Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд із позовною заявою до АТ «ОПЗ» про стягнення компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати та стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати. Позов обґрунтовано тим, що 04.03.2024 [PERSON] був звільнений зАТ «ОПЗ» за власним бажанням ст. 38 КЗпП,оскільки відповідач не сплачував заробітну плату тривалий час. В день звільнення 04.03.2024 позивачеві повідомлено про відсутність розрахунку, оскільки відсутні кошти в товариства. [PERSON] був вимушений звернутися до Південного міського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості із заробітної плати. 16.09.2025 Південним відділом державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса), було стягнуто з відповідача на користь позивача, заборгованість з заробітної плати в розмірі 33008,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн. У зв`язку з тим, що остаточний розрахунок по виплаті заробітної плати проведено лише 16.09.2025 у позивача є підстава звернутися до суду з вимогою про стягнення з АТ «ОПЗ» компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати та стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати. Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 17.11.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін та витребувано довідку про загальний розмір заборгованості із заробітної плати та довідку про середньоденний заробіток відносно [PERSON] . Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 17.12.2025 повторно витребувано довідку про середньоденний заробіток відносно [PERSON] 23.12.02025 до суду надійшло клопотання відповідача про долучення довідки про середньоденний заробіток відносно [PERSON] . Ухвалою Південного міського суду Одеської області від 29.12.2025 розгляд справи відкладено та витребувано у АТ «Одеський припортовий завод»: - довідку про заборгованість з заробітної плати відносно [PERSON] , помісячно, за період з серпня по листопад 2023, відповідно до якої було винесено рішення Южного міського суду Одеської області від 18.02.2025; - інформацію про розмір нарахованої заробітної плати за січень 2024 р., лютий 2024 р.; - інформацію про розмір компенсації втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, станом на 16.09.2025 (дата стягнення з відповідача заробітної плати). 14.01.2026 представником відповідача до суду надіслано клопотання про долучення довідки № 48 від 07.01.2026. Сторона позивача в судове засідання не з`явилася, згідно заяви просить розгляд справи провести за їх відсутності, проти заочного рішення не заперечує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, з заявами та клопотаннями не звертався. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов наступного. Згідно витягу з наказу № 99-к від 27.02.2024 [PERSON] 04.03.2024 був звільнений з АТ «ОПЗ» за власним бажанням ст. 38 КЗпП України (а.с.15). Рішенням Південного міського суду Одеської області по справі № 519/114/25 з АТ «Одеський припортовий завод» стягнуто на користь [PERSON] заборгованість із заробітної плати за період серпень листопад 2023 року в розмірі 33008,40 грн. Постановою Південного відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) від 16.09.2025 про закінчення виконавчого провадження, було стягнуто з відповідача на користь позивача, заборгованість з заробітної плати за період серпень листопад 2023 року в розмірі 33008,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн (а.с.13). У зв`язку з тим, що остаточний розрахунок по виплаті заробітної плати проведено лише 16.09.2025 у відповідача є додаткова підстава для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. За затримку розрахунку при звільненні передбачена відповідальність відповідно до ст. 117 КЗпП України, якою визначено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців. З викладеного вбачається, що передбачений ч. 1ст. 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. Оскільки відповідач не довів, що порушення строків виплати заробітної плати сталося внаслідок непереборної сили, то, відповідно він, як роботодавець, не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України. Згідно п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках передбачених законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Отже, [PERSON] був звільнений 04.03.2024, остаточний розрахунок підприємством не був здійснений, а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні починаючи з 05.03.2024 (наступний день за днем звільнення) по 05.09.2024 з урахуванням вимог ч.1 ст.117 КЗпП України. За цей період судом розраховано кількість робочих годин, а саме 1064. Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні складає 96079,20 грн (90,30 грн середньо годинна зарплата х 1064 робочих годин), що відповідає п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100. Відшкодування, передбачене статтею 117 КЗпП України, спрямоване на компенсацію працівнику майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця. Загальною ознакою цивільно-правової відповідальності є її компенсаторний характер. Заходи цивільно-правової відповідальності спрямовані не на покарання боржника, а на відновлення майнової сфери потерпілого від правопорушення. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЦК України така спрямованість притаманна і заходу відповідальності роботодавця, передбаченому статтею 117 КЗпП України. Крім того, розглядаючи спори про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні після 19 липня 2022 року, необхідно брати до уваги співмірність заявленої до стягнення суми відшкодування з огляду на конкретні обставини справи. При здійсненні такої оцінки потрібно керуватися критеріями, встановленими Великою Палатою ВС у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 761/9584/15-ц (зокрема, враховувати розмір простроченої заборгованості, її співвідношення із середнім заробітком, поведінку сторін тощо) для забезпечення справедливого балансу інтересів сторін трудових правовідносин. Розмір відшкодування суд може зменшити незалежно від ступеня задоволення позовних вимог про стягнення належних звільненому працівникові сум. Однак загальний період нарахування компенсації не може перевищувати шести місяців (Постанова ВП ВС від 08.10.2025 у справі № 489/6074/23). Звертаючись з вимогою про стягнення відшкодування, визначеного, виходячи з середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до статті 117 КЗпП України, позивач не повинен доводити розмір майнових втрат, яких він зазнав. Тому оцінка таких втрат працівника, пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні, не має на меті встановлення точного їх розміру. Суд має орієнтовно оцінити розмір майнових втрат, яких, як можна було б розумно передбачити, міг зазнати позивач (постанова ВС у справі № 191/2910/21 від 18 лютого 2025 року). Виходячи із принципів справедливості та співмірності, враховуючи, що розмір заборгованості по заробітній платі позивача становив 33008,40 грн, за затримку виплати якої відповідач несе відповідальність згідно зі статтею 117 КЗпП України, та яка на час винесення рішення не погашена, суд вважає за необхідне визначити до стягнення на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 16504,00 грн. Суд вважає, що стягнення з відповідача повної суми середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за даних обставин справи є несправедливим та може унеможливити виконання роботодавцем певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати іншим працівникам. Вимога про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів їх виплати не підлягає задоволенню, оскільки відповідно до довідки АТ «ОПЗ» №48 від 07.01.2026, компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, нарахована [PERSON] в розмірі 5282,00 грн виплачена 29.12.2025 (а.с.43) Враховуючи те, що спір виник в наслідок неправомірних дій відповідача, які виразилися в порушенні строків виплати заробітної плати, то судові витрати в цій частині позову слід покласти на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача 1211,20 грн (за вимогу про стягнення середнього заробітку) сплачених [PERSON] при подачі позову.

Outcome: partial