Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

У вересні 2025 року ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» звернулося до Оболонського районного суду м. Києва з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 81 034,50 грн. та судових витрат. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.12.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Кредитний договір №919973563 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» www.moneyveo.ua, обрав для себе бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані, в тому числі і банківську картку, на яку в подальшому отримав грошові кошти пройшовши декілька етапів підтвердження наміру вступити у договірні відносини та уклав кредитний договір. Відповідно до умов кредитного договору первісний кредитор надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 17 800 грн., зі сплатою відсотків за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, який в подальшому було продовжено додатковими угодами, відповідно до якого відбулося переуступлення прав вимог за рядом кредитних договорів, зокрема і за Кредитний договір №919973563 від 27.12.2022 року, укладеним з [PERSON] 23.02.2024 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» було укладено Договір факторингу 23/0224-01, відповідно до якого останній отримав право вимоги за Кредитним договором №919973563 від 27.12.2022 року, укладеним з [PERSON] 08.07.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» позивачем укладено договір факторингу №08/07/25Е, відповідно до умов якого, позивачеві відступлено право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. Як зазначає позивач, відповідач не виконує належним чином умов договору в частині повернення грошових коштів. На підставі вищенаведеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 81 034,50 грн, яка складається з 17 800 грн. заборгованість за тілом кредиту, 63 234,50 грн. заборгованість за відсотками, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, розглядати справу за його відсутності та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у відповідності до ст. ст. 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, а від відповідачки, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, відомостей про причини неявки не надійшло. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, в електронній формі наявні в «Електронному кабінеті судді» підсистеми «Електронний суд», суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. 27.12.2022 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Кредитний договір №919973563 від 27.12.2022 року у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Кредитний договір №919973563 від 27.12.2022 року підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор MNV32AK9було направлено Позичальнику 27.12.2022 року на номер мобільного телефону вказаний ним в Заявці на отримання грошових коштів - [NUMBER] , одноразовий персональний ідентифікатор було введено Позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства, після чого Відповідач підтвердив свою згоду одноразовим ідентифікатором, відразу після вчинених дій. Отже, відразу після вчинених дій Відповідача,27.12.2022 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» ініціювало переказ коштів у розмірі 17 800 грн., на платіжну картку № [NUMBER] , що в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до умов Кредитного договору Первісний кредитор надав Відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 17 800 грн., позичальник повинен повернути суму коштів до 28.12.2022 або достроково. Позичальник зобов`язаний сплатити проценти та інші платежі передбачені умовами кредитного договору. Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Кредитодавець виконав умови кредитного договору та перерахував на картковий рахунок позичальника кредит у загальному розмірі 17 800 грн. 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» було укладено Договір факторингу №28/1118-01, який в подальшому було продовжено додатковими угодами, відповідно до якого відбулося переуступлення прав вимог за рядом кредитних договорів, зокрема і за Кредитним договором №919973563 від 27.12.2022 року, укладеним з [PERSON] 23.02.2024 між ТОВ «Таліон плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» було укладено Договір факторингу 23/0224-01, відповідно до якого останній отримав право вимоги за Кредитним договором №919973563 від 27.12.2022 року, укладеним з [PERSON] 08.07.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено Договір факторингу №08/07/25-Е, відповідно до якого відбулося переуступлення прав вимог за рядом кредитних договорів, зокрема і за Кредитним договором №919973563 від 27.12.2022 року, укладеним з [PERSON] . Відповідно до Акту приймання-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу №08/07/25-Е від 08.07.2025 року від ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 81 034,50 грн. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За частиною 1 статті 1077, частиною 3 статті 1079 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно зі статтею 514, частиною 1 статті 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, внаслідок укладення договору факторингу до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» перейшли всі права первісного кредитора у зобов`язаннях за Кредитним договором №919973563 від 27.12.2022 року, укладеним з [PERSON] . Оскільки, судом встановлено, що відповідач належним чином не виконав своїх зобов`язань за кредитним Кредитним договором №919973563 від 27.12.2022 року, а право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС», суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 81 034,50 грн. є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до чч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами Представник позивача зазначив, що сума фактично понесених та сплачених судових витрат становить 7 000 грн. Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають відшкодуванню з відповідача у розмірі 7 000 грн. Відповідно до ст. 133, 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved