Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього за судовим наказом Ковпаківського районного суду м.Суми від 16.05.2025 по справі №592/7627/25 та стягувати з нього на утримання сина [PERSON] , [INFO] , 1 / 6 частину з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму ля дитини відповідного віку. Свої вимоги позивач мотивує тим, що зазначеним судовим наказом від 16.05.2025 з нього стягнуто на утримання сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1 / 4 частини з усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку. Проте при видачі судового наказу не враховано, що він сплачував аліменти відповідачці добровільно. Також має на утриманні ще двоє неповнолітніх дітей, синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Утримує дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Позивач звертався до суду про перегляд зазначеного судового наказу за нововиявленими обставинами, але у задоволенні такої заяві суд відмовив. Відповідачка відзив не подавала подала. В судове засідання учасники розгляду не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує. Відповідачка подавала заяву про розгляд справи за її відсутності за участю представника. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Поряд з цим підстав визначених ч. 2 ст. 223 ЦПК України для відкладення розгляду справи немає. Відтак суд ухвалив розглядати справи за відсутності осіб які не з`явилися. Процесуальні дії у справі. 13.11.2025 ухвалою суду прийнято позовну заяву, відкрито провадження та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого судового засідання о 09-20 год. 10.12.2025. Через технічні проблеми суд відклав судове засідання на 29.12.2025 о 09-00 год. 29.12.2025 ухвалою суд закрив підготовче провадження у справі та призначив судовий розгляд о 15-50 год. 08.01.2026. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, вивчивши матеріали справи, установив, що позивач з відповідачкою мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Судовим наказом Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.05.2025 у справі № 592/7627/25 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 1 / 4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи стягнення з 12.05.2025 до досягнення дитиною повноліття. Також суд установив, що з 2021 року позивач немає стабільних доходів, але є працездатним. З 03.08.20187 він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Позивач у шлюбі з [PERSON] має на утриманні двох неповнолітніх дітей: синів [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Дружина позивача [PERSON] з грудня 2024 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною, а відповідно заробітну плату не отримує. За місцем своєї роботи дружина подала заяву про надання відпустки по догляду за дитиною, сина [PERSON] , [INFO] . Встановлені факти, окрім зазначених доказів, підтверджуються довідками про доходи позивача та [PERSON] .. З доказів вбачається, що вони не отримують доходів. З наданої банківської виписки з рахунку позивача вбачається, що він до видачі судового наказу перераховував кошти відповідачці на утримання дитини. Зміст спірних правовідносин З встановлених обставин вбачається, що спірні правовідносини є цивільними та врегульовані ст. 181, 182, 192 СК України, п. 4 ч. 1 ст. 161, ч. 7 ст. 170 ЦПК України. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі аналізу наведених норм суд констатує, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Утримання дитини здійснюється за взаємною згодою батьків. У разі відсутності згоди аліменти можуть бути стягнуті у судовому порядку. Розмір аліментів визначає суд. При визначенні розміру аліментів враховується ряд обставин про дитину та її батьків. Зокрема наявності у останніх інших утриманців. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. Згідно з ч. 7 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Згідно наведених положень процесуального закону передбачений порядок стягнення аліментів у порядку наказного провадження. При цьому вирішальне значення має кількість дітей на яких стягуються аліменти. Зокрема на одну дитину передбачено стягнення аліментів на одну дитину у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів. Законом не передбачено скасування судового наказу за заявою боржника. Натомість останній має право має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З наведених положень нормативних актів вбачається, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів. Виходячи із наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів з`ясуванню підлягає матеріальний і сімейний стан, погіршення чи поліпшення здоров`я як платника аліментів, так і стягувача. Подібні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 14.12.2022 у справі № 727/1599/22. Разом з цим слід звернути увагу на наступне. Аналізуючи зміст наведених положень нормативно-правових актів вбачається, що законодавством визначено два порядки стягнення аліментів у судовому порядку. Перший це у наказному провадженні у розмірі визначеному ЦПК України, другий це за загальними підставами визначеними ч. 3 ст. 181 СК України з урахуванням положень передбачених ст. 182 СК України. У наказному провадженні згідно з п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України достатньо лише подати заяву про стягнення аліментів, зокрема на одну дитину у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів. Порядок визначений ст. 181, 182 СК України є більш складним, передбачає врахування ряду обставин при визначенні судом розміру аліментів, зокрема наявність інших утриманців, стану здоров`я, матеріального становища та інших обставин, які мають істотне значення. Статтею ст. 192 СК України передбачено зміну розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я дитини або батьків. Положеннями ч. 7 ст. 170 ЦПК України передбачено право боржника на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. З наведеного вбачається, що при стягненні аліментів у наказному провадженні взагалі не враховуються положення СК України щодо визначення розміру аліментів. Стягнення аліментів у наказному провадженні є спрощеним, швидким та справедливим способом забезпечення умов існування неповнолітній дитині. Разом з цим процесуальний закон (ч. 7 ст. 170 ЦПК України) надає платнику аліментів право на звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Проте наведена норма не встановлює підстав для зменшення розміру аліментів стягнути на підставі судового наказу. Слід зазначити, що положеннями ст. 192 СК України передбачено зміну розміру аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я дитини або батьків. Проте таке правове регулювання певною мірою ускладнює для платника аліментів можливість захисту своїх прав чи інтересів у частині зменшення розміру аліментів, які стягнуті судовим наказом, адже у наказному провадженні враховується лише кількість дітей на яких стягуються аліменти. Процесуальний закон не встановлює підстав для зменшення розміру аліментів. Наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей впливає на його здатність сплачувати аліменти за судовим наказом. Також впливає на його здатність утримувати інших неповнолітніх дітей, тобто впливає на права дітей, які перебувають у нього на утриманні. Суд установив, що на час видачі судом наказу у відповідача було двоє неповнолітніх дітей. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 183 СК України наявність інших дітей враховується при визначенні розміру аліментів. Також вбачається, що дружина позивача немає самостійних доходів. За місцем своєї роботи дружина подала заяву про надання відпустки по догляду за дитиною. У зв`язку з наведеним суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Згідно з ч. 9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Ураховуючи попередні висновки та ці норми суд констатує, що є підстави для врегулювання правовідносин між сторонами шляхом зміни розміру аліментів з урахуванням наявності у позивача на утриманні інших неповнолітніх дітей на час видачі судом судового наказу та на час розгляду справи. З урахуванням наведених висновків, суд вважає, що розмір стягнутих з відповідача аліментів саме за судовим наказом слід зменшити до 1 / 6 частини, як просить позивач. Такий розмір аліментів влаштовує відповідача з огляду на те, що він має надавати допомогу по утриманню інших неповнолітніх дітей. Інші доводи сторін не спростовують наведених висновків суду та не впливають на прийняття рішення. На підставі викладеного і

Outcome: approved