Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

У грудні 2025 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , у якому просило стягнути: заборгованість за надані послуги в загальному розмірі 61934,24 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивач є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків. Відповідачі мешкають за адресою: [ADDRESS] , відтак є споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, яку постачає позивач. Разом з тим, відповідачі своєчасно не оплачують надані позивачем послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 61934,24 грн. Відповідачі в добровільному порядку заборгованість не погашають, через що позивач звернувся до суду із вказаним позовом. 11.12.2025 ухвалою судді Дарницького районного суду міста Києва відкрито провадження у справі, прийнято рішення про розгляд справи за правилами позовного провадження в спрощеному порядку без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач [PERSON] не скористалася своїм правом та не направила суду відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти позову. 02.01.2026 Відповідачем [PERSON] подано відзив на позов у якому позовні вимоги не визнаються з огляду на наступне. Відповідач [PERSON] є єдиним власником кв. [ADDRESS] . В квартирі зареєстрована її матір, [PERSON] . З 24 лютого 2022 року Відповідачі проживають за межами України та картирою не користуються. [PERSON] перенесла операцію по онкології, перебуває під постійним наглядом та має інвалідність 50%. У спірній квартирі встановлені індивідуальні прилади обліку (лічильник) гарячої та холодної води та тепла, які перебувають у справному стані. 02.10.2023 в квартирі проведено повірку лічильника тепла № 14014000, що підтверджуються наданими доказами. 03.11.2023 в квартирі проведено повірку лічильників гарячої та холодної води КВ 548105, КВ 559948, КВ 541699, КВ 560204, що підтверджується Договором з ТОВ "Україна-3000" про надання послуг з повірки засобу обліку води № 457359 від 03.11.2023 по [ADDRESS] та Актом про надання послуг до Договору про надання послуг з повірки засобу обліку води № 457359 від 03.11.2023. Показники лічильників підтверждують відсутність або мінімальне споживання у період відсутності Відповідачів. Крім того 17.06.2025 квартира постраждала внаслідок воєнних дій, житло є непридатним для проживання. За викладених обставин Відповідач [PERSON] просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Суд, розглянувши подані документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» є виконавцем комунальних послуг, а саме: з 01.05.2018 до 31.10.2021 є виконавцем послуг з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води (послуги з ЦО/ЦПГВ); з 01.11.2021, у зв`язку із зміною законодавства, Позивач є виконавцем послуг з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води (послуги з ТЕ/ПГВ). Правовідносини у сфері надання послуг з ТЕ/ПГВ регулюються Законом України «Про житлово - комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ, Постановою КМУ від 11.12.2019 № 1182 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання гарячої води та типових договорів про надання послуг з постачання гарячої води» (далі - постанова КМУ від 11.12.2019 № 1182) та Постановою КМУ від 21.08.2019 № 830 «Про затвердження Правил надання послуг з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуг з постачання теплової енергії» (далі - постанова КМУ від 21.08.2019 року № 830). Відповідно до вимог вказаних вище нормативно - правових актів, послуги з ЦО/ЦПГВ та послуги з ТЕ/ПГВ, надаються споживачеві згідно з договорами, що оформлюються на основі типових договорів про надання відповідних комунальних послуг, які є договорами приєднання. На виконання вимог законодавства, КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», на підставі типових договорів, підготовлені та опубліковані/оприлюднені: договір про надання послуг з ЦО/ЦПГВ опублікований в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 № 34 (5085). Щодо договору про надання послуг з ТЕ/ПГВ повідомляємо наступне. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово комунальні послуги» від 09.11.2017, у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір, з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Позивачем, на виконання вимог чинного законодавства, на своєму веб-сайті оприлюднені типові індивідуальні договори про надання послуг з постачання теплової енергії та послуг з постачання гарячої води. Свіченням повного і беззастережного акцепту (прийняття) умов як договору про надання послуг з ЦО/ЦПГВ, так і договору про надання послуг з ТЕ/ПГВ є, у тому числі, факт отримання послуг Споживачем. Будинок за адресою: [ADDRESS] вцілому під`єднаний до мереж тепло- та водопостачання. Як наслідок, квартира за зазначеною адресою під`єднана до внутрішньо-будинкової системи тепло- та водопостачання, а отже, Відповідачі є споживачами послуг з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 споживачами послуг з ТЕ/ПГВ. Отже, виникнення цивільних прав та обов`язків, між Позивачем та Відповідачами підтверджується діями сторін, а саме: Позивач щомісячно надає Відповідачам послуги з ЦО/ЦПГВ, а з 01.11.2021 послуг з ТЕ/ПГВ, надсилає Відповідачам платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг, а Відповідачі споживають надані послуги та зобов`язані оплатити їх вартість. Відповідно до вимог законодавства, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у встановлені строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 634 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України), договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Заперечуючи проти позовних вимог Відповідач [PERSON] посилається на те, що є єдиним власником квартири [ADDRESS] . Починаючи з 24.02.2022 Відповідач та зареєстрована у квартирі особа фактично проживають за межами України, спірною квартирою не користуються, що підтверджується наданими доказами. У квартирі встановлені справні та повірені індивідуальні прилади обліку теплової енергії, гарячої та холодної води. Показники лічильників свідчать про відсутність або мінімальне споживання комунальних послуг у спірний період. Нарахування за нормативами є безпідставним та суперечить вимогам Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Крім того, 17.06.2025 квартира зазнала пошкоджень унаслідок воєнних дій та є непридатною для проживання, що унеможливлює споживання житлово-комунальних послуг.Позивачем не доведено належними та допустимими доказами факту надання та споживання послуг у заявлених обсягах, а також розміру заборгованості. Суд вважає важливими заперечення Відповідача, разом з тим не може їх врахувати виходячи з наступного. Посилання Відповідача [PERSON] на фактичне непроживання у квартирі з 24.02.2022 та перебування за межами України не є підставою для звільнення від обов`язку оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги, надані відповідно до умов договору, незалежно від факту проживання, якщо послуга надається об`єкту нерухомого майна та не припинена в установленому законом порядку. Факт тимчасової відсутності споживача не припиняє дії договірних зобов`язань і не звільняє його від обов`язку сплати, якщо: квартира підключена до мереж, надання послуги не припинено, договір не розірвано. Згідно Витягами з Єдиного демографічного реєстру від 11.12.2025 [PERSON] , [PERSON] з 30.08.2016 є зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] , за викладених обставин, на переконання суду відповідачі не звільняються від обов`язку сплачувати житлово-комунальні послуги. Щодо доводів про виїзд Відповідачів за межі України з 24.02.2022 , то вони не мають правового значення, відсутність особи на території України не скасовує її зобов`язань чи відповідальності. Доказів повідомлення постачальника послуг те, що Відповідачі не споживають житлово-комунальні послуги за адресою реєстрації суду не надано, як і неспростовно викладених в позові обставин. Наявність та повірка індивідуальних приладів обліку не звільняє споживача від обов`язку оплати, а лише визначає спосіб обліку спожитих послуг. Відповідно до п. 10, 11 Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ № 830 від 21.08.2019, у разі відсутності переданих виконавцю показників приладів обліку, нарахування здійснюється за середніми або нормативними показниками. Відповідач не надав доказів: регулярної та своєчасної передачі показників лічильників виконавцю послуг; оформлення актів нульового споживання у порядку, передбаченому законодавством. Сам факт мінімальних показників не є автоматичною підставою для скасування нарахувань. За наданим позивачем розрахунком встановлено врахування показників лічильників та відсутність нарахувань за нормованими критеріями. Посилання Відповідача на пошкодження квартири внаслідок воєнних дій саме по собі не звільняє від оплати комунальних послуг, якщо: квартира юридично залишається об`єктом житлової нерухомості; відсутній акт про відключення від мереж; не прийнято рішення органу місцевого самоврядування або виконавця послуг про припинення надання послуг.Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону № 2189-VIII, звільнення від оплати можливе лише у разі ненадання або надання послуг неналежної якості, що має бути підтверджено актами-претензіями, складеними у встановленому порядку. Таких доказів суду не надано. За наданими Відповідачем доказами вбачається, що в квартирі пошкоджено 2 віконні блоки, за повідомленням про пошкоджене майно вказано про пошкодження частково (придатно до експлуатації). Відтак доказів непридатності для проживання (Висновок експертів, тощо) суду не надано. Позивачем до матеріалів справи надано: розрахунки заборгованості; дані особового рахунку; підтвердження надання послуг будинку та квартирі. Натомість Відповідачі не надали належних і допустимих доказів: повного припинення надання послуг; припинення договірних відносин; звільнення від обов`язку оплати у передбачений законом спосіб. Згідно із ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачі не належним чином сплачують за надані їм житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим, згідно з розрахунком позивача, за ними утворилась заборгованість. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено судом, заборгованість відповідачів в загальному становить 61934,24 грн., яка складається з : заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 0,00 грн. (рахунок № [NUMBER] ); інфляційну складову боргу у розмірі 0,00 грн., три відсотки річних у розмірі 0,00 грн. (рахунок № [NUMBER] ); заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого гарячого водопостачання у розмірі 0,00 грн. (рахунок № [NUMBER] ); інфляційну складову боргу у розмірі 0,00 грн., три відсотки річних у розмірі 0,00 грн. (рахунок № [NUMBER] ); заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги з централізованого опалення у розмірі 2374,11 грн. (рахунок № [NUMBER] ); інфляційну складову боргу у розмірі 401,22 грн., три відсотки річних у розмірі 112,79 грн. (рахунок № [NUMBER] ); заборгованість за спожиті з 01.05.2018 по 31.10.2021 послуги централізованого постачання гарячої води у розмірі 0,00 грн. (рахунок № [NUMBER] ); інфляційну складову боргу у розмірі 0,00 грн., три відсотки річних у розмірі 0,00 грн. (рахунок № [NUMBER] ); заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання теплової енергії у розмірі 43455,84 грн. (рахунок № [NUMBER] ); інфляційну складову боргу у розмірі 4964,07 грн., три відсотки річних у розмірі 1443,12 грн., пеня у розмірі 1755,79 грн. (рахунок № [NUMBER] ); заборгованість за спожиті з 01.11.2021 послуги з постачання гарячої води у розмірі 4983,32 грн. (рахунок № [NUMBER] ); інфляційну складову боргу у розмірі 455,18грн., три відсотки річних у розмірі 134,30 грн., пеня у розмірі 163,40 грн. (рахунок № [NUMBER] ); заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання теплової енергії у розмірі 1090,30 грн; (рахунок № [NUMBER] ); заборгованість з плати за абонентське обслуговування послуг з постачання гарячої води у розмірі 600,80 грн; (рахунок № [NUMBER] ); заборгованість з обслуговування вузла комерційного обліку централізованого опалення у розмірі 0,00 грн, (рахунок № [NUMBER] ); заборгованість за обслуговування вузла комерційного обліку постачання гарячої води у розмірі 0,00 грн (рахунок № [NUMBER] ); Відповідачі не надали доказів на спростування заявлених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути 3028,00 грн. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved