Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №921015714 від 15.10.2021 у розмірі 15 677 грн, яка складається з: 5 000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 10 677 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог 15.10.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №921015714 на суму 5 000 грн.. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора MNV4Т77Т. Отже, саме відповідач ініціював укладення кредитного договору, оформивши заявку на сайті кредитора, підписавши кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між сторонами не був би укладений. Одночасно з підписанням кредитного договору, кредитор відправив на електронну адресу, вказану відповідачем у заявці, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та вкладеним у нього примірником електронного кредитного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту. Згідно умов кредитного договору №921015714, товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» виконало свій обов`язок та 15.10.2021 перерахувало відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 5 000 грн на банківську карту №5375-41XX-XXXX-3346 відповідача, яку останній вказав у заявці при укладенні кредитного договору. 28.11.2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, у подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. Відповідно до умов договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за договором №921015714 від 15.10.2021. Таким чином, товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» набуло права вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №921015714 від 15.10.2021. 30.10.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №30/1023-01, відповідно до умов якого, товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за договором №921015714 від 15.10.2021. Таким чином, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» набуло права вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №921015714 від 15.10.2021. 29.05.2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» було укладено договір факторингу №29/05/25-Е, відповідно до умов якого, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за договором №921015714 від 15.10.2021. Таким чином, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» набуло права вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №921015714 від 15.10.2021. Відповідач [PERSON] належним чином взяті на себе зобов`язання за договором №921015714 від 15.10.2021 не виконує, не здійснив жодного платежу, а тому у останнього наявна заборгованість у розмірі 15 677 грн, яка складається з: 5 000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 10 677 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Рух справи у суді 02.07.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулось до Київського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 23.07.2025 матеріали цивільної справи №947/24776/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, передані на розгляд до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області за правилами підсудності. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2025 матеріали цивільної справи №947/24776/25 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором передані на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Гелла С.В.. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.08.2025 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі посилаючись на обставини, які зазначені в позові, просив задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, повідомлявся, шляхом направлення судових повісток, причини неявки суду не відомі, будь-яких заяв або клопотань до суду не надходило. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.1, 2 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи зазначене, суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування 15.10.2021 між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №921015714 на суму 5 000 грн.. Згідно ст.205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. У відповідності до ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України). Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір укладено у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою одноразового ідентифікатора MNV4Т77Т. Перед укладенням кредитного договору відповідач [PERSON] з метою отримання кредиту самостійно за допомогою мережі інтернет, перейшов на офіційний сайт товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» - www.moneyveo.ua, зареєструвався на даному сайті, створивши особистий кабінет позичальника, за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи кредитора заповнив та подав заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання; пройшов належну перевірку (верифікацію), ознайомився та підтвердив згоду з офертою, індивідуальною частиною кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, які є невід`ємною частиною кредитного договору. Правила надання грошових коштів у кредит кредитора, перебувають в загальному доступі, будучи опублікованими на сайті www.moneyveo.ua. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України на укладення договору кредиту та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору; отримав на номер телефону, вказаний у заявці, персональний одноразовий ідентифікатор, який потім використав для підписання кредитного договору; надав згоду (акцепт) на пропозицію (оферту) кредитора щодо укладання кредитного договору (підписав кредитний договір одноразовим ідентифікатором). Отже, саме відповідач ініціював укладення кредитного договору, оформивши заявку на сайті кредитора, підписавши кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення на мобільний телефон, без здійснення входу на сайт кредитора за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між сторонами не був би укладений. Одночасно з підписанням кредитного договору, кредитор відправив на електронну адресу, вказану відповідачем у заявці, електронного листа з повідомленням про успішне підписання кредитного договору та вкладеним у нього примірником електронного кредитного договору, у формі, що унеможливлює зміну його змісту. Отже, у кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов кредитного договору в тому числі щодо розміру кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови користування коштами, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки. Згідно умов кредитного договору №921015714, товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» виконало свій обов`язок та 15.10.2021 перерахувало відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 5 000 грн на банківську карту №5375-41XX-XXXX-3346 відповідача, яку останній вказав у заявці при укладенні кредитного договору. Кредитний договір укладено відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» та вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Особливості укладання кредитних договорів в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Статтею 3 Закону Україну «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ч.3,4,6 ст.11 Закону Україну «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону Україну «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону Україну «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. 28.11.2018 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, у подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. Відповідно до умов договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео Швидка Фінансова Допомога» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за договором №921015714 від 15.10.2021. Таким чином, товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» набуло права вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №921015714 від 15.10.2021. 30.10.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №30/1023-01, відповідно до умов якого, товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за договором №921015714 від 15.10.2021. Таким чином, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» набуло права вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №921015714 від 15.10.2021. 29.05.2025 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» та товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» було укладено договір факторингу №29/05/25-Е, відповідно до умов якого, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» відступило на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» право вимоги за кредитними договорами, у тому числі за договором №921015714 від 15.10.2021. Таким чином, товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» набуло права вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №921015714 від 15.10.2021. Статтею 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні. За однією з таких підстав кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передавання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі й на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом. Статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено відповідним договором або законом. Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов`язанні, оскільки відповідно до вимог ст.ст.512-514 ЦК України новий кредитор набуває права первісного кредитора у зобов`язанні, у тому числі і право вимоги за кредитним договором. Відповідно до ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.». Відповідач [PERSON] належним чином взяті на себе зобов`язання за договором №921015714 від 15.10.2021 не виконує, не здійснив жодного платежу, а тому у останнього наявна заборгованість у розмірі 15 677 грн, яка складається з: 5 000 грн - заборгованість по тілу кредиту; 10 677 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Відповідно до ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Таким чином, зваживши у сукупності надані позивачем докази по справі, суд приходить до висновку, що відповідач не виконує взятих на себе зобов`язань, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо стягнення на користь позивача витрат за правничу допомогу у розмірі 7 000 грн. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України. За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). У частинах першій, другій статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи. Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача були надані наступні документи: копія довіреності; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю; копія договору №29/05/25-01 від 29.05.2025 року про надання правової допомоги; копія додаткової угоди 25770578133 до договору №29/05/25-01 від 29.05.2025 року про надання правової допомоги; копія акту прийому-передачі наданих послуг з детальним описом виконаних робіт. Враховуючи наведені вище положення закону, якими встановлено, що витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги адвоката, несуть сторони, а також той факт, що представник позивача у справі належним чином документально підтвердив такі витрати, і їх розмір є співмірним, що вказує про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000 грн.. Відповідно до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved