Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

30.01.2025 представник позивача Дубравська Олена Ігорівна звернулася до суду в інтересах КП «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії у розмірі 33 601 грн.98 коп. та судового збору у розмірі 1514 грн.00 коп. з кожного. В обґрунтування вимог представник позивача зазначила, що квартира [ADDRESS] , забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП «Житомиртеплокомуенерго» Житомирської міської ради, споживачами є [PERSON] та [PERSON] Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №361953471 від 16.01.2024 дана квартира належить на праві приватної спільної часткової власності: [PERSON] частина квартири на підставі свідоцтва про право власності, № [NUMBER] , 26.09.2008, Відділ приватизації державного житлового фонду та [PERSON] частина квартири на підставі свідоцтва про право власності, № [NUMBER] , 26.09.2008, Відділ приватизації державного житлового фонду. З 01 березня 2018 року по 01 січня 2025 року Відповідачі не в повному обсязі сплачують за надані послуги, порушуючи тим самим п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» абзац 6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання». Внаслідок порушення Відповідачами свого обов?язку щодо оплати наданих послуг послуг за вказаний період в них утворилась заборгованість в розмірі 67 203 грн. 96 коп., що підтверджується розрахунком нарахувань по особовому рахунку. З яких заборгованість [PERSON] - становить 33 601 грн. 98 коп. 1/2 заборгованості), заборгованість [PERSON] - становить 33 601 грн. 98 коп. (1/2 заборгованості). Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира від 31.01.2025 року у даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та призначено судове засідання. Водночас, в подальшому було встановлено, що ще до відкриття провадження у справі №296/1097/25, а саме [INFO] відповідач [PERSON] - помер, що підтверджується відповіддю копією актового запису про смерть від 01.08.2018. На підставі вищевикладеного ухвалою від 24.07.2025 було закрито провадження у справі №296/1097/25 за позовом представника позивача Комунального підприємства "Житомиртеплокомуненерго" Житомирської міської ради - Дубравської Олени Ігорівни до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та постачання теплової енергії, в частині позовних вимог до [PERSON] . На виконання вимог ухвали суду від 24.07.2025 про витребування доказів, було надано копію спадкової справи №42/2018 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] . Згідно якої 08.08.2018 спадщину, а саме частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] після [PERSON] прийняв його син [PERSON] , заява посвідчена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Прімою Н.В. 27.08.2025 суд залучив до участі у розгляді цивільної справи №296/1097/25 в якості співвідповідачів - [PERSON] та [PERSON] . Представник відповідача, в остаточній редакції позовної заяви від 12.08.2025 (а.с.101-103) просив суд стягнути на користь позивача з [PERSON] - 12168,65 грн, з [PERSON] - 21433,33 грн, а з [PERSON] - 33601,98 грн та розподілити судові витрати у вигляді судового збору. 15.01.2026 представник позивача до суду не з`явився. Через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити (а.с.125). Відповідач [PERSON] аозовні вимоги визнала та просила справу розглядати без її учаті (а.с.126) Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання також не з`явилися від відповідача [PERSON] надійшла заява про визнання позову та розгляд справи без її участі. Відповідачі [PERSON] , та [PERSON] були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, проте до суду не з`явилися. [PERSON] був повідомлений про судове засідання 15.01.2026 про що свідчить його підпис у розписці(а.с.120) [PERSON] повістка повідомлення про розгляд справи 15.01.2025 направлена за адресою: [ADDRESS] , проте вона повернута до суду з вдміткою Укрпошти: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с124) Так у разі якщо «адресат відсутній за вказаною адресою» - судова повістка вважається врученою в деньпроставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки (пункт 3, 4 частини восьмої статті 128 ЦПК України, Постанови ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 (провадження № 61-7187св22), 30 листопада 2022 року у справі № 760/25978/13-ц (провадження № 61-6788св22), 31 серпня 2022 року у справі № 760/17314/17). Отже вважається, що відповідач [PERSON] належними чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи - 07.01.2026, оскільки ця дата вказана в довідці Укрпошти. Верховний Суд у постановах від 13 листопада 2020 року у справі№ 359/5348/17 (провадження № 61-18620св19), від 08 грудня 2021 року у справі № 369/10161/19 (провадження № 61-3468св21) зазначив, що якщо сторони чи їх представники, чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторони чи її представника, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні Суд вважає, що наявних у справі матеріалів у цій справі, достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, та не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до вимог ч.1 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Квартира [ADDRESS] забезпечується послугами централізованого опалення, які надає КП «Житомиртеплокомуенерго» Житомирської міської ради. Згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №361953471 від 16.01.2024, що долучен дана квартира належить на праві приватної спільної часткової власності: [PERSON] частина квартири на підставі свідоцтва про право власності, № [NUMBER] , 26.09.2008, Відділ приватизації державного житлового фонду та [PERSON] частина квартири на підставі свідоцтва про право власності, № [NUMBER] , 26.09.2008, Відділ приватизації державного житлового фонду (а.с.6 Зворот). З 01 березня 2018 року по 01 січня 2025 року Відповідачі не в повному обсязі сплачують за надані послуги, порушуючи тим самим п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» абзац 6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання». Внаслідок порушення Відповідачами свого обов?язку щодо оплати наданих послуг послуг за вказаний період в них утворилась заборгованість в розмірі 67 203 грн. 96 коп., що підтверджується розрахунком нарахувань по особовому рахунку (а.с.4-5). Згідно довідки ВОМІРМП УДМС України в Житомирській області №1888/1043 від 06.02.2025 та Актового запису про смерть №1919 від 01.08.2018 [PERSON] помер [INFO] (а.с. 29, 83 Зворот). Згідно копії спадкової справи №42/2018 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , вказано, що 08.08.2018 спадщину, а саме частки квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] після [PERSON] прийняв його син - неповнолітній [PERSON] , заява посвідчена приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Прімою Н.В. (а.с.98). Представник відповідача, в остаточній редакції позовної заяви від 12.08.2025 (а.с.101-103) просив суд стягнути на користь позивача з [PERSON] - 12168,65 грн (оскільки до 10.02.2021 [PERSON] був неповнолітнім) , з [PERSON] - 21433,33 грн, а з [PERSON] - 33601,98 грн Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, що регулюються Законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги» та ЦК України. Вирішуючи спір по суті заявлених вимог суд виходить з наступного. Перелік житлово-комунальних послуг визначений ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (п. 2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів (п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»), а обов`язком - оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Обов`язком виконавця, зокрема, є забезпечення своєчасності надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів (п. 1 ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Частинами другою, третьою та п`ятою статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Згідно зі статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання»). Згідно з ч.ч.1, 4 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власність зобов`язує. Кожен із співвласників має нести відповідальність відповідно до своєї частки у спільному майні, оскільки іншої домовленості між співвласниками щодо утримання квартири не встановлено, доказів визначення уповноваженого власника квартири не надано. Тягар утримання майна лежить на співвласниках квартири (стаття 322 ЦК України). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У разі належності квартири декільком особам на праві спільної сумісної або спільної часткової власності, позовні вимоги мають бути пред`явлені до кожного з них про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірах, що відповідають їх часткам у праві спільної сумісної/часткової власності на квартиру, крім тих випадків, коли між співвласниками досягнуто домовленості щодо утримання квартири і визначено уповноваженого власника квартири (постанови Верховного Суду від 20 вересня 2018 року в справі №522/7683/13-ц, від 01 вересня 2020 року в справі №352/2163/13-ц). Власник квартири зобов`язаний нести витрати з її утримання, у тому числі оплачувати комунальні послуги, незалежно від того, проживає він у належній йому квартирі чи ні, якщо він в установленому порядку не відмовився від надання таких послуг (Постанова КЦС ВС від 02 квітня 2020 року у справі №757/29813/17-ц). Таким чином, обов`язок утримання житлових приміщень, в тому числі оплату послуг з централізованого опалення покладається на власників майна незалежно від місця проживання власника. З 01 березня 2018 року по 01 січня 2025 року власники квартири не в повному обсязі сплачува за надані послуги, порушуючи тим самим п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» абзац 6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання». Внаслідок порушення Відповідачами свого обов?язку щодо оплати наданих послуг послуг за вказаний період в них утворилась заборгованість в розмірі 67 203 грн. 96 коп., що підтверджується розрахунком нарахувань по особовому рахунку. З яких заборгованість [PERSON] - становить 33 601 грн. 98 коп. 1/2 заборгованості, що відповідає частці права власності), заборгованість [PERSON] - становить 33 601 грн. 98 коп. (1/2 заборгованості, що відповідає частці права власності). Оскільки [PERSON] помер, а спадщину після нього прийняв його неповнолітній син, то суд вважає обгрунтованим, що з [PERSON] - слід стягнути 33 601 грн. 98 коп. (1/2 заборгованості, що відповідає її частці права власності на квартиру). Щодо стягнення з [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч. ч. 1, 2 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Разом з цим, ч. 1 ст. 34 ЦК України також передбачнено, що повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття). Права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Суд може залучити до участі в таких справах неповнолітню особу чи особу, цивільна дієздатність якої обмежена(ч.2 ст.59 ЦПК України) Статтею 33 ЦК України визначено, що неповнолітня особа особисто несе відповідальність за: - порушення договору, укладеного нею самостійно відповідно до закону. - порушення договору, укладеного за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника. Якщо у неповнолітньої особи недостатньо майна для відшкодування збитків, додаткову відповідальність несуть її батьки (усиновлювачі) або піклувальник. - шкоду, завдану нею іншій особі, відповідно до статті 1179 цього Кодексу. [PERSON] [INFO] на момент смерті батька - [INFO] він досяг 15 річного віку, тобто був неповнолітнім (а.с.87,89). 08.08.2018 року він прийняв спадщину після смерті батька про що свідчить заява подана нотаріусу (а.с.88) Обов`язок власника квартири, набутої як спадщини, оплачувати житлово-комунальні послуги виникає з моменту прийняття спадщини, а не з моменту отримання свідоцтва про право на спадщину та реєстрації права власності. На цьому наголосив Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №401/710/15-ц (постанова від 18.03.2018). За приписами п. 99.2 ст. 99 Податкового кодексу України грошові зобов`язання малолітніх/неповнолітніх осіб виконуються їх батьками (усиновителями), опікунами (піклувальниками) до набуття малолітніми/неповнолітніми особами цивільної дієздатності в повному обсязі. Батьки (усиновителі) малолітніх/неповнолітніх і малолітні/неповнолітні у разі невиконання грошових зобов`язань малолітніх/неповнолітніх несуть солідарну майнову відповідальність за погашення грошових зобов`язань та/або податкового боргу. З огляду на такі оставини справи суд вважає обгрунтованим, що з [PERSON] слід стягнути - 12168,65 грн, як з законного представника [PERSON] (оскільки до 10.02.2021 року [PERSON] був неповнолітнім) , з [PERSON] - 21433,33 грн (борг 3 10.02.2021, оскільки 10.02.2021 він набув повноліття) , що сумарно складає 33601,98 грн (1/2 заборгованості, що рахується за квартирою [ADDRESS] ). Таким чином, суд приймає рішення про повне задоволення позовних вимог представника позивача. Щодо судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач при зверненні до суду сплатив 3028,00 грн, які необхідно розподілити між відповідачами. Суд вважає, що з відповідача [PERSON] слід стягнути 1514,00 грн. (50% від сплаченого судового збору, що пропорційно до задоволених вимог) З відповідача [PERSON] слід стягнути 965,71 грн (21433,33 грн : 33601,98 грн х 1514,00 грн=965,71 грн) З відповідача [PERSON] слід стягнути 274,14 грн , що відповідає 50% від судового збору, що мав бути стягнений з неї , оскільки вона повністю визнала позовні вимоги та це відповідає ч.1ст.142 ЦПК України ( 12168,65 грн : 33601,98 грн х 1514,00 грн = 548,28 грн х 50%=274,14 грн

Outcome: approved