Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Адвокат Козар М.В., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - факту належності правовстановлюючих документів трудової книжки, яку мотивує тим, що заявник звернулась до органів Пенсійного фонду України щодо попередньої консультації про призначення пенсії. Нею було надано оригінал трудової книжки на її ім`я серія [NUMBER] , яка була заповнена 04.10.1977 року і в якій зазначені періоди її трудової діяльності, необхідні для призначення пенсії. Проте, пенсійного фонду під час консультації їй повідомили про наявність помилок (описок) в трудовій книжці, зокрема, що дата народження, яка зазначена в трудовій книжці [INFO] не співпадає з датою народження в паспорті Заявниці - [INFO] . Зазначає, що заявник не може виправити ці помилки в позасудовому порядку, оскілки підприємства де вона працювала в останнє (дирекція Агропромбанку «Україна») на теперішній час вже не існує, є таким, що припинили свою діяльність. Таким чином виправити зазначені помилки заявник не може, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду за захистом своїх пенсійних прав та просить суд встановити факт належності [PERSON] , [INFO] , трудової книжки серія [NUMBER] від 04.10.1977 року, яка виписала на ім`я [PERSON] (дівоче прізвище [PERSON] ). Заявник та її представник не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, однак від адвоката Козара М. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, вимоги заяви просить задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, однак від представника [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Судом встановлено, заявниці, при оформленні трудової книжки серії [NUMBER] була записана дата народження [INFO] , яка не збігається зі справжньою [INFO] , саме такі (справжні) дані зазначені у - паспорті серія [NUMBER] , виданого 25.12.2013 року Ужгородським МВ ГУДМС України у Закарпатській області, паспорті громадянина України для виїзду за кордон [NUMBER] , свідоцтві про народження заявниці, яка змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » при реєстрації шлюбу згідно свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] . При цьому, судом встановлено, що заявниця самостійно виправити вказано помилку не може, оскільки підприємство де вона працювала востаннє (дирекція Агропромбанку «України») на теперішній час не існує через припинення діяльності, про що свідчить відповідний запис у трудовій книжці. Разом з тим, вказані розбіжності у зазначенні дати народження заявниці не дають їй можливості реалізувати своє право на пенсійне забезпечення. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як зазначено у пункті 6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Згідно частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. В судовому засіданні достовірно встановлено, що [PERSON] є однією і тією ж особою, вказаною в трудовій книжці, та вірною датою її народження є [INFO] , а тому суд приходить до висновку, що заявник довів ті обставини, на які посилалася як на підставу своїх вимог. Враховуючи, що заявник позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності документів трудової книжки, суд приходить до висновку, що заявник обґрунтовано звернулася до суду з метою встановлення юридичного факту, а тому дана заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved