Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог посилається на те, що 18 червня 2016 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 39. У період зареєстрованого шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що стосунки між ними не склалися. Вони з відповідачем зрозуміли, що мають різні характери, погляди на сімейне життя, на побудову сімейних стосунків, що призвело до втрати почуттів між ними. Сімейно-шлюбні стосунки припинені з червня 2024 року та до цього часу проживають окремо. Позивач в судове засідання не з`явилася. Причини неявки суду не повідомила, а про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.Згідно поданої заяви просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.21). Відповідач у судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не повідомив, а про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно поданої заяви просив проводити розгляд справи без його участі, позов визнав (а.с.46). У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 червня 2016 року, який був зареєстрований Солонянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 39(а.с.8). У період зареєстрованого шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 05 серпня 2016 року (а.с. 9). Судом встановлено, що сімейно-шлюбні стосунки між подружжям припинені з червня 2024 року, про що вказано в позові та в заявах сторін. Спір про поділ майна та місце проживання дитини - відсутній. Примиритися сторони не бажають, про що свідчить та обставина, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та до цього часу не поновили їх, а відповідач позов визнав. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). За таких підстав, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача, а тому є достатні підстави для задоволення позову відповідно до ст.ст.105, 112 Сімейного Кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті і задоволенням позовних вимог, з нього підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок, сплачений під час звернення з позовом до суду, а інші 50% судового збору в розмірі 605 гривень 60 копійок слід повернути позивачу з державного бюджету (а.с.4). На підставі викладеного, ст.ст. 105, 112 СК України,

Outcome: approved