Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

представник [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про збільшення розміру аліментів, що стягуються на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 19 квітня 2018 року на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з 2 000 грн. до 7 000 грн. щомісячно до її повноліття. Позов обґрунтовано тим, що з моменту винесення рішення про стягнення аліментів, витрати на утримання [PERSON] , ціни на продукти харчування, комунальні послуги та інші необхідні витрати істотно зросли, що призвело до суттєвого збільшення витрат на утримання дитини, коли розмір аліментів, визначений вказаним вище рішенням, належного утримання та розвитку дитини не забезпечує і половини її фактичних потреб не покриває. Відповідач відмовляється добровільно сплачувати більший розмір аліментів, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Представник позивачки подала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила про задоволення позову з викладених у ньому підстав. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та проти задоволення позову не заперечив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 19 квітня 2018 року, яке набрало законної сили, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з 06 листопада 2017 року і до досягнення нею повноліття. Статтею 180 СК України встановлено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частиною 2 та 3 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини, ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року, визнано право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Суд враховує доводи позивачки щодо погіршення її матеріального становища та те, що встановлений розмір аліментів у сумі 2 000 грн. всі потреби дитини наразі не забезпечує. Зазначені обставини визнані відповідачем у повному обсязі, при цьому у суду відсутні обґрунтовані сумніви щодо достовірності таких обставин та добровільності їх визнання. За таких умов, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Беручи до уваги викладене, суд вважає необхідним визначити аліменти в розмірі 7 000 грн. і тим самим позов задовольнити. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Отже, позовні вимоги ґрунтуються на вимогах Закону й підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved