Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ»» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики № 79182789 від 20.07.2024 у розмірі 20 712 грн та понесених судових витрат. Заявлені вимоги обґрунтовують тим, що 20.07.2024 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №79182789 у вигляді електронного документа шляхом обміну елекктроннмими повідомленнями з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, згідно умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджених умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю проценти від суми позики. Проте відповідач не виконав свого обов`язку та не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості. 14.06.2021 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу №14/06/21, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право грошової вимоги до відповідача. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 79182789 у розмірі 20 712 грн, з яких: 12000 заборгованість за основною сумою боргу, 2880 грн заборгованість за відсотками, 5832 грн заборгованість за процентами за понадстрокове користування позикою. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 14.07.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 03.11.2025 за клопотанням представника позивача витребувано докази у справі та відкладено розгляд справи. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить проводити розгляд справи за відсутності їх представника, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. З клопотанням про відкладення слухання справи до суду не звертався, відзив на позовну заяву до суду не надходив. Ухвалою суду від 12.01.2026, в порядку ч. 1 ст. 281 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин 20.07.2024 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено договір позики №79182789, який підписаний відповідачем з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором 17821 (а.с.6-11). За договором сума позики становить 8000,00 грн, строк позики 30 днів, процентна ставка /день 1,05% (фіксована). Дата надання позики 20.07.2024, дата повернення позики (останній день) 18.08.2024, денна процентна ставка/день, 1,05%, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день 2,70%, пеня/день 2,7%, орієнтовна реальна річна процентна ставка 3039,24%, орієнтовна загальна вартість позики 10520 грн. 13.08.2024 між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 79182789 до договору позики № 79182789 від 20.07.2024, згідно якої на підставі звернення [PERSON] позикодавець збільшує суму наданої позики 8000,00 грн на 4000,00 грн. Таким чином, загальний розмір наданої позики становить 12000,00 грн. У зв`язку з цим, орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 3251,61%, орієнтовна загальна вартість позики 14772,00 грн (а.с. 12-13) Факт перерахування грошових коштів ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» на картку [PERSON] № [NUMBER] підтверджується випискою про рух коштів по картці АТ «Універсал Банк» (а.с.74-78), а також довідкою ТОВ «ФК «Фінекспрес» (а.с.48). 14.06.2021 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» (Фактор) та ТОВ «ФК «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (Клієнт) укладено договір факторингу №14/06/21, за умовами якого Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб - боржників, вказаних у реєстрі боржників (а.с. 54-57). Додатковими угодами № 2 від 28.07.2021 та № 7 від 13.06.2022 до договору факторингу №14/06/2021 від 14.06.2021 сторони домовились викласти по новому п. 1.3 договору та відповідно п.9.1 договору (а.с. 58, 59). 26.11.2024 ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» уклали додаткову угоду №44 до договору факторингу №14/06/21, в якій сторони домовились визначили загальну суму прав вимоги, що відступається згідно реєстру боржників №38 від 26.11.2024, ціну продажу вимоги (а.с.60). Згідно акту прийому-передачі та реєстру боржників №38 від 26.11.2024 клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників №38, зокрема за договором позики № 79182789 від 20.07.2024 в сумі 20 712 грн (а.с.61-63). Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», заборгованість відповідача за договором позики № 79182789 від 20.07.2024 станом на 26.11.2024 становить 20 712 грн, з яких: 12000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 2880 грн заборгованість за процентами, 5832 грн проценти за понадстрокове користування (а.с. 51-52). Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «ФК «ЄАПБ», заборгованість відповідача за договором позики № 79182789 від 20.07.2024 станом на 30.04.2025 не погашена та становить 20 712 грн, з яких: 12000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 2880 грн заборгованість за процентами, 5832 грн заборгованість по процентам за понадстрокове користування позикою (а.с.22). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Відповідно ч. 2 ст. 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. В силу статей 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений законом чи договором строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст. 624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. За змістом ч. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів, не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст. 1078 Кодексу). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі, і на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Дана правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №914/868/17, від 18.10.2018 у справі № 910/11965/16. Встановлюючи дійсність майбутньої вимоги, що переходить до нового кредитора, необхідно з`ясовувати обсяг та зміст прав, які переходять до нового кредитора, та чи існують ці права на момент переходу. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі №752/8842/14-ц. Верховний Суд у постанові від 02.11.2021 у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія, як заінтересована сторона, повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Як зазначено в ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Договір позики № 79182789 від 20.07.2024 був укладений в електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем), що відповідає вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закону України «Про електронну комерцію», Закону України «Про захист прав споживачів» та не суперечить приписам ч. 1 ст. 205, ст. 6, 207, 627-628, ч. 2 ст. 639 ЦК України. При цьому на виконання вимог ч. 1 ст. 638 ЦК України сторони досягли згоди щодо всіх істотних умов цього правочину, у зв`язку з чим він в силу положень ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами. Позивачем надано належні та допустимі докази укладення з відповідачем зазначеного вище договору та отримання відповідачем кредитних коштів за вищевказаним договором. Статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. З позовом про визнання недійсним указаного договору відповідач не звертався. Також, відповідно до п.1.1 договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» - Клієнт та ТОВ «ФК «ЄАПБ» - Фактор, за цим договором Фактор зобов`язується передати грошові кошти у розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за явкою настав до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить Клієнту. Під правом вимоги розуміється права грошової вимоги щодо погашення (стягнення) заборгованостей з боржників, які виникли на підставі договору позики. Відповідно до п.1.2 указаного договору факторингу перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованості до боржника відбувається в момент підписання сторонами Акту прийому-передачі відповідно до реєстру боржників згідно Додатку № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора прав вимоги заборгованостей та є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників №38 від 26.11.2024 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором позики № 79182789 від 20.07.2024. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром права вимоги. Пунктом 9.1 указаного договору визначено, що договір вступає в силу з дня його підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення їх печатками і діє до 14.06.2022, а у частині виконання зобов`язань, до повного виконання сторонами зазначених зобов`язань. Згідно до п.9.5 договору факторингу №14/06/21 від 14.06.2021, зміни та доповнення до договору можуть бути внесені виключно шляхом укладення в письмовій формі між сторонами відповідної додаткової угоди, яка підписується уповноваженими представниками стороні, а їх підписи скріплюються печатками сторін. На момент укладення [PERSON] договору позики № 79182789 від 20.07.2024 з ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», а також на момент переходу права вимоги за вказаним договором позики до позивача договір факторингу №14/06/21 був діючим, та передача права вимоги за ним відповідає чинному законодавству. Отже, договір факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 є чиним, його дійсність ніким не оспорена, а тому підлягає виконанню. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений у договорі строк грошові кошти (тіло кредиту) не повернув, а тому позов у частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та процентів обґрунтований та підлягає задоволенню. Щодо стягнення суми заборгованості за процентами за понадстрокове користування позикою суд дійшов наступного. Відповідно до договору позики №79182789 від 20.07.2024 кредит відповідачу надався строком на 30 днів, тобто до 18.08.2024. Так, позивачем нараховані проценти за вказаним договором за період з 21.08.2024 до 07.09.2024 у сумі 5832 грн (а.с. 51-52). Позикодавець відповідно до ст. 1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування, тобто до 18.08.2024. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти. Позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та/або строку виплати позики, установлених цим договором (пролонгація) на підставі поданого до позикодавця звернення із зазначеною датою в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Продовження строку користування позикою здійснюється шляхом укладення додаткової угоди, що підписується із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час реалізації позичальником такого права (п. 6 договору). Разом з тим, позивач не надав доказів на підтвердження пролонгації цього договору. Таким чином, вимога про стягнення з відповідача суми заборгованості по процентах за понадстрокове користування позикою за договором позики №79182789 від 20.07.2024 у сумі 5 832 грн задоволенню не підлягає. З огляду на зазначене вище, позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» підлягають задоволенню частково. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати, які відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог, у сумі 2 175 грн 39 коп (14880/20712*3028). На підставі викладеного, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 533, 543, 610-612, 625, 1048, 1050, 1054, 1077, 1078 ЦК України,

Outcome: partial