Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою 25.08.2025, в якій просить суд визнати за нею право власності на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності. 02.01.2025 позивач звернулася до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Мазепи Н.П. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері, але постановою нотаріуса від 20.05.2025 їй було відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю оригіналу документу, що підтверджує право власності померлої на квартиру. У зв`язку з цим, позивач просить суд визнати за нею право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 29.09.2025 судом було прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання по вищевказаній справі, одночасно витребувано від приватного нотаріуса Криворізького нотаріального округу Мазепи Н.М. нотаріальну справу після смерті [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 04.12.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] правом на участь в судовому засіданні не скористалася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, пред`явлені вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених в позові. Представник Виконавчого комітету Саксаганської районної в місті ради просила розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Від приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Мазепи Н.П. на виконання ухвали суду від 29.09.2025 року про витребування доказів, надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи №2/2025, відкритої 02.01.2025 після смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.01.2008 року, яке було видане Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління Дніпропетровської області, актовий запис № 80 (а.с.3). Після смерті останньої відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки Криворізького бюро технічної інвентаризації вбачається, що станом на 31.12.2012, право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване на праві приватної власності в «Криворізьке БТІ» в реєстровій книзі №26, сторінка 141, запис 141 на ім`я [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 29.11.2002 згідно рішення виконавчого комітету Саксаганської районної ради №276 від 20.11.2022 «Про видачу свідоцтва про право власності на об`єкти нерухомого майна (а.с.7, а.с.8 копія свідоцтва про право приватної власності на будівлю). На запит суду, щодо зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] вбачається, що за вказаною адресою зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.29). Дослідженням спадкової справи №2/2025, заведеної після смерті [PERSON] , встановлено, що до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Мазепи Н.М. звернулася донька померлої [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом (а.с.31-46). Позивач [PERSON] , звернувшись 02.01.2025 до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , отримала постанову від 20.05.2025 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю оригіналу документу, що підтверджує право власності померлої на квартиру (а.с.5). Відповідно до статей 1216-1218, 1220, 1222, 1223 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1234 Цивільного кодексу України, право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Частиною 1 ст.1235 Цивільного кодексу України визначено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом ч.1 ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від30.05.2008№ 7"Просудову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до ст.1296 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У статтях 15 та 16 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу, та одним із способів захисту прав та інтересів є, зокрема, визнання права. Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Але як вбачається з матеріалів цивільної справи у позивача наразі виникли реальні умови, які обмежують її право у реалізації нею своїх прав на належне їй нерухоме майно. Відповідно до ст.316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Стаття 392 Цивільного кодексу України встановлює, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, що засвідчує його право власності. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи викладене вище, суд вважає встановленим факт того, що матір позивача [PERSON] , яка померла [INFO] , на законних підставах володіла квартирою за адресою: [ADDRESS] , але від незалежних від неї підстав у неї був відсутній оригінал документу, що підтверджує право власності померлої на квартиру. Тому є підстави для визнання за позивачем права власності на вказане вище нерухоме майно в порядку спадкування за законом, оскільки іншого шляху для захисту прав позивача немає.Враховуючи викладене позовні вимоги слід задовольнити. Питання щодо стягнення судового збору з відповідача позивачем не заявлено, тому суд покладає його на позивача.

Outcome: approved