Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

10.12.2025 позивач [PERSON] , інтереси якого представляє адвокат Мельниченко Є.О. звернувся до суду із даним позовом, який обгрунтував наступним. [INFO] померла позивача матір позивача [PERSON] [PERSON] . Позивач, як єдиний спадкоємець, звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, при оформленні спадкових прав, йому стало відомо, що на зареєстроване за спадкодавцем нерухоме майно у вигляді кв. [ADDRESS] , накладений арешт на підставі ухвали Богуславського районного суду Київської області від 22.05.2009 про забезпечення позову в межах цивільної справи № 2-343/09. Вказані обставини перешкоджають йому оформити спадщину після смерті матері, у зв`язку із чим він змушений звернутися до суду за захистом порушених спадкових прав. Просить скасувати заходи забезпечення позову, зняти арешт, накладений на підставі ухвали суду від 22.05.2009 у справі 2-343/09 на кв. [ADDRESS] та зобов`язати державного реєстратора в особі державного нотаріуса Чамату І.В. внести до чинного реєстру заборон на нерухоме майно відповідний запис про скасування заборони на відчуження квартири. 12.12.2025 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначеного підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні представник позивача адвокат Мельниченко Є.О. підтримав позов, з підстав у ньому зазначених, та просив задовольнити. Представник відповідача Богуславської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надав заяви про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Третя особа у справі - державний нотаріус Богуславської державної нотаріальної контори Чамата І.В. надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З урахуванням думки представника позивача судом протокольно ухвалено проводити розгляд справи по суті за даною явкою в підготовчому судовому засіданні. Суд, вислухав доводи представника позивача, дослідив матеріали справи, оцінив надані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , матір`ю позивача у справі [PERSON] зазначена [PERSON] а.с.7. Згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] в м.Богуслав, Обухівський район, Київська область. а.с.8. Згідно копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.06.2014, [PERSON] є спадкоємцем майна після смерті [PERSON] . Спадщина складається з кв. [ADDRESS] ; спадкова справа №02/2011; свідоцтво зареєстровано в реєстрі за №420. а.с.9. Згідно копії заочного рішення Богуславського районного суду Київської області від 02.07.2009 у справі № 2-343/09, - визнаний недійсним договір дарування кв. [ADDRESS] від 02.03.2004, укладений між [PERSON] та [PERSON] . В межах даної цивільної справи на спірне нерухоме майно був накладений арешт ухвалою суду від 22.05.2009, що підтверджується копією відповідної ухвали. а.с.13,25. Згідно копії Витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 23556103 від 22.05.2009, Богуславською державною нотаріальною конторою зареєстроване обтяження, тип якого заборона на нерухоме майно, підстава обтяження ухвала Богуславського районного суду Київської області про забезпечення позову від 22.05.2009, №2-343/09; об`єкт обтяження кв. [ADDRESS] . а.с.27. Згідно інформації Богуславської державної нотаріальної контори від 04.12.2025 №01-16/799, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , спадкоємцем за законом є син [PERSON] а.с.14. Згідно копії спадкової справи №39/2023 після смерті [INFO] [PERSON] , позивач [PERSON] 09.03.2023 звернувся до Богуславської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] на спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] . В матеріалах спадкової справи наявна інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.11.2025, відповідно до якої за [PERSON] на праві власності зареєстровано кв. [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 24.06.2014 № 420; дата державної реєстрації права власності 24.06.2014. Крім того, щодо вказаного нерухомого майна наявне обтяження заборона на нерухоме майно на підставі ухвали суду від 22.05.2009 у справі № 2-343/09. Суд враховує, що наявність вказаного запису про заборону відчуження нерухомого майна, перешкоджає позивачу належним чином реалізувати свої спадкові права. Згідно вимог ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 4 ЦПК України, за якою кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 321 ЦК України, відповідно до якої право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом; Статтею 391 ЦК України, за якою власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами першою та другою ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно із ч. 1-3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Одним із способів набуття права власності є спадкування, поняття якого закріплено статтею 1216 ЦК України та визначено як перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У свою чергу до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно з ч. 5 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а згідно ст. 5 Кодексу, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що наявністю в Єдиному Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна відомостей про арешт майна спадкодавця, порушуються права позивача щодо належної реалізації спадкових прав, у зв`язку із чим його право підлягає судовому захисту у спосіб, визначений законом, а саме - шляхом зняття арешту з нерухомого майна. Суд, крім того враховує, що у матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в обтяженні вищезазначеного майна. Згідно п.9 ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року № 3425-XII, нотаріуси, зокрема, накладають та знімають заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно, а також у випадках, встановлених законодавством, - рухомого майна. Необхідні дії щодо зняття заборони нотаріус проводить на підставі одержаних документів, передбачених Пунктом 4 Глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року. Пунктом 4 Глави 15 розділу II Порядку, встановлено, що нотаріус у випадках, встановлених законодавством, знімає заборону відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), об`єктів незавершеного будівництва, майбутніх об`єктів нерухомості, права на які підлягають державній реєстрації, частки у праві власності на таке майно, а також рухомого майна. Оцінив надані позивачем докази, як кожного доказу окремо і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що накладення арешту на нерухоме майно та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за відсутності доказів про те, що на даний час існує потреба в обтяженні вищезазначеного майна, обмежує права позивача як спадкоємця, позбавляє можливості повною мірою розпорядитися своїми правами та, за встановлених обставин, таке обтяження може бути зняте виключно на підставі рішення суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved