Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У жовтні 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі - «ФК «ЕЙС») директор Поляков О.В. через систему «Електронний суд» направив до суду позовну заяву до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач зазначив, що 28 травня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» (далі - ТОВ «Макс Кредит») та [PERSON] було укладено кредитний договір №00-9799767 на суму 5830,00 грн, який підписано шляхом введення одноразового ідентифікатора - 20802. На виконання умов договру, первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ «Платежі Онлайн» на платіжну картку № [NUMBER] . 17 грудня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» (далі - ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» ) було укладено договір факторингу №17122024-МК/Онлайн, згідно з яким, ТОВ «Макс Кредит» відступило ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» право вимоги за договором №00-9799767 від 28 травня 2024 року. Також, перехід права вимоги підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу №17122024-МК/Онлайн від 17 грудня 2024 року, актом прийому-передачі Реєстру Боржників до договору факторингу №17122024-МК/Онлайн від 17 грудня 2024 року та платіжними інструкціями про сплату ціни продажу. 2 червня 2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу №02/06/25-Е, згідно з яким, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступило ТОВ «ФК «ЕЙС» право вимоги за договором №00-9799767 від 28 травня 2024 року на загальну суму 11751,16 грн. Також, перехід права вимоги підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу №02/06/25-Е від 2 червня 2025 року, актом прийому-передачі Реєстру Боржників до договору факторингу №02/06/25-Е від 2 червня 2025 року та платіжними інструкціями про сплату ціни продажу. Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, допустив заборгованість, яка станом на момент подання позовної заяви не погашена та становить 11751,16 грн з яких: 5830,00 грн - заборгованість по кредиту, 5921,16 грн - заборгованість за нарахованими процентами. Просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Ухвалою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 11 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін та задоволено клопотання позивача про витребування доказів. В прохальній частині позову представник позивача просив розгляд справи провести без участі представника позивача, позовні вимоги задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач, яка належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження шляхом направлення копії ухвали за зареєстрованим місцем її проживання, не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу частини 8 статті 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Частиною 1 статті 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За змістом частини 5 статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Відповідно частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи з ухваленням заочного рішення. Суд, на підстав істатті 280 ЦПК України, постановив провести заочний розгляд справи. Стислий виклад позиції інших учасників справи Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Встановлені судом фактичні обставини справи Судом встановлено, що 28 травня 2024 між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії № 00-9799767, у формі електронного документа, підписано паспорт споживчого кредиту з використанням електронного підпису за допомогою одноразового персонального ідентифікатора (а.с. 9-20). Відповідно до пунктів 1.2-1.8.1 договору умови надання кредиту є наступними: сума кредиту 5300,00 грн; строк 360 календарних днів. Тип кредиту кредитна лінія. Цільове призначення кредиту: на споживчі потреби. Дата остаточного повернення кредиту 23 травня 2025 року; періодична дата оплати процентів та Комісії за надання кредиту зазначаються в графіку платежів, містяться в Додатку 1 до Договору; тип процентної ставки фіксована; стандартна процентна ставка складає 1,47 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом; знижена процентна ставка 1 % від суми кредиту; одноразова комісія у розмірі 10,00 % від суми кредиту 530,00 грн. Денна процентна ставка за Договором при застосуванні Стандартної процентної ставки та комісії 1,5%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою на дату укладання договору становить 12704,45%; орієнтовна реальна річна річна процентна ставка з урахуванням зниженої процентної ставки на дату укладання договору становить 9917,33%. Договір підписано відповідачем електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора: 20802. Згідно з довідкою про ідентифікацію ТОВ «Макс Кредит», клієнт [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено договір №00-9799767 від 28 травня 2024 року ідентифікований ТОВ «Макс Кредит». Одноразовий ідентифікатор: 20802, час відправки: 28.05.2024 о 17:37:52, номер телефону: [NUMBER] (а.с.21). Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Платежі Онлайн» №1401/12 від 23.12.2024 та додатку до інформаційної довідки, ТОВ «Платежі Онлайн» через платіжний сервіс «Platon» було проведено успішні транзакції, зокрема на маску картки клієнта [NUMBER] у сумі 5300,00 грн (а.с. 22-25). Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №00-9799767 від 28 травня 2024 року заборгованість відповідача станом на 1 жовтня 2025 року становить 11751,16 грн з яких: 5830,00 грн заборгованість за основним зобов`язанням, 5921,16 грн заборгованість за нарахованими процентами (а.с. 56). Відповідно до детального розрахунку заборгованості за кредитним договором №00-9799767 від 28 травня 2024 року заборгованість відповідача станом на 17 грудня 2024 року становить 11751,16 грн (а.