Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач, 07 жовтня 2025 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною 25 серпня 2021 року та зареєстрований в реєстрі за №5365 щодо звернення стягнення з неї на користь відповідача заборгованості в сумі 10866 грн 01 коп; визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною 25 серпня 2021 року та зареєстрований в реєстрі за №5366 щодо звернення стягнення з неї на користь відповідача заборгованості в сумі 25271 грн 69 коп. Вимоги обґрунтовані тим, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. перебувають виконавчі провадження за [NUMBER] від 29 вересня 2021 року про стягнення з позивача на користь АТ "Банк Форвард" заборгованості у сумі 10866 грн 01 коп. та [NUMBER] від 29 вересня 2021 року про стягнення з позивача на користь " АТ "Банк Форвард" заборгованості в сумі 25271 грн 69 коп. У межах цих виконавчих проваджень було накладено заборону (арешт) на користування належними позивачу грошовими коштами на користь АТ «Банк Форвард» щодо стягнення заборгованостей. Також записи про позивача внесено до Єдиного реєстру боржників. Зазначені вище виконавчі провадження відкриті приватним виконавцем виконавчого округу місто Києв Овсієнко А.В., та в подальшому передані приватному виконавцю Павелків Т.Л. Про існування вказаних проваджень позивач дізналася, влітку 2025 року коли звернулася до нотаріуса разом з родичами, щоб продати успадковане майно. Надалі з`ясувалося, що виконавче провадження [NUMBER] відкрито за виконавчим написом нотаріуса №5365, виданим 25 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №93034549 від 09 листопада 2011 року, укладеним між нею та ПАТ "Банк Русский Стандарт'", правонаступником якого є АТ «Банк Форвард». Строк платежу по кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 14 червня 2019 року по 12 вересня 2019 року. Сума повної заборгованості складає 9766 грн 01 коп. в тому числі: заборгованість за сумою кредиту становить 6640 грн 89 коп.; заборгованість за процентами становить 2525 грн 12 коп.; плата за пропуск мінімальних платежів становить 600 грн 00 коп. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України "Про нотаріат" отримано плати зі стягувача АТ «Банк Форвард» у розмірі 1100 грн 00 коп., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, якою є [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» складає 10866 грн 01 коп. Виконавче провадження [NUMBER] відкрито за виконавчим написом нотаріуса №5366, виданим 25 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. про стягнення з боржника [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №94193647 від 26 грудня 2011 року, укладеним між нею із ПАТ "Банк Русский Стандарт"", правонаступником якого є АТ «Банк Форвард». Строк платежу по кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 14 червня 2019 року по 12 вересня 2019 року. Сума повної заборгованості складає 24171 грн 69 коп. в тому числі: заборгованість за сумою кредиту становить 16436 грн 75 коп.; заборгованість за процентами становить 6484 грн 94 коп.; плата за пропуск мінімальних платежів становить 1250 грн 00 коп. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 ЗУ"Про нотаріат" отримано плати зі стягувача АТ «Банк Форвард» в розмірі 1100 грн 00 коп., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, якою є [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» складає 25271 грн 69 коп. З вчиненням приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вказаних виконавчих написів за №5365 від 25 серпня 2021 року та №5366 від 25 серпня 2021 року про стягнення з позивача давно простроченої заборгованості за межамі позовної давності, остання категорично не згодна з наступних підстав. Так, дійсно в 2011 році вона двічі купувала у підприємця в місті Знам?янка побутові електротовари, у зв`язку з чим могла звертатися до "Банку Русский Стандарт" з метою отримання кредитних коштів. Їй було запропоновано підписати заявки про відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки. Разом з підписанням кредитного договору, нею у користування був отриманий платіжний засіб - платіжна карта та був підписаний графік платежів, за яким вона періодично здійснювала платежі в рахунок погашення узгоджених сторонами сум повернення тіла кредиту та відсотків за користування ним. Нажаль за спливом значного періоду часу у неї не збереглися платіжні документи, які б могли підтвердити виконання мною умов договорів. Вона вже навіть і не пам?ятає, повністю чи частково нею було погашено ті кредити. Припинення виконання нею зобов?язань за договором відбулося через втрату роботи, та, як наслідок, джерела існування. Висновок приватного нотаріуса при вчиненні даних виконавчих написів не міг відповідати характеру її відносин з відповідачем АТ «Банк Форвард» та вимогам чинного законодавства України. На переконання позивача нотаріус при вчиненні спірного виконавчого напису не мав у розпорядженні належних документів від заявника та не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом та дотримання стягувачем вимог закону щодо граничного строку подання заяви про вчинення виконавчого напису з часу настання у нього права на звернення з вимогами по кожному окремому щомісячному платежу, чим порушив норми ст.88 Закону України «Про нотаріат, п.284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 29 червня 1999 року № 1172. Жодної вимоги кредитора вона не отримувала, доказів її направлення стягувачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису не могло бути надано. До того ж, позивач вважає, що виконавчі написи вчинено поза межами строку позовної давності. Договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визнання у договорі строку кредитування правокредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внечення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу посинається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. Позивач та її представник Перемот О.Г. у судове засідання не з`явилися, представник позивача подала заяву, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить проводити розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача АТ "Банк Форвард" у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому порядку, причини неявки суду не повідомив. 20 жовтня 2025 року від представника відповідача надійшов відзтив, в якому він просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та вказав, що на підставі рішення Правління НБУ від 07 березня 2023року №90-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «БАНК ФОРВАРД» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07 березня 2023 року №276 «Про початок процедури ліквідації АТ «БАНК ФОРВАРД» та делегування повноважень ліквідатора банку, розпочата процедура ліквідації АТ «БАНК ФОРВАРД». Відповідно до рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18 вересня 2023 року №1140 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «БАНК ФОРВАРД» призначено Караченцева Артема Юрійовича з 20 вересня 2023 року. Інформування клієнтів та оголошення про ліквідацію АТ «БАНК ФОРВАРД» було здійснено згідно вимог ст.45 Закону№ 4452-VI. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку, здійснення тимчасової адміністрації і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» №4452-VI. Відтак, у спорах, пов?язаних з виконанням своїх зобов?язань банком перед його вкладниками /кредиторами, у якому введена тимчасова адміністрація/запроваджена ліквідація, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, а сам Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах. Правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №826/4522/15, від 08 липня 2020 року у справі №814/4100/15, від 09 вересня 2020 року у справі №826/4164/16, від 16 вересня 2020 року у справі №826/12284/16. Враховуючи вищезазначене всі активи банку підлягають продажу. Скориставшись своїм правом передбаченим статтями 512, 514, 516 Цивільного кодексу України, банк відступив право вимоги за договором №93034549 від 09 листопада 2022 року укладеного між [PERSON] та АТ «БАНК ФОРВАРД» на підставі договору про відступлення прав вимоги від 15 серпня 2024 року. Так, за кредитним договором №93034549 від 09 листопада 2022 року укладеного між [PERSON] та АТ «БАНК ФОРВАРД» 15 серпня 2024 року було відступлено право вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КРЕДИТ-КАПІТАЛ» шляхом купівлі-продажу прав вимоги та майнових прав за результатами проведених електронних торгів (аукціону), оформлених протоколом електронного аукціону №GFD001-UA-20240708-70801 від 29 липня 2024 року. На дату продажу заборгованість за кредитним договором становила 9766 грн 01 коп., з них: тіло кредиту - 9418 грн 60 коп., проценти - 347 грн 41 коп. У зв?язку з наведеним, з 15 серпня 2024 року банк не є кредитором за кредитним договором №93034549 від 09 листопада 2022 року укладеного між [PERSON] та АТ «БАНК ФОРВАРД», кредитна заборгованість за кредитним договором у банку не обліковується. Виходячи з положень ст.517 ЦКУ, обов?язок надання відповідних доказів переходу до нового кредитора прав у зобов?язанні покладається на нового кредитора. При цьому інформація про відступлення прав вимоги за договором є загальнодоступною інформацією, з якою можливо ознайомитись на веб-сайті www.prozorro.sale за посиланням: https://prozorro.sale/auction/%20GFD001-UA-20240708-70801 а також на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за посиланням: https://www.fg.gov.ua/lot/171380. У зв?язку з відступленням права вимоги в установленому законом порядку, з 15 серпня 2024 року АТ «БАНК ФОРВАРД» не являється кредитором за кредитним договором №93034549 від 09 листопада 2022 року укладеного між [PERSON] та АТ «БАНК ФОРВАРД» та не має підстав для обліку заборгованості за договором на рахунках банку. Стягнення заборгованості за виконавчим написом нотаріуса не здійснювалося, оскільки сума заборгованості, яка складала на дату вчинення виконавчого напису дорівнює сумі заборгованості, за якою відступили право вимоги правонаступнику. У зв`язку з відступленням права вимоги, договір та інші документи в наявному у банку обсязі, передані вищезазначеному новому кредитору. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М. у судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідно до листа Управляння нотаріату Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, діяльність нотаріуса Коваленко (Сазонової) О.М. припинено. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків О.Л. у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку. Причини неявки суду не повідомила, будь-які заяви чи клопотання по справі від неї не надходили. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №5365, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , яка є боржником за кредитним договором №93034549 від 09 листопада 2011 року, укладеним з ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» (надалі іменуюється стягувачем). У виконавчому написі нотаріуса вказано, що строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 14 червня 2019 року по 12 вересня 2019 року. Сума заборгованості становить 9766 грн 01 коп., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту -6640 грн 89 коп.; заборгованість за процентами - 2525 грн 12 коп.; плата за пропуск мінімальних платежів - 600 грн 00 коп. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 ЗУ «Про нотаріат» отримано плати зі стягувача АТ «Банк Форвард» в розмірі 1100 грн 00 коп., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, якою є [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» складає 10866 грн 01 коп. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. від 29 вересня 2021 року відкрито виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Також, 25 серпня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №5366, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , яка є боржником за кредитним договором №94193647 від 26 грудня 2011 року, укладеним з ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» (надалі іменованується стягувачем). У виконавчому написі нотаріуса вказано, що строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 14 червня 2019 року по 12 вересня 2019 року. Сума заборгованості становить 24171 грн 69 коп., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту -16436 грн 75 коп.:; заборгованість за процентами - 6484 грн 94 коп.; плата за пропуск мінімальних платежів - 1250 грн 00 коп. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 ЗУ «Про нотаріат» отримано плати зі стягувача АТ «Банк Форвард» в розмірі 1100 грн 00 коп., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, якою є [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» складає 25271 грн 69 коп. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. від 29 вересня 2021 року відкрито виконавче провадження [NUMBER] з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Наразі вказані виконавчі провадження [NUMBER], [NUMBER] від 29 вересня 2021 року перебувають на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.В. Нотаріусом на запит суду документів на підставі, яких ним вчинено оспорювані виконавчі написи, не надано. Відповідно до листа Управляння нотаріату Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, діяльність нотаріуса Коваленко (Сазонової) О.М. припинено наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) №693/6 від 13 вересня 2022 року, з 14 вересня 2022 року. Документи нотаріального діловодства та архів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової О.М. на відповідальне державне зберігання до Київського державного архіву не передані. Місцезнаходження документів нотаріального діловодства та архіву приватного нотаріуса не встановлено. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженимнаказом Міністерстваюстиції Українивід 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до п.2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стяг Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженимнаказом Міністерстваюстиції Українивід 22 лютого 2012№ 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до п.2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів Українивід 29 червня 1999р.№ 1172 (далі - Перелік), за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 3.5 Глави 16 Порядку, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В Постанові КЦС ВС від 23 січня 2018 року в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Із підпункту 2.3 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 02 лютого 2012 року №296/5 слідує, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно з п.п. 3.1, 3.2, 3.5 п. 3 гл. 16 розд. ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, а при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому переліку. За змістом указаних норм права на підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20 травня 2015 року (справа № 6-158цс15). Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Відповідно до приписів ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасники справи розпоряжаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно з ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Позивач не визнає заборгованість, вважає її спірною, вказує, що нотаріусом не перевірено безспірність вимог кредитора, вказує, що погашала кредитну заборгованість, вимоги про необхідність повернення кредитних коштів не отримувала. Відповідачем доводи позивача не спростовані. Документи на підставі, яких нотаріусом було вчинено оспорювані виконавчі написи, на запит суду не надані. Докази про те, що позивач має перед АТ «Банк Форвард» і відповідно мала перед ПАТ «Банк Русский Стандарт» боргові зобов`язання, та що їй направлялися повідомлення про наявність заборгованості і необхідність її сплати, відсутні. Також не надано доказів, що при вчиненні напису, відповідачем було надано нотаріусу підтвердження про отримання позивачем претензії. Також відсутній розрахунок заборгованості, що не дає можливості перевірити правильність нарахування боргу. Наведені обставини вказують на те, що розмір кредитної заборгованості, зазначений нотаріусом в оспорюваних виконавчих написах, не є безспірним, позивач заперечує наявність заборгованості, це є достатньою правовою підставою для визнання даного виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, а відповідач не позбавляється можливості вирішити спірні питання у позовному провадженні. До того ж як встановлено судом, оскаржувані виконавчі написи вчинені нотаріусом 25 серпня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року (постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано), в якій вказано, що вчинення виконавчого напису за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, суперечить вимогам ст.87 Закону України «Про нотаріат» та Постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року та є безумовною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Доказів того, що виконавчі написи було вчинено на підставі нотаріально посвідчених кредитних договорів суду також не надано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у даному випадку нотаріус при вчиненні оспорюваних виконавчих написих не переконався належним чином у безспірності заборговності, що підлягає стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, тому заявлені до АТ "Банк Форвард" позовні вимоги про визнання виконавчих написів нотаріуса №5365,№5366 вчинених 25 серпня 2021 року такими, що не підлягають виконанню, підлягають задоволенню. Щодо доводів представника відповідача про те, що АТ «Банк Форвард» відступило право вимоги за кредитним договором [PERSON] №93034549 від 09 листопада 2011 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» шляхом купівлі-продажу прав вимоги. Тобто АТ «Банк Форвард» не є кредитором за вказаним кредитним договором, а отже і не є належним відповідачем, суд відзначає наступне. Частина 1 ст.48 ЦПК України визначає, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. За теоретичним визначенням «відповідач» - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Частиною 2 ст.51 ЦПК України передбачено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісноговідповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. За змістом норм цивільного процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, саме на позивача покладено обов`язок визначатиколо відповідачів у справі, предмет та підставипозову. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. Аналогічні висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц. У постановах Верховного Суду від 14 серпня 2019 року у справі №519/77/18, від 15 квітня 2020 року у справі №474/106/18, від 12 листопада 2020 року у справі №200/3452/17 зазначено, що справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто, цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається на особу, яка зверталася за виконавчим написом. З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що АТ «Банк Форвард» перебуває в стані припинення, запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи - АТ «Банк Форвард», відсутній. Доказів заміни сторони у виконавчому проваджені [NUMBER], а саме АТ "Банк Форвард" на ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит -Капітал» до суду не надано. Тобто, АТ "Банк Форвард" є належним відповідачем за заявленими позовними вимогами. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесений нею документально підтверджений судовий збір.

Outcome: approved