Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Харківського районного суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача суми заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 12 листопада 2024р. між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8474486. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений п. 10 кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін. 13.08.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 1308225, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги. а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 13.08.2025 до договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 24306,00 грн., з яких: - 9800 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 9506 грн. сума заборгованості за відсотками; - 5000 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами. Також, 24.11.2024 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем був укладений договір позики № 73899145. 27.03.2025 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27/03/25, відповідно до якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників. Так, ПАТ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором позики № 73899145 в сумі 22348,62 грн., з яких: 7000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 1050 грн. заборгованість за відсотками; 13720 грн. заборгованість за пенею; 578,62 грн. комісія за надання кредиту. Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань за кредитним договором, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договорами у загальній сумі 46654,62 грн., а також відшкодувати понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді від 29.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 03.12.2025 ухвалою суду клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. 15.01.2026 постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що 12 листопада 2024р. між ТОВ «АВЕНТУС Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8474486. Кредитний договір №8494685 від 19.11.2024 підписано електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання одноразового ідентифікатора С9057 12.11.2024 о 17:21 год. Підписання кредитного договору свідчить про те, що відповідач ознайомився з умовами договору та прийняв їх. Відповідно до п.п. 2.1. п. 2 кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з п.п. 2.4. п. 2 Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за реквізитами вказаними в п.2.1 договору. Договором № 8474486 встановлено: сума кредиту 10 000 грн., строк 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 10 днів, стандартна процентна ставка 1% в день та застосовується у межах строку кредиту. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання виконав, перерахувавши на картку відповідача 10 000 грн., що підтверджується випискою, наданою ТОВ «ФК «Контрактовий дім» вих №7/14497 та випискою по картковому рахунку, наданою на виконання ухвали суду АТ КБ «ПриватБанк».. 13.08.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 13082025, відповідно до якого ТОВ «АВЕНТУС Україна» передає (відступає) ТОВ «ФК ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги. а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників від 13.08.2025 до договору факторингу № 13082025 від 13.08.2025, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в загальній сумі 24306 грн. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 8474486 станом на 13.08.2025, заборгованість складає 24306 грн. з яких: 9800 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 9506 грн. сума заборгованості за відсотками; 5 000 сума заборгованості за пенею, штрафами. Окрім того, 24.11.2024 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики № 73899145. Згідно з п. 2 договору позики сума кредиту становить 7000,00 грн, строк кредитування - 15 днів, тобто до 08.12.2024 року, процентна ставка в день становить 0,133 %. Відповідно до п. 7 цього договору зокрема зазначається, що саме позичальник може ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати позики на підставі поданого до позикодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Додатковими угодами від 06.12.2024 № 13705775, від 20.12.2024 № 13803133, від 04.01.2025 №13910885, від 20.01.2025 №14031638 укладеними між сторонами, строк кредитування неодноразово продовжувався, та загалом склав 72 дні, тобто до 04.02.2025. Сторони домовились, що починаючи із 24.11.2024, що розмір процентної ставки на день становитиме 1 % . 27.03.2025 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №27/3/25, відповідно до якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах боржників. Так, ПАТ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача за договором позики № в 73899145 сумі 22348,62 грн., з яких: 7000 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 1050 грн. заборгованість за відсотками; 13720 грн. сума заборгованості за пенею; 578,62 грн. комісія за надання кредиту. ТОВ « ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» свої забов`язання виконав, перерахувавши на картку відповідача 7000 грн., що підтверджується випискою по картковому рахунку наданою на виконання ухвали суду АТ КБ «ПриватБанк». Виходячи із положень ст. 525, ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України , інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Отже, заборгованість зі сплати процентів позивачем нараховано з урахуванням встановленого умовами договору строку кредитування та саме щодо стягнення вищевказаної суми було пред`явлено позов. Доказів на спростування вказаної суми відповідно до статті 81 ЦПК України відповідачем не надано, свого контррозрахунку не наведено. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором № 8474486 від 12.11.2024 в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості на суму 19306,00 грн, що складається з: 9800,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 9506 грн. сума заборгованості за відсотками та за кредитним договором № 8474486 від 12.11.2024, № 73899145 від 24.11.2024 підлягають в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості на суму 8050,00 грн, що складається з: 7000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 1050,00 грн. сума заборгованості за відсотками підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та штрафами за договорами №8774486 від 12.11.2024, то суд зазначає наступне. Позивач нарахував відповідачу неустойку у відповідності до умов кредитного договору. Суд, однак, користується та не може ігнорувати норми Цивільного кодексу України, в якому, в пункті 18 Прикінцевий та перехідних положень встановлено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що нарахування позивачем неустойки у період дії воєнного стану в України суперечить нормам Цивільного кодексу України і позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Щодо стягнення комісії в розмірі 578,00 грн. за кредитним договором №73899145 суд враховує таке. Відповідно до частини 2 статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною 2 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Між тим, оскільки товариством не було зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які була встановлена комісія за видачу кредиту, відповідна умова кредиту є нікчемною згідно до частин 1 та 2 статті 11, частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Отже, позовні вимоги про стягнення заборгованості по комісії за кредитним договром №73899145 від 24.11.2024 задоволенню не підлягає. Зазначене узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19, у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 06 листопада 2023 року у справі № 204/224/21 (провадження № 61-4202сво22) та постанові Верховного Суду від 21 лютого 2024 року у справі № 344/3078/23 (провадження № 61-15548св23) щодо оцінки правомірності встановлення у кредитному договорі умови про щомісячну плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 1775,47 грн. (27356/46654,62*3028= 1775,47).

Outcome: partial