Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Представниця позивачки [PERSON] адвокат Свирида Г. С. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , Бурштинської міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області та просить визнати за позивачкою в порядку спадкування за законом після смерті батька позивачки - [PERSON] право власності на гараж № [NUMBER] , який знаходиться по [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на майно, не перебувало у власності померлого, а саме гараж [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями першої черги спадкування. [PERSON] відмовилася від отримання спадщини на користь позивачки. Однак, позивачці нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на гараж, оскільки право власності на гараж не було зареєстровано спадкодавцем у встановленому законом порядку. А тому представниця позивачки просить в судовому порядку визнати за [PERSON] право власності на гараж. Ухвалою суду від 23 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 18 листопада 2025 року витребувано від приватного нотаріуса Тернопільського районного нотаріального округу Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Осохівського Віталія Михайловича належним чином засвідчену копію спадкової справи №15/2024 від 10.09.2024, яка заведена після смерті спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] . Цією ж ухвалою закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судове засідання позивачка та її представниця не з`явилися. 16 січня 2026 року від представниці позивачки - адвоката Свириди Г.С. надійшла заява про проведення судового засідання без її участі. Просить позов задовольнити. Представник відповідача Бурштинської міської ради в судове засідання не з`явився. 16 жовтня 2025 року від нього надійшла заява про те, що Бурштинська міська рада визнає позов частково. Оскільки спадкодавець набув право власності на гараж, перебуваючи у шлюбі, вважає, що такий гараж є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. А тому, до складу спадщини входить тільки частка у праві спільної сумісної власності подружжя. Розгляд справи просив проводити без участі представника міської ради. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явився. 04 грудня 2025 року скерувала заяву про визнання позову. Розгляд справи просить проводити без її участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась. 16 грудня 2025 року скерувала заяву про визнання позову. Розгляд справи просить проводити без її участі. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши належну правову оцінку наявним у справі письмовим доказам, установив наступні фактичні обставини справи. [PERSON] та [PERSON] є дочками [PERSON] (Свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 14.07.1978, Свідоцтво про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 20.05.1971, Свідоцтво про одруження, серії [NUMBER] від 13.01.2003, а.с.5-7 спадкової справи). [INFO] [PERSON] помер (Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 02.09.2024, а.с.7). 10 вересня 2024 року Приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Осохівським В.М. заведено спадкову справу №15/2024 за номером у Спадковому реєстрі 72951663 (Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №7828044 від 10.09.2024). Спадкова справа заведена на підставі заяви [PERSON] . До спадкової маси належить гараж [ADDRESS] та квартира [ADDRESS] [PERSON] відмовилась належної їй спадщини, що залишилося після смерті батька на користь своєї сестри - [PERSON] (Заява [PERSON] , справжність підпису на якій засвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського районного нотаріального округу Івано-Франківської області за реєстровим №1930, а.с. 11). 09 квітня 2025 року Приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу Осохівським В.М. [PERSON] видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на частки квартири в житловому будинку [ADDRESS] . 09 квітня 2025 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на гараж у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на гараж (Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії №17/02-31 від 09.04.2025, а.с.13). Згідно з довідкою, видної обласним комунальним підприємством «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» від 26.03.2025 №94, гараж [ADDRESS] має загальну площу 42,3 кв.м. Реєстрація права власності не проводилася (а.с.21). Згідно з рішенням Бурштинської міської ради народних депутатів Галицького району Івано-Франківського району Івано-Франківської області від 18 липня 1991 року №98, [PERSON] надано дозвіл на продаж автогаража [ADDRESS] громадянину [PERSON] (а.с.16). Відповідно до Довідки від 13.03.2025 №7, виданої відділом містобудування та архітектури Бурштинської міської ради, гараж, куплений [PERSON] відповідно до рішення виконавчого комітету Бурштинської селищної ради від 18.07.1991 №98, фактично знаходяться за адресою: [ADDRESS] та збудований у 1980 році (а.с.22). Оскільки [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщуну у зв`язку відсутністю правовстановлюючого документа на гараж, вона звернулася до суду із вказаним позовом. Надаючи правову оцінку установленим обставинам у цій справі та позовним вимогам, суд виходить з такого. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права. Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (стаття 1223 ЦК України). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків. Судом установлено, що після смерті [PERSON] залишилось спадкове нерухоме майно: гараж № [NUMBER] [ADDRESS] . Нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на це майно. Встановлено, що гараж № [NUMBER] [ADDRESS] збудований 1980 [PERSON] . На підставі рішення Бурштинської міської ради народних депутатів від 18.07.1991 року №98, цей гараж купив [PERSON] . Разом з тим, право власності на зазначений гараж спадкодавцем у встановленому законом порядку зареєстровано не було. Як роз`яснено в листі Міністерства Юстиції України від 21.02.2005 року за № 19-32/319, якщо первинна реєстрація прав власності не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності майна попередньому чи наступному власнику (спадкоємцю) у випадку відсутності таких документів, вирішується в судовому порядку. Разом з тим, слід зазначити, що права власності на будинки, споруди виникало та не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", що має місце в даному випадку, оскільки гараж побудовано у 1980 році, дозвіл на його продаж надано у 1991 році Тобто, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав. Саме така правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 19.10.2021 у справі №757/30646/18. Таким чином, судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] набув право власності на гараж на законних підставах, про належність йому гаражу свідчать обставини, встановленні при розгляді справи. Оскільки до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, у тому числі право власності, яке виникло, але не було належним чином зареєстровано, суд дійшов висновку, що гараж [ADDRESS] входить до складу спадщини, що залишилися після смерті [PERSON] . Відтак, право власності на вказаний гараж у порядку спадкування суд визнає за спадкоємицею [PERSON] , оскільки [PERSON] позов визнала та не заперечила проти визнання право власності на гараж за позивачкою.

Outcome: approved