання не з`явилися, відповідно до заяви представник позивача просила розглядати справу за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав. Згідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Оскільки відповідач не повідомив про причини своєї неявки, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, у суду наявні відомості про його належне повідомлення про дату, час і місце цього засідання, тому причин для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд не вбачає і вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 7). 13 серпня 2019 року Бородянським районним судом Київської області видано виконавчий лист у справі № 360/745/19 за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 05 серпня 2019 року, яким з [PERSON] стягнуто на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1059 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 квітня 2019 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7, 12-13). За змістом ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі статтями 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За змістом положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Як роз`яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, положення ст. 192 СК України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення. При цьому, в силу вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того із батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом стягувача аліментів. Таким чином, за законодавством спосіб стягнення аліментів визначає сам стягувач, та, відповідно, може його змінити шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Також слід зазначити, що згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік», а саме станом на дату звернення з позовом, прожитковий мінімум для дітей віком від шести до вісімнадцяти років становить 3 196 гривень. Враховуючи викладене, оскільки мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розмір аліментів 1 059 грн є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також відсутність будь-яких заперечень відповідача щодо позову, то суд вважає за необхідне, задовольняючи позовні вимоги, змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , згідно рішення Бородянського районного суду Київської області від 05 серпня 2019 року, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03 жовтня 2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір у розмірі 1 211 гривень 20 копійок.

Outcome: approved