Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що з 10.06.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . З відповідачем вони проживають окремо і він не надає матеріальної допомоги на утримання свого сина, який залишився проживати разом з позивачкою. Відповідач [PERSON] фактично не виконує своїх батьківських обов`язків по утриманню дитини, тому позивачка [PERSON] , змушена звернутися до суду з вказаним позовом. З урахуванням вищевикладеного, позивач просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] надала суду заяву, якою заявлені вимоги підтримала, просила проводити розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, якою просив надати можливість ознайомитися з матеріалами справи. Після того, як судом було надано відповідачу можливість ознайомитися з матеріалами справи, жодних пояснень, відзиву чи клопотань від нього не надходило. Процесуальні дії суду під час судового розгляду: Ухвалою Володимирського міського суду Волинської області від 29 липня 2025 року у вказаній справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 08.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Володимир-Волинський реєстраційної служби Володимир-Волинського міськрайонного управління юстиції Волинської області, сторони є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 ч. 3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VІІІ від 17 травня 2017 року внесені зміни до ст. 182 СК України, та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, статтю 183 СК України доповнено частиною 5 такого змісту: «Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину». Вивчивши матеріали справи, зважаючи на те, що позивачка, з якою проживає неповнолітня дитина, скористалася своїм правом та звернулася до суду з вказаним позовом, зважаючи на обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття та з метою захисту прав дитини, суд приходить до висновку, що вимога позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved