Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

04.08.2025 р. позивач звернувся до суду з зазначеною заявою. Провадження у справі відкрито 07.08.2025 р., витребувано докази за клопотанням позивачав Банка-емітента АТ "Універсал Банк". Короткий зміст вимог позовної заяви 30.06.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено кредитний договір № 879826555 на суму 4600 грн. у формі електронного документа, з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора. Первісний кредитор зобов`язання до договором виконав, перерахував 4600 грн. 30.06.2024 р. на банківську картку № [NUMBER] , відповідача, яку відповідач зазначив у заявці при укладенні Кредитного договору, що підтверджується Платіжним дорученням. За даним договором відповідач не виконував належним чином свої зобов`язання, утворилась заборгованість в загальній сумі 14744, 53 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту 4599,32 грн., заборгованості по несплаченим відсоткам за кредитом 10145,21 грн. 01.10.2024 року ТОВ«Манівео швидка фінансова допомога`та ТОВ «Таліон плюс`уклали договір факторингу № МВ-ТП/2, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон плюс`відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Вказане підтверджується реєстром прав вимоги. Сума боргу відповідачем не погашена. У зв`язку із невиконанням договору, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на вказану суму, а також судові витрати у справі, в тому числі витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. Позиція відповідача Відповідач у встановлені строки, відповідно до положень ст. 178 ЦПК України відзив не надав Процедура судового розгляду Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідач ухвалу отримав на офіційну адресу електронної пошти, вказану ним під час укладання кредитного договору та зазначену позивачем, додатково повідомлявся рекомендованим листом за зареєстрованим місцем свого проживання, клопотань про розгляд провадження з викликом осіб не надав. Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено що 30.06.2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено кредитний договір № 879826555 у формі електронного документа, з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора JZDP, відправлено 30.06.2024 9:15:41, введено 30.06.2024 9:16:09 (4еа9е9а1-4е2е-4192-953а-357952аа8ас2). Умовами договору узгоджений порядок повернення кредиту, розмір відсотків, який підлягає до сплати за користування кредитними коштами. Так, сума кредитного ліміту - 4600 грн. (п.2.1 Договору), дата остаточного повернення кредиту 30.07.2029 р. (п. 7.3 Договору). Згідно договору: 8.2. Процентна ставка за користування Кредитом є Базовою процентною ставкою, яка визначається на момент отримання кожного окремого Траншу за цим Договором, виходячи з максимального дозволеного розміру Денної процентної ставки та розраховується відповідно до частини четвертої статті 8 Закону, з урахуванням пункту 17 Розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону. Процентна ставка за Договором є фіксованою і не підлягає зміні Кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для Позичальника. Разом з тим, Кредитодавець має право в односторонньому порядку зменшити загальну вартість Кредиту для Позичальника, що не є зміною істотних умов цього Договору. У разі якщо Позичальник не здійснить повного дострокового погашення всієї суми Кредиту протягом Дисконтного періоду кредитування, то зобов`язання Позичальника по оплаті процентів за користування Кредитом визначаються шляхом множення Базової процентної ставки на фактичну кількість днів користування Кредитом (від дати видачі першого Траншу до закінчення строку дії Договору чи його дострокового припинення). Фактичне значення загальних витрат за Договором та загальна вартість Кредиту за Договором залежить від обраної моделі поведінки Позичальника і прораховується в порядку описаному нижче. 8.3. На момент укладення цього Договору та отримання першого Траншу за цим Договором Базова процентна ставка складає 1,50 відсотків в день від суми залишку Кредиту, яка знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним, що становить 547,50 (п`ятсот сорок сім цілих п`ять десятих) відсотків річних. У разі отримання додаткових Траншів за цим Договором після 21.08.2024 року Базова процентна ставка, яка використовується нарахування процентів за користування цими додатковим Траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру Денної процентної ставки зазначеної в частині 5 статті 8 Закону, що складає що складає 1% за день користування таким Траншем. 8.5.1. За період від дати видачі першого Траншу до 30.07.2024 р. (включно) розрахунок витрат за Кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою 0,80 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 292,00 (двісті дев`яносто два) відсотків річних; 9.1.1. Кредитодавець має право: 9.1.1.1. вимагати від Позичальника повернення суми Кредиту, процентів за користування Кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених цим Договором; 9.1.1.2. в односторонньому порядку вимагати від Позичальника дострокового повернення Кредиту та сплати процентів за користування Кредитом в разі виявлення недостовірної, неповної або помилкової інформації у Заявці на отримання Кредиту, та/або отримання негативної інформації про Позичальника в Бюро кредитних історій, та/або в разі дострокового припинення надання Кредитодавцем фінансових послуг, та/або у разі дострокового розірвання Договору в порядку передбаченому Договором, та/або прострочення сплати нарахованих процентів Позичальником; 9.1.1.7. у разі затримання Позичальником сплати процентів за користування Кредитом щонайменше на один місяць Кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення Позичальника про дострокове припинення Договору. При цьому Договір вважається розірваним з моменту відправлення відповідного повідомлення, в тому числі на електронну пошту Позичальника; 11.1. Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та діє протягом 5 (п`яти) років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання. 11.2. Позичальник має право користуватися Кредитом від дати фактичного отримання суми Кредиту за кожним Траншем та до закінчення строку дії Договору чи його дострокового розірвання. Первісний кредитор зобов`язання до договором виконав, перерахував 4600 грн. 30.06.2024 р. на банківську картку № [NUMBER] , відповідача, яку відповідач зазначив у заявці при укладенні Кредитного договору, що підтверджується відповіддю на ухвалу суду, випискою по вказаному рахунку, з якої вбачається, що відповідач активно користувалась наданими кредитними коштами. За даним договором відповідач не виконував належним чином свої зобов`язання, утворилась заборгованість в загальній сумі 14744, 53 грн., яка складається з заборгованості по тілу кредиту 4599,32 грн., заборгованості по несплаченим відсоткам за кредитом 10145,21 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку, заборгованість нарахована станом на 26.12.2024 р., на час розгляду справи не погашена, що підтверджується розрахунком заборгованості. 01.10.2024 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» уклали договір факторингу № МВ-ТП/2, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором. Вказане підтверджується реєстром прав вимоги. Сума боргу відповідачем не погашена. Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права За змістом статей 626,628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 ЦК України). Абзац 2 частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» N 675-VIIIвід 03.09.2015року (далі - Закон). Згідно із пунктом 6 частини 1статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону). Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строки умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідачем вказане не спростовано. Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.1049ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Висновки суду за результатами розгляду позову Зібрані докази вказують на те, що ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і відповідач уклали в електронній формі кредитний договір № 879826555, який підписаний сторонами електронним підписом. Відповідач підписав цей договір одноразовим ідентифікатором. При укладанні кредитного договору відповідачем вчинено ряд дій, без здійснення яких договір був би не укладеним, що в свою чергу підтверджує укладання вказаного договору в електронній формі. Відповідач був належним чином ознайомлений з умовами вищевказаного кредитного договору, однак не виконав грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів, а тому заборгованість по договору кредиту (тіло кредиту, проценти) в межах строку кредитування підлягає стягненню за рішенням суду. До позивача на законних правових підставах (договори факторингу) перейшло право вимоги до відповідача по вищевказаному кредитному договору № 879826555 від 30.06.2024 р. Суд приймає до уваги доводи позивача щодо алгоритму переходу права вимоги до нього, оскільки вони узгоджуються з дослідженими судом матеріалами провадження, підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами.. Наданий позивачем розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору та є правильним. Відповідачем не надано доказів на його спростування. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором підлягають задоволенню в заявлених межах. Щодо розподілу судових витрат При розподілі судових витрат суд керується нормами ст. ст. 133, 137, 141 ЦПК України, згідно з якими судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати в т.ч. на професійну правничу допомогу, які несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Ч. 1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в матеріалах справи наявне платіжне дорученняпро сплату судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп., а суд дійшов висновку про задоволення позовних вимогу повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто в розмірі 2422 грн. 40 коп. Відповідно до частин першої шостоїст. 137 ЦК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Як вбачається із акту прийому-передачі наданих послуг від 01.07.2025 р. та додаткової угоди до нього № 1155 від 01.07.2025, відповідно до договору про надання правової допомоги № 5 від 02.12.2024 адвокатом відповідно до договору про надання правової допомоги визначено вартість адвокатських послуг: підготовка до розгляду справи: аналіз фактичних обставин, формування доказів, аналіз судової практики, надання юридичних консультацій 1000 грн., досудова вимога 500 грн., підготовка позовної заяви, збір доказів, друк 3500 грн., усього 5000 грн. Аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на зазначену послуг надану стороні під час розгляду справи у суді першої інстанції, встановлено, що адвокат є кваліфікованим юристом з повною вищою юридичною освітою, який має стаж роботи в галузі права не менше двох років, та надані адвокатом відповідачу такі послуги, як: аналіз фактичних обставин справи, формування доказів; аналіз судової практики не є тими послугами, які є необхідними, а тому такі послуги не можуть бути враховані при розподілі судових витрат, понесених стороною. Вказана правова позиція кореспондується із правовою позицією, викладено, постанові Верховного Суду від 28.09.2022 у справі N° 534/14/20. Тому суд уважає, що такі витрати в сумі 1000 грн. є недоведеними, а тому у їх стягненні слід відмовити. Крім того, підготовка досудової вимоги не є обов`язковою витратою по даному провадженню, її надсилання не передбачено нормами ЦПК України, що судом визнається необґрунтованими витратами по даному провадженню, а тому витрати, пов`язані з підготовкою відповідного запиту в розмірі 500 грн. стягненню не підлягають. Сума витрат на правничу допомогу, яка підлягає до стягнення, становить 3500 грн.

Outcome: partial