с. 55). 17 грудня 2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено договір факторингу №17122024-МК/Онлайн, згідно з яким, ТОВ «Макс Кредит» відступило ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» право вимоги за договором №00-9799767 від 28 травня 2024 року на загальну суму 11751,16 грн, що підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу №17122024-МК/Онлайн від 17 грудня 2024 року, актом прийому-передачі, додаток № 2 до договору факторингу №17122024-МК/Онлайн від 17 грудня 2024 року та платіжними інструкціями про сплату ціни продажу (а.с.34-45). 2 червня 2025 року між ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу №02/06/25-Е, згідно з яким, ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» відступило ТОВ «ФК «ЕЙС» право вимоги за договором №00-9799767 від 28 травня 2024 року на загальну суму 11751,16 грн. Також, перехід права вимоги підтверджується витягом з реєстру боржників до договору факторингу №02/06/25-Е від 2 червня 2025 року, актом прийому-передачі, додаток № 2 до договору факторингу №02/06/25-Е від 2 червня 2025 року та платіжними інструкціями про сплату ціни продажу (а.с.46-54). Клопотання позивача про витребування доказів було задоволено, на виконання ухвали суду про витребування доказів від 11 листопада 2025 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надано докази, а саме: підтверджував факт випуску банківської картки № [NUMBER] на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) та надано виписку про рух коштів по рахунку, який був відкритий для обслуговування банківської картки № [NUMBER] за період з 28 травня 2024 року (дата видачі кредиту) по 3 червня 2024 року, відповідно до якої, 28 травня 2024 року на рахунок [PERSON] було зараховано 5300,00 грн. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Вивчивши матеріали цивільної справи та надавши оцінку поданим доказам, суд виходить з наступного. Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 1054 та частини 1 статті 1048 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно з частиною 2 статті 1050, частиною 2 статті 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок повернути кредит частинам, то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частиною 3 статті 1054 ЦК України). За правилом частини 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). За правилом частини 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з частиною 1 статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 513 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина 1 статті 1077 ЦК України). Матеріалами справи, які досліджувались в судовому засіданні, підтверджується виконання ТОВ «Макс Кредит» зобов`язань щодо надання відповідачу кредитних коштів та перехід права вимоги до позивача. Як встановлено з представленого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач зобов`язання щодо повернення кредиту у встановлений договором строк не виконав. Доказів повного погашення заборгованості матеріали справи не містять. У пункті 141 Постанови від 5 квітня 2023 року у справі № 910/4518/16 Велика Палата Верховного Суду уточнила свій висновок зроблений у іншій справі таким, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Судом, у межах позовних вимог, не встановлено порушень у нарахуванні процентів та комісії за користування позикою. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути із відповідача заборгованість у сумі 11751,16 грн з яких: 5830,00 грн - заборгованість по кредиту, 5921,16 грн - заборгованість за нарахованими процентами. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Згідно з приписами пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 137ЦПК України). Відповідно до приписів частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. В обґрунтування розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн до матеріалів справи надано: договір про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року, укладеного між Адвокатським бюро «Соломко та партнери» і ТОВ «ФК «ЕЙС» (а.с. 57); додаткова угода № 25771056722 від 11 вересня 2025 року до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року; акт прийому-передачі наданих послуг від 1 жовтня 2025 року (до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20 серпня 2025 року) свідоцтво на право зайняття адвокатскою діяльністю Соломко О.В.; послуги надано на загальну суму 7000,00 грн. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. При цьому слід відзначити, що чинний ЦПК встановлює такі критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, необхідність, розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, однак, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині четвертій статті 137 ЦПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка зазначає про неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Для визначення суми відшкодування необхідно послуговуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає обґрунтованим розміром витрати позивача на професійну правову допомогу, наданих у цій справі, - 3000,00 грн (вивчення матеріалів справи і складання позовної заяви ТОВ «ФК «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором), у зв`язку з чим дану вимогу слід задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача реальну та обґрунтовану суму витрат 3000,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн, як передбачено статтею 4 ЗУ «Про судовий збір». Таким чином, з урахуванням положень частин 1, 2 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу адвоката розміром 3000,00 грн. Також, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору розміром 2422,40 грн за подання позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved