Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

07 серпня 2025 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява [PERSON] (далі Позивач) до КП «Чернігівводоканал» ЧМР (далі Відповідач) про визнання дій незаконними в частині не проведення 1 раз на 4 роки метрологічної перевірки загальнобудинкового приладу обліку води та стягнення моральної шкоди у розмірі 200 000 грн. Позов обґрунтований тим, що Позивач проживає в квартирі [ADDRESS] та є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надає відповідач. 28 вересня 2015 року з метою обліку спожитої у житловому будинку в якому мешкає позивач [ADDRESS] холодної води відповідачем був встановлений загальнобудинковий вузол обліку води 420РС зав. № 1510362668, який згідно з листом Відповідача від 04 серпня 2023 року було взято на абонентський облік. Плата за абонентське обслуговування для споживачів в будинку яких встановлено вузол комерційного обліку складає 24,324 грн/міс (з яких водопостачання - 16,488 грн/міс, водовідведення - 7,836 грн/міс). Дані нарахування проводиться на підставі наказу по підприємству КП «Чернігівводоканал» №266 від 22.12.2021 «Про встановлення плати за абонентське обслуговування», починаючи з 01 січня 2022 року постійно до рахунків за водопостачання включалася плата на абонентське обслуговування загальнобудинкового лічильника, який був встановлено ще у вересні 2015 року. Зважаючи на той факт, що Відповідач виставляв та отримував оплату за водопостачання та водовідведення, а також за абонентське обслуговування загальнобудинкового лічильника, він зобов`язаний проводити метрологічну перевірку загальнобудинкового лічильника води, проте він не слідкував за 4 річним інтервалом метрологічної перевірки даного ВКО, і не повідомив споживачів - власників будинку [ADDRESS] а також балансоутримовача будинку - КП «Деснянське» ЧМР про потребу у проведені періодичної (метрологічної) перевірки. Згідно пп. 4 п. 32 Правил № 630 та пп. 15 п.50 Правил №690 - Виконавець послуг зобов`язаний контролювати установлені міжповіркові інтервали для засобів вимірювальної техніки, лічильників, вузлів комерційного обліку та проводити періодичну повірку. Згідно ч. 4 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» - періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Після внесення змін до даної статті на підставі Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» - періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) вузлів обліку, що забезпечують індивідуальний облік споживання теплової енергії та води в квартирах (приміщеннях) будинку, здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено договором, а у разі укладення співвласниками багатоквартирного будинку індивідуальних договорів про надання відповідної комунальної послуги періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування і монтаж) таких вузлів обліку забезпечуються виконавцем комунальної послуги за рахунок плати за абонентське обслуговування, встановленої відповідно до Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Не зважаючи на вимоги постанови КМУ №808 від 21.08.2019 Відповідач з серпня 2019 року не затвердив наказом по підприємству розмір плати за абонентське обслуговування та відповідно з вересня 2019 року не провів метрологічну повірку загальнобудинкового лічильника холодної води - вузла комерційного обліку (ВКО) зав. № 1510362668. У подальшому, беручи зі споживачів даного будинку кошти - плату за абонентське обслуговування у розмірі, як для споживачів в будинку яких встановлено вузол комерційного облік 16,49 грн, починаючи з 2022 року Відповідач знову у жовтні 2023 року не провів метрологічну повірку загальнобудинкового лічильника холодної води - вузла комерційного обліку (ВКО) зав. № 1510362668. Таким чином, не проведення метрологічної повірки прямо порушує права Позивача як споживача послуг, а тому він змушений звернутися до суду. Позивач також стверджує, що відповідачем йому була завдана моральна шкода, яку він оцінює розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень, оскільки саме внаслідок постійних протиправних дій Відповідача виникають судові спори, які викликають сильні душевні страждання та порушують звичний спосіб життя Позивача. Відповідач постійно проводить нарахування за водопостачання та водовідведення без врахування фактичного споживання споживачами послуг, без врахування показників загальнобудинкового лічильника води (ВКО), за завищені обсяги, втручається в особовий рахунок споживача, та знімає з нього кошти на власний розсуд, внаслідок чого утворюються вигадані борги, що в свою чергу призводить до постійних проблем з призначенням субсидії, що фактично порушено право власності Позивача на грошові кошти, тягне за собою і порушення права на забезпечення нормального рівня життя з огляду на те, що єдиним джерелом доходів Позивача є пенсія. Позивач просить суд визнати незаконними дії КП «Чернігівводоканал» ЧМР в частині не проведення 1 раз на 4 роки метрологічної перевірки загальнобудинкового приладу обліку води (ВКО) модель Sensus 420 РС, заводський номер № [NUMBER] в жовтні 2019 року та жовтні 2023 року, який встановлений в будинку позивача, та стягнути в якості моральної шкоди з КП «Чернігівводоканал» ЧМР на свою користь 200 000 гривень. Ухвалою судді від 14 серпня 2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Відповідач