Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вони є власниками 1/2 частки житлового будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами, яка складає квартиру [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого Слов`янською районною державною адміністрацією, згідно з розпорядженням № 856 від 12 грудня 1997 року, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої слов`янської державної нотаріальної контори 30 липня 2025 року Грецькою Т.П. за реєстровим № 581, свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої слов`янської державної нотаріальної контори 30 липня 2025 року Грецькою Т.П. за реєстровим №583. Інша 1/2 частка житлового будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами, що складає квартиру [ADDRESS] належить відповідачу [PERSON] . Вказане домоволодіння, складається з житлового будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами: літера «А-1» - житловий будинок, загальною площею 99,1 кв. м., житловою площею 62,8 кв.м., літера «Б» - літня кухня, літера «В» - навіс, літера «Д» - літня кухня, літера «д» - погріб, літера «Е» - гараж, літера «Ж» - сарай, літера «З» - вбиральня, літера «К» - гараж, літера «Л» - гараж, літера «М» - душ, літера «Н» - сарай, літера «О» - навіс, №1 колодязь, №2 колодязь, №3 ворота з хвірткою, №4 ворота з хвірткою, №5 огорожа, №6 огорожа. Між співвласниками будинку був сформований порядок користування, ще в момент набуття права власності, частки будинку позначаються, як квартира [ADDRESS] та квартира [ADDRESS] , що свідчить про те, що це були два окремих, ізольованих житлових приміщення, що мали свій вхід, підвід комунікацій. Вказали, що належність майна сторонам на праві спільної часткової власності обмежує їх права, щодо прийняття самостійних рішень, щодо належної їм частки, вони позбавлені можливості продати, провести перебудову, облаштувати нову систему опалення, так як ці дії вимагають отримання згоди іншого співвласника майна. Тобто фактично позивачі є власниками частки будинку, але обмежені у своєму праві, щодо розпорядження належним їм майном. Тому, посилаючись на наведені обставини та положення ст. ст. 358, 361 364 ЦК України, позивачі просять суд припинити право спільної часткової власності на 1/2 частку домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , яке складається з літера «А-1» - житловий будинок, загальною площею - 125,0 кв. м., житловою площею - 69,6 кв.м., літера «Б» - літня кухня, літера «В» - сарай, літера «Г» - сарай, літера «Д» - навіс, літера «Е» - гараж, літера «Т» - вбиральня, душ, №1- огорожа, №2 - водопровід, №3 хвіртка та визнати за ними право приватної власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку літера «А-1», загальною площею 95,9 кв.м., житловою площею 55,8 кв.м., коридор 1-01/12,4 кв.м., житлова 1-02/17,1 кв.м, житлова 1-03/24,5 кв.м, сан.вузол 1-04/4,0 кв.м, коридор 1-05/4,0 кв.м., кухня 1-06/10,3 кв.м, житлова 1-07/14,2 кв.м., котельня І/9,4 кв.м., літера «Б» - літня кухня, літера «В» - сарай; літера «Г» - сарай, літера «Д» - навіс, літера «Е» - гараж, літера «Т» - вбиральня, душ, №1 - огорожа, №3 - огорожа, №2 водопровід, в рівних частках. Відповідач [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом, в обґрунтування якого вказав, що він є власником 1/2 частки житлового будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами, яка складає квартиру [ADDRESS] , загальною площею 29,1 кв.м., житловою площею 13,8 кв.м, на підставі договору дарування частки житлового будинку від 23.01.2025, посвідченого приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Панченко А.В. за реєстровим № 270. Інша 1/2 частка житлового будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами, що складає квартиру [ADDRESS] належить позивачам [PERSON] , [PERSON] . Домоволодіння складається з: літера «А-1» - житловий будинок (загальна площа - 125,0 кв.м., житлова - 69,6 кв.м.); літера «Б» - літня кухня; літери «В», «Г» - сараї; літера «Д» - навіс; літера «Е» - гараж; літера «Т» - вбиральня та душ; №1 - огорожа; №2 - водопровід; №3 хвіртка. Зазначив, що між ним та іншими співвласниками сформувався порядок користування домоволодінням, кожний зі співвласників має окремий вхід у будинок, яким користується як окремим домоволодінням та окремо сплачує за спожиті комунальні послуги (газ, електроенергію), має окремі особові рахунки. Як власник частки відповідного домоволодіння, він також позбавлений можливості провести будь-які будівельні роботи, тому, що будь-які добудови будуть вважатися в подальшому об`єктом спільної часткової власності. Тобто фактично він є власником частки будинку, але обмежений у своєму праві щодо розпорядження належним йому майном. Тому, посилаючись на наведені обставини та положення ст. ст. 358, 361 364 ЦК України, відповідач просить суд припинити право спільної часткової власності на 1/2 частку домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , яке складається з літера «А-1» - житловий будинок, загальною площею - 125,0 кв. м., житловою площею - 69,6 кв.м., літера «Б» - літня кухня, літера «В» - сарай, літера «Г» - сарай, літера «Д» - навіс, літера «Е» - гараж, літера «Т» - вбиральня, душ, №1- огорожа, №2 - водопровід, № 3 хвіртка та визнати за ним право приватної власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , яке складається з житлового будинку літера «А-1», загальною площею - 29,1 кв.м., житловою площею 13,8 кв.м., а саме: коридор І/6,1 кв.м., кухня 1-01/9,2 кв.м., житлова 1-02/13,8 кв.м., 1/2 частка літньої кухні літера - «Б». Позивачі та їх представник [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивачів надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, на позовних вимогах наполягала, просила позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у зустрічному позові просив провести розгляд справи у його відсутність та задовольнити зустрічні позовні вимоги в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого 12 грудня 1997 року Слов`янською районною державною адміністрацією, згідно розпорядження № 856 від 12 грудня 1997 року, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на праві приватної власності в рівних частках належить квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що складає 1/2 частку домоволодіння. Право власності на вказану квартиру було зареєстровано у КП «Слов`янському БТІ» за реєстровим номером 3/2. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.06.1998, [PERSON] , померла [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.05.2017, [PERSON] , помер [INFO] . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 17.09.2010, свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.12.2010, внаслідок укладення шлюбу, його розірвання та укладення повторного шлюбу, дошлюбне прізвище позивача [PERSON] « [PERSON] » змінилось на « [PERSON] », після чого на « [PERSON] ». Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої слов`янської державної нотаріальної контори 30 липня 2025 року Грецькою Т.П. за реєстровим № 581, позивач [PERSON] успадкував після смерті [PERSON] 1/8 частку житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої слов`янської державної нотаріальної контори 30 липня 2025 року Грецькою Т.П. за реєстровим № 583, позивач [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] 1/8 частку житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Таким чином позивачам [PERSON] та [PERSON] належить на праві спільної приватної власності 1/2 частка житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору дарування частки житлового будинку від 23.01.2025, посвідченого приватним нотаріусом Краматорського районного нотаріального округу Донецької області Панченко А.В. за реєстровим № 270, відповідачу за первісним позовом [PERSON] належить на праві власності 1/2 частка житлового будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами, яка складає квартиру [ADDRESS] . Вказані обставини, щодо належності на праві спільної часткової власності позивачам [PERSON] , [PERSON] та відповідачу [PERSON] домоволодіння за адресою: [ADDRESS] також підтверджуються довідкою № 2245355 від 16.01.2026 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомого майна за № 2047260514242. Згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна від 06.09.2025 № 6/1, домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , з технічними характеристиками: літера «А-1» - житловий будинок, загальною площею - 125,0 кв.м., житловою площею - 69,6 кв.м., літера «Б» - літня кухня, літера «В» - сарай, літера «Г» - сарай, літера «Д» - навіс, літера «Е» - гараж, літера «Т» - вбиральня, душ, №1- огорожа, № 2 - водопровід, №3 хвіртка, у фактичному користуванні позивачів [PERSON] та [PERSON] перебуває: літера «А-1» - житловий будинок, загальною площею 95,9 кв.м., житловою площею 55,8 кв.м., коридор 1-01/12,4 кв.м., житлова 1-02/17,1 кв.м, житлова 1-03/24,5 кв.м, сан.вузол 1-04/4,0 кв.м, коридор 1-05/4,0 кв.м., кухня 1-06/10,3 кв.м, житлова 1-07/14,2 кв.м., котельня І/9,4 кв.м.; літера «Б» - літня кухня, літера «В» - сарай; літера «Г» - сарай, літера «Д» - навіс, літера «Е» - гараж, літера «Т» - вбиральня, душ, №1 - огорожа, №3 - огорожа, №2 водопровід. За технічними показниками житловий будинок літера А-1, загальною площею 95,9 кв.м., житловою площею 55,8 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами може бути поділено за типом майна житловий будинок без проведення будівельних робіт. Згідно висновку щодо технічної можливості поділу об`єкту нерухомого майна від 06.09.2025 № 6/2, домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , з технічними характеристиками: літера «А-1» - житловий будинок, загальною площею - 125,0 кв. м., житловою площею - 69,6 кв.м., літера «Б» - літня кухня, літера «В» - сарай, літера «Г» - сарай, літера «Д» - навіс, літера «Е» - гараж, літера «Т» - вбиральня, душ, №1- огорожа, № 2 - водопровід, №3 хвіртка, у фактичному користуванні відповідача [PERSON] перебуває: літера «А-1» житловий будинок, загальною площею - 29,1 кв.м., житловою площею 13,8 кв.м., а саме: коридор І/6,1 кв.м., кухня 1-01/9,2 кв.м., житлова 1-02/13,8 кв.м., 1/2 частка літньої кухні літ «Б». За технічними показниками житловий будинок літера А-1, загальною площею 29,1 кв.м., житловою площею 13,8 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами може бути поділено за типом майна житловий будинок без проведення будівельних робіт. Згідно з положеннями статті 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Частинами першою, другою статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Отже, право спільної часткової власності це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дрібному виразі. Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. За змістом ч. 3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні (такий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16.10.2023 у справі №161/23210/21). За приписами 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 № 55 (далі Інструкція). Пунктами 1.2, 2.4, 3.10, 3.11 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18 червня 2007 року, передбачено, що поділ та виділ частки в натурі здійснюється відповідно до законодавства з наданням Висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна (додаток 1) або Висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна (додаток 2), який готує суб`єкт господарювання. Згідно з правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28 липня 2021 року (справа № 310/7011/17), здійснено висновок про те, що відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Виходячи з аналізу змісту наведених норм права, поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється. У постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року (справа № 495/3521/18) зазначено, що у разі виділу співвласник отримує свою частку в майні в натурі й вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається. На відміну від виділу, за якого право власності припиняється лише для того співвласника, частка якого виділяється із спільної власності в разі поділу (стаття 367 ЦК України), спільна часткова власність припиняється для всіх її учасників. При цьому слід ураховувати, що після поділу майна, що є у спільній частковій власності (в порядку статтею 367 ЦК України), так і після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку статті 364 ЦК України (у разі, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам) право спільної часткової власності припиняється, кожному із співвласників має бути визначена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України. Таким чином, суд повинен зазначити в рішенні, яка частка із спірного майна надається відповідачу, тим самим визначивши конкретний окремий об`єкт нерухомого майна, який залишається у власності відповідача. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони дійсно є співвласниками об`єкта нерухомого майна та виявили бажання виділити належні їм частки в натурі в окремі об`єкти нерухомого майна та є технічна можливість такого виділення, зважаючи на те, що позивачі та відповідач фактично мають окремі житлові будинки, з урахуванням наведених норм законодавства, аналізуючи надані у справі докази у їх сукупності та кожний доказ окремо, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та зустрічних позовних вимог, оскільки сторонами було доведено їх право власності на майно, проте дане майно перебуває у спільній власності, тому ані позивачі, ані відповідач не можуть вільно розпоряджатися належними їм частками у спільному майні, що порушує їх право власності, а тому заявлені ними вимоги підлягають задоволенню. Також, у зв`язку з виділом часток, слід припинити право сторін у спільній частковій власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . На підставі викладеного та

Outcome: approved