Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

11 листопада 2024 року Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго звернулося до Дружківського міського суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за теплову енергію, в якій просить стягнути з відповідачів заборгованість по сплаті за теплову енергію у сумі 54713,52 гривень. Позивач у позові зазначив, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] , користуються послугами опалення та гарячого водопостачання, які надає ВО Дружківкатепломережа ОКП Донецьктеплокомуненерго. Але за послуги сплачували не регулярно. Станом на 30 вересня 2024 року за ними лічиться заборгованість перед ОКП ДТКЕ ВО Дружківкатепомережа у розмірі 54713,52 гривень. На підставі рішення Вищой ради правосуддя від 19 грудня 2024 року підсудність Дружківського міського суду була змінена. 16 травня 2025 року справа надійшла в провадження судді Гонтар А.Л. На підставі ухвали суду від 28 травня 2025 року справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін на 09 липня 2025 року. 29 січня 2025 року до матеріалів справи надійшов відзив на позовну заяву від [PERSON] , відповідно до якого він заперечував проти похзовних вимог, вказав на те, що пропущено строк позовної давності, та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки він не проживає з 2006 року за зазначеною вдресою. У судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву з клопотанням розглядати справу у їх відсутності, наполягає на задоволенні позовної вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, також просив справу розглядати у його відсутності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги ОКП Донецьктеплокомуненерго підлягають задоволенню частково за такого. Суд встановив, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS] з 17 лютого 2000 року, що підтверджує інформація з державного реєстру ресових прав на нерухоме майно № 396037761 від 23 вересня 2024 року (а.с.38). Зазначена квартира розташована в багатоповерховому будинку та забезпечена централізованим опаленням, прилади обліку теплової енергії в квартирі відсутні. Від відповідачів ніколи не надходило скарг про відсутність тепла, або про його недостатність. Таким чином суд вважає, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є споживачами теплопостачання. Згідно з особовим рахунком № [NUMBER] , який відкритий позивачем за об`єктом споживання [ADDRESS] , заборгованість по цій квартирі за послуги з теплопостачання станом на 30 вересня 2024 року складає 54713,52 гривень. Відповідно до ст. 20, ст. 32 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875 - IV Про житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Суд встановив, що письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води між позивачем та відповідачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не укладався, тому плату за послуги з теплопостачання відповідачі зобов`язані була вносити щомісяця не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Ці строки оплати послуг наданих з 01 жовтня 2015 по 30 вересня 2024 року включно сплинули, заборгованість відповідачів, згідно з випискою з особового рахунку № [NUMBER] складає 54713,52 гривень. З з особовим рахунком № [NUMBER] , який відкритий позивачем за об`єктом споживання - [ADDRESS] , вбачається, що зазначена заборгованість виникла внаслідок того, що в спірний період відповідачі надані послуги з теплопостачання (централізоване опалення) оплачували нерегулярно та не в повному обсязі (а.с. 35-37), а тому зазначену заборгованість потрібно стягнути з відповідачівв примусовому порядку. Відсутність письмового договору про надання послуг між позивачем та відповідачами не виключає обов`язок сплачувати ці послуги. Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Мешкаючи в багатоквартирному будинку, в який позивач надає теплову енергію, користуючись цими послугами на протязі тривалого проміжку часу та періодично їх частково сплачуючи, відповідачі своїми діями підтвердили наявність між ними та позивачем фактичних договірних правовідносин, внаслідок яких у відповідачів виникли щомісячні обов`язки по сплаті фактично отриманих послуг. Закон України Про житлово-комунальні послуги передбачає укладання між споживачем та виконавцем письмового договору на надання житлово-комунальних послуг на основі типового договору. Постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2005 року № 560 затверджено типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій. Проте відповідно до ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Ні ЦК України, ні ЖК України, ні Законом України Про житлово-комунальні послуги такі випадки не передбачені, а тому відсутність письмового договору між позивачем та відповідачкою не позбавляє відповідачку обов`язку сплатити фактично отримані нею послуги з централізованого опалення квартири. Плата за теплову енергію, передбачена до 2005 року Правилами надання послуг з водою, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 ріку № 1497 (із змінами та доповненнями) та Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою КМУ від 21. 07. 2005року № 630, відповідно до ст. 10 Правил № 1497 р. плата за послуги вноситься щомісячно по нормам та тарифам, встановленим обласними держадміністраціями із рахунку на 1 кв. метр житла на одного мешканця. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п. 20 цих Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів теплової енергії або затверджених нормативів споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Згідно п. 21 Правила у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормами споживання з розрахунку за 1 кв. м (куб метр) опалювальної площі (об`єму) квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. Суд встановив, що плата за теплопостачання нараховувалася: - з 01.09.2003 року згідно рішення виконкому Дружківської міської ради №761 від 26.08.2003 згідно наступного тарифу: 0,97 грн. за 1 кв.м. за місця при умові оплати цілий рік, 1,94 грн. 1 кв.м. за місяць при умові оплати лише у опалювальний сезон; 69,7 грн. за 1 Гкал.; - з 04.08.2005 року згідно рішення виконкому Дружківської міської ради №654 від 30.06.2005 згідно наступного тарифу: 1, 32 грн. за 1 кв.м. за місяць при умові оплати цілий рік; 2,64 грн. за 1 кв.м. за місяць при умові оплати лише у опалювальний сезон; 95,18 грн. за 1 Гкал.; - з 01.08.2006 згідно рішення виконкому Дружківської міської ради №851 від 17.08.2006 згідно наступного тарифу: 2,64 грн. за 1 кв.м. за місяць при умові оплати цілий рік; 3,84 грн. за 1 кв.м. за місяць при умові оплати лише у опалювальний сезон; 151,58 грн. за 1 Гкал.; - з 01.10.2006 згідно рішення виконкому Дружківської міської ради №851 від 17.08.2006 згідно наступного тарифу: 2,64 грн. за 1 кв.м. за місяць при умові оплати цілий рік; 5,28 грн. за 1 кв.м. за місяць при умові оплати лише у опалювальний сезон; 194,14 грн. за 1 Гкал.; - з 01.02.2007 згідно рішення виконкому Дружківської міської ради №103 від 30.01.2007 згідно наступного тарифу% 5,28 грн. за 1 кв.м. за місяць; - з вересня 2008 року згідно рішення виконкому Дружківської міської ради №986 від 05.09.2008 згідно наступного тарифу: 8,42 грн. за 1 кв.м. за місяць; - з січня 2011 згідно постанови національної комісії регулювання електроенергетики України від 14.10.2010 №1838 «Про затвердження тарифу на теплову енергію ОКП «Донецьктеплокомуненерго» згідно наступного тарифу: 283, 79 грн. за 1 Гкал. (Без ПДВ); - з 01.10.2014 згідно постанови національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 17.10.2014 №146 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» згідно наступного тарифу: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 537,18 грн./Гкал. (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 13,54 грн. за 1 кв.м. за місяць (з податком на додану вартість); - з 17.04.2015 згідно постанови національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 31.03.2015 №1171 «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» згідно з наступним тарифом: для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії 814,59 грн./Гкал. (з податком на додану вартість); для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії 20,53 грн. за 1 кв.м. за місяць (з податком на додану вартість). З 01.07.2016 року плата за теплопостачання нараховувалася відповідачу згідно Постанови Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 09.06.2016 року №1101 ОКП «Донецьктеплокомуненерго» ВО «Дружківкатепломережа»: -для абонентів житлових будинків з будинковими та квартирними приладами обліку теплової енергії - 1433,30 грн./Гкал; -для абонентів житлових будинків без будинкових та квартирних приладів обліку теплової енергії -36,11 грн. за 1 кв.м. за місяць. Суд встановив, що відповідачі не регулярно сплачували послуги теплопостачання у зв`язку з чим виникла заборгованість. Наявність у відповідачів заборгованості підтверджує невиконання ними обов`язків, передбачених п.33 Правил надання населенню послуг з теплопостачання № 1410326 та п. 30 Правил № 630, по своєчасній оплаті наданих послуг. Суд встановив, що між відповідачами як споживачами теплової енергії, з одного боку, та енергопостачальником ОКП "Донецьктеплокомуненерго" ВО "Дружківкатепломережа", з іншого, договір про постачання енергетичними ресурсами не укладався. Але, відсутність письмового договору між сторонами не позбавляє відповідачів, як споживачів послуг, обов`язку оплати наданих послуг з огляду на те, що між сторонами склалися фактичні договірні відносини з постачання та споживання теплової енергії. Про припинення відносин щодо надання послуг відповідачі не заявляли. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правові відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором ( ч.1ст.901 ЦК України). Отже, договір про надання послуг є складним зобов`язанням, що складається з двох, органічно поєднаних між собою, зобов`язань: по перше, правові відношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов`язку; по друге, правові відношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати. З огляду на положення ст.ст.524,533-535,625 ЦК України, грошовим зобов`язанням є таке правові відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У частині 3 ст.510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони і одночасно, кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Тому, грошовим слід вважати будь яке зобов`язання, що складається, в тому числі, з правові відношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Таким чином, правовідносини, які склалися між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та ОКП "Донецьктеплокомуненерго" ВО "Дружківкатепломережа" є зобов`язальними (договірними), грошовими зобов`язаннями, в яких, серед інших прав та обов`язків сторін, право виконавця (кредитора) - ОКП "Донецьктеплокомуненерго" ВО "Дружківкатепломережа" вимагати від замовників (боржника) - сплати грошей за надані послуги по теплопостачанню на його користь відповідає обов`язок відповідачів оплатити ці послуги. Також, відповідно до ч.7 ст.26 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги", договір на надання послуг з центрального опалення, що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання. Згідно зі ст.634 ЦК України, Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. На виконання зазначених норм законодавства, ОКП "Донецьктеплокомуненерго" було розміщено (опубліковано) проект Договору про надання послуг з централізованого опалення для населення: на офіційному сайті ОКП "Донецьктеплокомуненерго", в газеті "Урядовий кур`єр" в №42 від 03 березня 2017 року . Зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Але, згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки та відповідно до частини 3 ст. 267 ЦК України застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] заборгованості з 01 жовтня 2015 року. Будь-яких поважних причин пропуску строку на звернення до суду з заявленими позовними вимогами позивачем ні в позовній заяві, ні в судовому засіданні не наведено. Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню заборгованість лише в межах строку позовної давності за останні три роки, тобто з 11 листопада 2021 року 30 вересня 2024 року. Таким чином, треба стягнути заборгованість за послуги теплопостачання за період з 11 листопада 2021 року по 30 вересня 2024 року за теплову енергію в сумі 15154,45 грн.; заборгованість за абонентське обслуговування у сумі 497.56 грн. З матеріалів справи вбачається, що інфляційні втрати за період 11.11.2021 року по 24.02.2022 року становлять 213,78 грн., а 3% річних за зазначений період 00грн. Оскільки суд встановив, що відповідачі є споживачами послуг з теплопостачання за адресою [ADDRESS] , то необхідно стягнути з відповідачів заборгованість за період з 11.11.2021 року по 24.02.2022 року в сумі 15652,01 грн., а також інфляційні втрати в сумі 213,78грн., а 3% річних за зазначений період 00 грн. Відповідно до вимог статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Через те що, задоволено позовні вимоги частково, відповідно до положень ч.2 ст.141 ЦПК України, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати на оплату суми судового збору в розмірі 702,44 грн., а також судові витрати у сумі 90 грн. На підставі ст. ст.10,11,12,13,258,259,263,264,265,280 ЦПК України, та

Outcome: partial