надав відповідь на відзив, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив з наступних підстав. У відзиві, зокрема, зазначив, що комерційний прилад обліку води в будинку [ADDRESS] , модель Sensus 420 РС, заводський номер № [NUMBER] був встановлений, але не прийнятий на абонентський облік, відповідно до Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік від 12.10.2018 № 270, тому облік послуг не проводився згідно з його показаннями. Нарахування за спожиті послуги проводиився згідно з показаннями розподільних (квартирних) приладів обліку води, а у разі їх відсутності за нормативами питного водоспоживання, відповідно до ст. 9 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Після набрання чинності Порядку прийняття приладу обліку на абонентський облік та Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, загальнобудинковий прилад обліку води повинен був пройти періодичну повірку для прийняття його на абонентський облік, відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діляльність». Постановою НКРЕКП від 22.12.2021 № 2857 «Про встановлення тарифів на цетралізоване водопостачання та централізоване водовідведення комунальному підприємству «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради» були установлені тарифи із структурою наведеною в додатку до цієї постанови. Вказаною постановою зі структури тарифів на цетралізоване водопостачання та централізоване водовідведення були виключені витрати на збут, відповідно до Порядку формування тарифів на централізоване водопостачання та централізоване водовідведення, затвердженого постановою НКРЕКП від 10.03.2016 №302. Виходячи з вищевикладеного, в тарифи на цетралізоване водопостачання та централізоване водовідведення не було включіні витрати на проведення повірки вузлів комерційного обліку. Плата за абонентське обслуговування затверджена наказом по підприємству від 22.12.2021 № 266 визначається (розраховується) виконавцем комунальних послуг у розрахунку на 1 особовий рахунок (незалежно від кількості приладів обліку, обсягів споживання чи кількості зареєстрованих/фактичних користувачів послугою) та застосовується з 01.01.2022. Витрати КП «Чернігівводоканал» на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами послуги, шляхом сплати виконавцю послуги плати за абонентське обслуговування. Плата за абонентське обслуговування була затверджена та застосовується з 01.01.2022, відповідно до наказу по підприємству від 22.12.2021 № 266. Таким чином, витрати КП «Чернігівводоканал» на проведення періодичної повірки вузлів комерційного приладу обліку, відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», для можливості застосування Методики розподілу, шляхом сплати за абонентське обслуговування, запровадили з 01.01.2022. З 01.01.2022 в будинку [ADDRESS] , в якому встановлений вузол комерційного обліку, плата за абонентське обслуговування для споживачів комунальної послуги з централізованого водопостачання, що надається за індивідуальними договорами складає: - 24,324грн з ПДВ (у т.ч. з централізованого водопостачання 16,488 грн з ПДВ, з централізованого водовідведення 7,836 грн з ПДВ). Вузол комерційного обліку води заводський номер 1510362668 був опломбований, після проведення періодичної повірки та прийнятий на абонентський обліку 15.08.2024. З 01 січня 2025 року в будинку [ADDRESS] здійснюється розподіл спожитої послуги з централізованого водопостачання між споживачами, обсяг споживання якої визначається за допомогою приладу комерційного обліку, відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово- комунального господарства України від 22.11.2018 № 315. Показання комерційного приладу обліку води заводський номер 1510362668 почали знімати з 31.12.2024 для проведення з 01 січня 2025 розрахунків за спожиті послуги споживачами вказаного будинку. Відповідач також зазначає, що, позивач звертався до суду з аналогічною позовною заявою про визнання дій КП «Чернігівводоканал» незаконними. Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова у справі № 750/15484/24 від 14.04.2025 та постановою Чернігівського апеляційного суду у справі № 750/15484/24 від 06.06.2025 у задоволенні позову [PERSON] до Відповідача про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди відмолено повністю. Судом були досліджені вищевикладені факти щодо вузла комерційного обліку встановленого в будинку [ADDRESS] . Зокрема судом встановлено правомірність дій КП «Чернігівводоканал» щодо проведення 17.07.2024 періодичної повірки вузла комерційного обліку води заводський номер 1510362668 та його опломбовання, після проведення періодичної повірки, та прийняття на абонентський облік 15.08.2024. Щодо відшкодування моральної шкоди Відповідач звертає увагу, що відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до положень статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом, на що, зокрема, вказується у постанові Верховного Суду України № 6-1575цс16 від 09 листопада 2016 року. Також, на підтвердження моральної шкоди, позивач не надав суду жодного доказу, що нібито пов`язане із душевними стражданнями, які можливо були пов`язаними з діями КП «Чернігівводоканал». Також сторонами надано до суду заперечення на відзив та письмове заперечення на відповідь на відзив, які вцілому містять доводи аналогічні доводам позову та відзиву на позов. Ухвалою суду від 31 жовтня 2025 року задоволено клопотання про витребування у КП «Чернігівводоканал» ЧМР оригіналу акту виконаних робіт по повірці лічильника води крильчастого 420РС зав. № 1510362668 та оригіналу свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 3632/24 лічильника води крильчастого 420РС зав. № 1510362668, закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні Позивач та його представник позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні доводам позовної заяви та заперечення на відповідь на позов. Крім того, Позивач пояснив, що завдана йому моральна шкода полягає у незручностях, пов`язаних з необхідністю постійних звернень, у тому числі до суду, за захистом своїх прав як споживача послуг водопостачання та водовідведення. Розрахунок моральної шкоди ним проведений згідно методики і формул зазначеної у підручнику виданому заступником голови Верховного Суду України Шевчук П.І. «Відшкодування матеріальної і маральної шкоди» нормативні акти, роз`яснення, коментарі. Представник Відповідача у судовому засіданні надала пояснення, аналогічні змісту відзиву та заперечень на відповідь на відзив. Заслухавши доводи Позивача, його представника, представника Відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Комунальне підприємство «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради є виконавцем послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення для об`єктів усіх форм власності. Позивач є споживачем послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, які надає Комунальне підприємство «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії листа Комунального підприємства «Деснянське» Чернігівської міської ради № 01/1-795 від 06 листопада 2019 року, адресованого позивачу, згідно з відповіддю Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради прилад обліку холодної води Sensus 420 РС, заводський номер № 1510362668 встановлено 28 вересня 2015 року. Вказаний прилад обліку встановлено у відповідності до схваленої постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 390 від 27 листопада 2014 року Інвестиційної програми Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради на 2015 рік. Мета встановлення - облік спожитої у житловому будинку [ADDRESS] холодної води, показники при встановленні - 0м3, міжповірочний інтервал 4 роки (а.с. 5). Наказом Комунального підприємства «Чернігівводоканал» «Про встановлення плати за абонентське обслуговування» № 266 від 22 грудня 2021 року (а.с. 9) встановлено з 01 січня 2022 року плату за абонентське обслуговування згідно з додатками 1-3, які є невід?ємними частинами цього наказу, враховуючи тип індивідуального договору та умови водокористування, у наступних розмірах: - плата за абонентське обслуговування для споживачів комунальної послуги з централізованого водопостачання, що надається за індивідуальними договорами (з обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку) 16,488 грн/міс. з ПДВ (або 13,74 грн/міс. без ПДВ) на одного абонента; - плата за абонентське обслуговування для споживачів комунальної послуги з централізованого водопостачання, що надається за індивідуальними договорами (без обслуговування та заміни вузлів комерційного обліку) 7,836 грн/міс. з ПДВ (або 6,53 грн/міс. без ПДВ) на одного абонента. За вказаними тарифами здійснювалися розрахунки розміру плати за абонентське обслуговування централізоване водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] у період з 01.01.2022 по 31.12.2024 (а.с. 12-14). Наказом Комунального підприємства «Чернігівводоканал» «Про встановлення плати за абонентське обслуговування» № 239 від 26 грудня 2024 року (а.с. 33) встановлено з 01 січня 2025 року плату за абонентське обслуговування згідно з додатками 1-3, які є невід?ємними частинами цього наказу, враховуючи тип індивідуального договору та умови водокористування, у наступних розмірах: - плата за абонентське обслуговування для споживачів комунальної послуги з централізованого водопостачання, що надається за індивідуальними договорами (з обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку) 27,20 грн/міс. з ПДВ (або 22,67 грн/міс. без ПДВ) на одного абонента; - плата за абонентське обслуговування для споживачів комунальної послуги з централізованого водопостачання, що надається за індивідуальними договорами (без обслуговування та заміни вузлів комерційного обліку) 6,54 грн/міс. з ПДВ (або 5,45 грн/міс. без ПДВ) на одного абонента. За вказаними тарифами здійснються розрахунки розміру плати за абонентське обслуговування централізоване водопостачання за адресою: [ADDRESS] у період з 01.01.2025 по даний час (а.с. 34). Згідно з листом Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради № 04-014/2915 від 04 серпня 2023 року в будинку [ADDRESS] 28 вересня 2015 року був встановлений та опломбований загальнобудинковий прилад обліку води, з початковими показниками 0, модель Sensus, заводський номер 1510362668. Вказаний прилад обліку води було взято на абонентський облік Комунальним підприємством «Чернігівводоканал». Однак, комерційний облік у будинку [ADDRESS] відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг не запроваджено, а тому плата за обслуговування вказаного вище приладу обліку споживачам в будинку не виставляється (а.с. 6). Листом № 04-104/1040 від 28 березня 2024 року (а.с. 7) Комунальне підприємство «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради повідомило Позивача, що в будинку [ADDRESS] 28 вересня 2015 року був встановлений та опломбований загальнобудинковий вузол обліку води. Плата за абонентське обслуговування (незалежно від обсягів водоспоживання) по договору/особовому рахунку на місяць становить: - для споживачів, у будівлях яких встановлений вузол комерційного обліку - 24,324 грн. з ПДВ (у тому числі з централізованого водопостачання 16,488 грн. з ПДВ, з централізованого водовідведення 7,836 грн. з ПДВ). Згідно з копією листа Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради № 04-104/1327 від 17 квітня 2024 року, адресованого Позивачу, в будинку [ADDRESS] 28 вересня 2015 року був встановлений та опломбований вузол комерційного обліку води (а.с. 8). 15 липня 2024 року представником Відповідача [PERSON] здійснено розпломбування з метою повірки приладу обліку води Sensus 420 діаметр 40, заводський номер 1510362668, що підтверджується копією акту розпломбування від 15.07.2024 на 1 арк (а.с. 37). 17 липня 2024 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Національний експертний центр» видано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 3632/24 лічильника води крильчастого, 420РС, зав. № 1510362668. За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає додатку 3 до Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки № 163 від 24 лютого 2016 року (а.с. 38). Відповідно до акту виконаних робіт від 19.07.2024, підписаного інженером з метрології ТОВ НЕЦ [PERSON] та представником КП «Чернігівводоканал» Ніколаєнком Г.І. повірено 2 лічильника код ЗВТ 03015 виконання повірки водолічильників крильчатих з DN (діаметр) більше 20 мм (а.с. 63). Згідно з копією акту № 243 про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік від 15 серпня 2024 року, складеного слюсарями-ремонтниками Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради [PERSON] , [PERSON] , проведено огляд і опломбування вузла комерційного обліку питної води Sensus 420 діаметр 40 мм, заводський номер [NUMBER] , показники 40651 м3, що встановлений за адресою: вул. В. Стуса, 20 у підвальному приміщенні (а.с. 35). Вузол обліку опломбовано (пломба № 37920478 на гайці лічильника, пломба № 37886091 на обвідній лінії). Наступна дата повірки 17.08.2028. Відповідно до копії акту опломбування від 15.08.2024 представником Відповідача [PERSON] здійснено опломбування указаного вище приладу (а.с. 36). Судом також встановлено, що рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова у справі № 750/15484/24 від 14.04.2025, залишеним без змін постановою Чернігівського апеляційного суду від 06.06.2025, у задоволенні позову [PERSON] до Комунального підприємства «Чернігівводоканал» Чернігівської міської ради про визнання дій незаконними та відшкодування моральної шкоди відмолено повністю. Судом, серед іншого, були досліджені обставини, пов`язані із встановленням вузла комерційного обліку встановленого в будинку [ADDRESS] , взяттям його на облік, проведенням повірок та ін. Відповідно до частин першої та другої статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-ІV, який був чинний на момент виникнення спірних правовідносин та втратив чинність 01 травня 2019 року, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством. У статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-ІV, зокрема, було визначено, що засіб обліку - прилад, технічний пристрій для обліку кількісних та/або якісних показників житлово-комунальної послуги, який має нормовані метрологічні характеристики. Згідно із пунктом 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин, у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. За наявності витоків із загальнобудинкової мережі споживачі, які не мають квартирних засобів обліку, оплачують послуги з холодного, гарячого водопостачання та водовідведення за встановленими нормативами (нормами) за місяць, у якому ці витоки виявлено. Відповідно до пункту 14 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (чинного на час виникнення спірних відносин) показання будинкових засобів обліку знімаються представником виконавця один раз на місяць у присутності постачальника та представника споживачів. 22 червня 2017 року був прийнятий Закон України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», який визначає засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг. Відповідно до Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» ВКО - вузол комерційного обліку - вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під?їзді), обладнаній окремим інженерним вводом. Постановою Кабінету Міністрів України № 633 від 18 серпня 2017 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630» викладено пункт 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, у такій редакції: «У разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі (або всі) квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю та які не мають квартирних засобів обліку (у разі обладнання всіх квартир квартирними засобами обліку - споживачі, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку виконавцю), оплачують послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями всіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, та споживачами, які не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку води виконавцю, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку. Плата за послуги нараховується згідно з показаннями будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання у таких випадках: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за розрахунковий період з подальшим перерахунком відповідно до пункту 18 цих Правил. За наявності витоків із загальнобудинкової мережі споживачі, які не мають квартирних засобів обліку або не зняли та не передали показання квартирного засобу обліку, оплачують послуги з холодного, гарячого водопостачання та водовідведення за встановленими нормативами (нормами) за місяць, у якому ці витоки виявлено». Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» абонентський облік вузла обліку (далі - абонентський облік) - процедура реєстрації та періодичний огляд вузлів обліку для використання показань вузлів обліку з метою комерційного або розподільного обліку; вузол комерційного обліку - вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом. Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оператор зовнішніх інженерних мереж, виконавець комунальної послуги, інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг, зобов`язані приймати вузли обліку, встановлені відповідно до вимог цього Закону, на абонентський облік протягом 14 календарних днів, про що складається відповідний акт. Прийняття приладу обліку на абонентський облік здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. 12 жовтня 2018 року Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 270 затверджено Порядок прийняття приладу обліку на абонентський облік. Вказаний Порядок встановлює процедуру прийняття на абонентський облік вузлів комерційного обліку та вузлів розподільного обліку теплової енергії та водопостачання. Пунктом 1 розділу ІІ вказаного Порядку визначено, що вузол комерційного обліку, встановлений у будівлі, що приєднана до зовнішніх інженерних мереж, приймається на абонентський облік оператором зовнішніх інженерних мереж, а в разі, якщо оператор зовнішніх інженерних мереж не є виконавцем відповідної комунальної послуги,- оператором зовнішніх інженерних мереж та виконавцем відповідної комунальної послуги протягом 14 календарних днів з дня встановлення або дня отримання оператором зовнішніх інженерних мереж або виконавцем відповідної комунальної послуги (у разі якщо виконавець не є оператором зовнішніх інженерних мереж) звернення від власника (співвласників) будівлі. Згідно з пунктом 7 розділу ІІ Порядку представник оператора зовнішніх інженерних мереж виконує опломбування вузла комерційного обліку (його засобу вимірювальної техніки, запірної арматури) та складає акт про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік відповідно до додатка 1 до цього Порядку. Опломбування вузла комерційного обліку (його засобів вимірювальної техніки, запірної арматури) здійснюється пломбами оператора зовнішніх інженерних мереж. Дата опломбування та початкові показання приладів обліку вузла комерційного обліку зазначаються в акті про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік. Акт про прийняття вузла комерційного обліку на абонентський облік складається у двох примірниках (а в разі, якщо оператор зовнішніх інженерних мереж не є виконавцем відповідної комунальної послуги для споживачів у відповідній будівлі, - у трьох) та підписується представником оператора зовнішніх інженерних мереж та присутніми представниками виконавця відповідної комунальної послуги, власником (співвласниками) будівлі або його (їх) представником. Представник виконавця відповідної комунальної послуги, власники (співвласники) будівлі або їх представники мають право додати до акта свої письмові зауваження, про що робиться відмітка в акті. Один примірник акта з додатками до нього (за їх наявності) залишається в оператора зовнішніх інженерних мереж, інші примірники надаються присутнім представникам виконавця відповідної комунальної послуги, власнику (співвласникам) будівлі або його (їх) представнику, а за відсутності представника під час огляду й опломбування вузла комерційного обліку - надсилаються їм засобами поштового зв`язку. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315 (у редакції наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 грудня 2021 року № 358) затверджена Методика розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, яка встановлює порядок розподілу між споживачами спожитих у будівлі/будинку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), обсяг споживання яких визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково у разі його (їх) відсутності, тимчасового виходу з ладу або втрати, та послуги з централізованого водовідведення, обсяг споживання якої визначається відповідно до обсягу споживання інших комунальних послуг. Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку здійснюються оператором зовнішніх інженерних мереж відповідно до цього Закону з урахуванням вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Витрати оператора зовнішніх інженерних мереж на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку (їх складових частин) відшкодовуються споживачами відповідної комунальної послуги, а також власниками (співвласниками) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання у такій будівлі, шляхом сплати виконавцю комунальної послуги внесків на обслуговування та заміну вузла комерційного обліку. Згідно з положеннями статті 8 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації. Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, які мають елементи або функції настроювання, повинні мати захист від вільного доступу до зазначених елементів і функцій (включаючи програмне забезпечення) з метою запобігання несанкціонованому втручанню. Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки дозволяється застосовувати, випускати з виробництва, ремонту та в продаж і видавати напрокат лише за умови їх відповідності цьому Закону та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Частиною другою статті 17 Закону «Про метрологію та метрологічну діяльність» визначено, що перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Міжповірочні інтервали законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки за категоріями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері метрології та метрологічної діяльності. Для приладів обліку води встановлено міжповірочний інтервал в 4 роки. Згідно із абзацами 3, 4 частини четвертої статті 17 Закону «Про метрологію та метрологічну діяльність» відповідальність за своєчасність проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонту (у тому числі демонтажу, транспортування та монтажу) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) покладається на суб`єктів господарювання, що здійснюють обслуговування відповідних засобів вимірювальної техніки. Періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті електричну енергію і газ) проводиться за рахунок тарифів на електро- і газопостачання. Періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) проводиться за рахунок плати за абонентське обслуговування - за умови укладення індивідуального договору або індивідуального договору з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У разі укладення колективного договору про надання комунальних послуг, договору про надання комунальних послуг з колективним споживачем або прийняття рішення співвласниками про порядок обслуговування та заміну вузла (вузлів) комерційного обліку відповідно до законодавства періодична повірка засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення комерційних розрахунків за спожиті теплову енергію і воду) проводиться за рахунок співвласників багатоквартирного будинку. Відповідно до частини другої статті 6 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обслуговування та заміна вузлів розподільного обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії здійснюються за рахунок власників таких вузлів обліку, якщо інше не встановлено законом або договором. Виконавець комунальної послуги або інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг, забезпечує функціональну перевірку приладів - розподілювачів теплової енергії. Порядок, періодичність такої перевірки визначаються договором між споживачем та виконавцем послуги або іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальних послуг. Періодична повірка засобів вимірювальної техніки вузлів розподільного обліку здійснюється згідно з міжповірочним інтервалом, зазначеним у технічному паспорті на цей засіб, але не менш як один раз на шість років для засобів механічного типу та не менш як один раз на дев`ять років для засобів інших типів. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» комерційний облік здійснюється вузлом (вузлами) комерційного обліку відповідної комунальної послуги, що забезпечує (забезпечують) загальний облік її споживання, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. До встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку відповідно до вимог частини другої статті 3 цього Закону обсяги споживання гарячої чи питної води визначаються за показаннями вузлів розподільного обліку, а у разі їх відсутності - за нормами споживання, встановленими органом місцевого самоврядування. Загальний обсяг споживання гарячої або питної води у такій будівлі визначається як сума обсягу, визначеного за допомогою вузлів розподільного обліку та розрахункового обсягу, визначеного за нормою споживання для споживачів, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку. Відповідно до пункту 20 Правил № 690 комерційний облік послуги ведеться вузлом (вузлами) комерційного обліку, що забезпечує (забезпечують) загальний облік споживання послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом, згідно з показаннями його (їх) засобів вимірювальної техніки. Згідно із пунктом 21 Правил № 690 до встановлення вузла (вузлів) комерційного обліку обсяг споживання наданих послуг у будівлі визначається відповідно до Методики розподілу. Пунктом 23 Правил № 690 визначено, що обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку здійснюються відповідно до умов договору і з урахуванням вимог Законів України «Про метрологію та метрологічну діяльність» та «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3ст. 23 ЦК України). У ч. 4, 5 ст. 23 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. В пункті 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом. Спори про відшкодування фізичній особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної шкоди. Пункт 5 частини першої статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Статті 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ із метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Нормами ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Конституційний Суд України у рішенні від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 зазначив про те, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що, як правило, суб`єкт може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту його права чи інтересу. Такий спосіб здебільшого випливає із суті правового регулювання відповідних спірних правовідносин. Такі правові висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі № 908/976/19, від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20, від 14 грудня 2022 року у справі № 477/2330/18, від 18 січня 2023 року у справі № 488/2807/17. Суд звертає увагу, що заявлена Позивачем позовна вимога в частині визнання незаконними дії КП «Чернігівводоканал» ЧМР щодо не проведення 1 раз на 4 роки метрологічної перевірки (повірки) загальнобудинкового приладу обліку води (ВКО) в жовтні 2019 року та жовтні 2023 року не відповідає визначеним у ч. 2 ст. 16 ЦК України - способам захисту цивільних прав та інтересів. Одним із способів захисту у цій нормі зазначено визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Натомість Комунальне підприємство не підпадає під визначення органів місцевого самоврядування, що міститься у ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Крім того, сама по собі така вимога жодним чином не захищає права Позивача та/або його законні інтереси та не встановлює конкретні механізми поновлення порушених, на думку Позивача, прав у разі її задоволення, а тому не відповідає критеріям ефективності, які визначені у судовій практиці, зокрема у постановах Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі №338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі №569/17272/15-ц, від 2 липня 2019 року у справі № 48/340, від 19 травня 2020 року у справі №916/1608/1 та ін. Суд зауважує, що Позивачем не заявляється вимога про зобов`язання комунального підприємства провести повірку приладу обліку води і не може заявлятися, оскільки така повірка вже була проведена у 2024 році і строк обов`язкової наступної повірки (2028 рік) не настав. Крім того, з огляду на встановлення у квартирі Позивача індивідуального приладу обліку, задоволення такої вимоги також жодним чином не вплинуло б на права Позивача. Іншою можливою вимогою, пов`язаною з не здійсненням Відповідачем в жовтні 2019 року та жовтні 2023 року такої повірки та яка б могла реально поновити порушені такою бездіяльністю права Позивача є вимога про здійснення перерахунку плати за надані послуги з моменту, коли така повірка мала бути вперше проведена. Разом з тим, така вимога вже заявлялася Позивачем, була предметом судового розгляду та вирішена по суті у справі № 750/15484/24, рішення Деснянського районного суду у якій набрало законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У вищевказаній справі № 750/15484/24 фактичні та правові підстави позову співпадають із підставами позову, які розглядаються судом у даній справі. У обох справах досліджуються ті ж самі докази, фактично справи відрізняються лише предметом спору. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях від 25 липня 2002 року у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України" та від 28 жовтня 199 року у справі "Брумареску проти Румунії" зазначив, що існує установлена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів. Суд не вбачає підстав для переоцінки висновків суду щодо фактичних обставини спору, які зроблені у справі № 750/15484/24. Суд зауважує, що сам по собі стверджуваний факт порушення норм, які регламентують ті чи інші правовідносини, без встановлення порушення конкретного особистого права Позивача у справі, за умови надання оцінки судовим рішенням, яке набрало законної сили доводам щодо безпідставного нарахування плати за послуги водопостачання у завищеному розмірі та за відсутності конкретизації інших можливих порушень прав Позивача як споживача послуг, суд не вважає особисті права Позивача порушеними та не вбачає правових підстав для їх захисту у визначений Позивачем спосіб. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.04.2023 у справі № 523/17429/20. Суд також не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, з огляду на похідний її характер від первісної вимоги, а також з урахуванням того, що Позивач належними, допустимими та достатніми доказами не довів факт та обставини спричинення йому моральної шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, у чому виразилися моральні страждання Позивача. За правилами ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Таким чином, враховуючи направильно обраний позивачем спосіб захисту щодо першої позовної вимоги, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності щодо другої позовної вимги, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Європейський суд з прав людини у справі права «Серявін та інші проти України» (Заява № 4909/04) 10 лютого 2010 року зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, хоча пункт 1 статті 6 конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 та п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Оскільки сторонами не заявлено про понесення та стягнення судових витрат, суд їх розподіл не здійснює. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed