Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (надалі ТзОВ «Споживчий центр») звернулось в суд з позовом до [PERSON] (надалі - [PERSON] ), у якому просить стягнути з відповідача в їх користь заборгованість за кредитним договором № 27.03.2025-100000834 від 27.03.2025, в розмірі 34 100 грн. 00 коп., а також понесені витрати на сплату судового збору в розмірі 2 422 грн. 40 коп. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 27 березня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 27.03.2025-100000834, відповідно до умов якого Відповідачу надано кредит у розмірі 20 000 грн. 00 коп., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 27.03.2025 року, строком на 168 днів. Вказує, що [PERSON] електронним цифровим підписом підписав пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти в розмірі 20 000 грн. 00 коп., а отже акцептовано умови договору. Позивач зазначає, що ТзОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за Договором виконано в повному обсязі, в свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 34 100 грн. 00 коп., а тому, просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Споживчий центр» вказану заборгованість. Ухвалою суддіТернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 листопада 2025 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Представник відповідача [PERSON] адвокат Дяків О.Я. надала суду відзив на позовну заяву у якій сторона Відповідача позов не визнала. Вказала, що згідно п. 10.1 Кредитного договору, строк дії договору зазначений 1 рік.Незрозумілою для відповідача є позиція позивача щодо нарахування відсотків, а також розрахунок заборгованості. Вважає, що наданий позивачем розрахунок не містить жодних даних щодо фактичної сплати відповідачем. Вважає, що якщо виходити із суми орієнтованої вартості і уже фактично сплачених коштів Відповідачем, сума залишку, яка б мала підлягати оплаті повинна становити на думку сторони Відповідача 24100 грн. Крім того, звертає увагу суду на те, що в заявці щодо надання кредитного договору взагалі відсутні будь-які дані що реальної річної ставки, остаточної суми оплати за кредитним договором, розрахунок періодів погашення тощо. Вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували надання кредитних коштів відповідачу, відсутня первинна документація здійснення таких переказів. Вважає, що позивач звертаючись до суду, на власний розсуд визначив суму заборгованості, яка навіть не відповідає умовам споживчого кредитування.Окрім того, зазначає, що [PERSON] проходить військову службу в УСБ України в Тернопільській області. Тому вважає, що слід прийти до висновку про наявність підстав для застосування до укладеного договору № 27.03.2025-100000834 від 27.03.2025 року вимог п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у частині не нарахування відсотків за користування кредитом. Представник ТОВ «Споживчий центр» подав суду відповідь на відзив у якому вказав, щоміж ТзОВ «Споживчий центр» та Відповідачем укладено Кредитний договір шляхом: 1) отримання/ознайомлення відповідача з Пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) (кредитної лінії) від 27.03.2025 р.; 2) подання відповідачем Заявки кредитного договору Ns 27.03.2025-100000834 (кредитної лінії) від 27.03.2025 р.; 3) надсилання відповідачем Відповіді позичальника про. прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №27.03.2025- 100000834 (кредитної лінії) від 27.03.2025 р., тобто у електронній формі, що відповідно до норм чинного законодавства прирівнюється до письмової. Стороною Відповідача документи, що складають Кредитний договір, підписувались за допомогою одноразового ідентифікатора, який було надіслано у смс-повідомленніна номер, вказаний останнім. Звертає увагу суду на те, що без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, кредитний договір не був би укладений. Відтак, сторонами досягнуто згоди щодо усіх істотних умов правочину (кредитного договору), та підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, що підтверджується належними доказами. Підтвердженням укладення електронного кредитного договору від 27.03.2025 року № 27.03.2025-100000834 з ТзОВ «Споживчий центр» є довідка, що підтверджує факт надсилання одноразових ідентифікаторів на номер телефону, що передбачений у заявці договору. Видача кредитних коштів відповідачу підтверджується квитанцією від 27.03.2025 р., що наявна в матеріалах справи, яка є первинним платіжним документом у розумінні Закону України «Про платіжні послуги». Відповідачем при оформленні заявки було зазначено повний номер картки (електронного платіжного засобу відповідача). Відповідач заперечуючи факт отримання грошових коштів, не надав виписку з банку про наявні чи відсутні банківські рахунки, інформацію про рух коштів за спірний період по рахунках. Стороною позивача надано Відомості щодо ідентифікації відповідача через системуВаnkID. Звертає увагу суду на те, що відповідно до пункту 4 Заявки, що є невід`ємною частиною договору дата повернення (виплати) кредиту.- 10.09.2025.Вказує на те, щодії відповідача із часткової сплати боргу: на суму 5 600,00 грн. від 15.04.2025 року; на суму 3 800,00 грн. від 22.04.2025 року; на суму 6 200,00 грн. від 15.05.2025 року; на суму 3 800,00 грн. від 21.05.2025 року;на суму 3 700,00 грн. від 07.06.2025 року; на суму 3 400,00 грн. від 20.06.2025 року, є підтвердженням визнання наявності боргу.Відповідач до сьогодні із заявою про зменшення розміру заборгованості не звертався, необхідного переліку документів не надав. Правових підстав для застосування пільги до відповідача, позивач не мав. Відтак, позивач звернувся до суду для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, враховуючи здійснені відповідачем оплати. Комісія пов`язана із наданням послуги, а саме: перерахування Кредитодавцем коштів на рахунок, вказаний Позичальником, з використанням стороннього сервісу - інтернет-еквайрингу. З огляду на те, ТОВ «Споживчий центр» надає кошти у кредит без відкриття рахунків у власній установі, на відміну від банківського кредиту, то плата за надання кредиту, на картку, зазначену позичальником, є виправданим. Вважає, що своїм підписом на договорі Відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати.За відсутності доказів оскарження відповідачем умови договору щодо встановлення комісії, відсутні підстави для відмови у стягненні вказаного платежу з відповідача. На підставі наведеного, просить позовні вимоги задовольнити повністю. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.11.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із клопотанням про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача [PERSON] адвокат Дяків О.Я.у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, у задоволенні позову просить відмовити, з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву. Дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1, ч. 3 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Судом встановлено, що 27 березня 2025 року між ТзОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферту) №27.03.2025-100000834, шляхом підписання заявки, що є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі 20 000 грн. 00 коп., строком на 168 днів на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із п. 2.2. пропозиції, електронний кредитний договір складається з наступних електронних документів, які містять всі його істотні умови: 2.2.1. дана пропозиція про укладення кредитного договору (оферта), розміщена на веб-сайті Кредитодавця у загальному доступі, а також у особистому кабінеті позичальника на веб-сайті Кредитодавця; 2.2.2. заявка, сформована на сайті Кредитодавця після ідентифікації Позичальника, обрання ним конкретних умов та їх схвалення Кредитодавцем; 2.2.3. відповідь позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті Кредитодавця, та підписана Позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого Позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті. Згідно із п. 4 Заявки, дата повернення (виплати) кредиту 10.09.2025 року. Відповідно до п. 5 заявки, процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1,5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, зазначених у графіку платежів. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Відповідно до п.п. 6, 7 заявки, процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 7 чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів (надалі «чергові періоди»). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка "Стандарт". Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Пунктом 8 заявки передбачено, що комісія, пов`язана з наданням кредиту 5% від суми кредиту та дорівнює 1 000 грн. Пунктом 3.2 пропозиції встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Згідно із п. 3.3. пропозиції, кредитодавець надає Позичальнику Кредит на наступних умовах: 3.3.1. Дата надання/видачі кредиту: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; 3.3.2. Сума кредиту: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; 3.3.3. Тип кредиту: кредитна лінія; 3.3.4. Вид фінансової послуги: надання коштів та банківських металів у кредит. 3.3.5. Строк, на який надається кредит: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; 3.3.5. Дата повернення (виплати) кредиту: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; 3.3.6. Дата повернення (виплати) кредиту: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; 3.3.7. Проценти за користування Кредитом (Проценти): встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; 3.3.8. Графік платежів: встановлюється у Заявці, яка є невід`ємною частиною кредитного договору. Згідно із п. 4.1 Пропозиції кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача. Відповідно до п. 4.3 пропозиції, днем надання кредиту вважається: списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця, а днем погашення Кредиту/сплати платежу - день надходження коштів у касу Кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок Кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитодавця. Відповідно до п. 6.1. Пропозиції, позичальник зобов`язався використати Кредит на зазначені в Договорі цілі, що не суперечать чинному законодавству України, і забезпечити своєчасне повернення Кредиту та процентів шляхом внесення в касу Кредитодавця готівкою або перерахування на рахунок Кредитодавця в такі терміни: а) повернення кредиту, сплата Процентів у терміни та строки, вказані у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) неустойка, яка може бути нарахована Кредитодавцем за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим Договором, - негайно, з моменту пред`явлення Кредитодавцем вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи пропозицію товариства відповідач електронним підписом одноразовим ідентифікатором (E817) у заявці 27.03.2025 року приєднався до Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), визнав та погодився на запропоновані позивачем умови користування та порядок надання товариством грошових коштів. Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. ч. 3-6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Вказаний вище кредитний договір №27.03.2025-100000834 від 27 березня 2025 року, підписаний відповідачем електронним підписом, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Отже, вказаний кредитний договір є чинним, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому, саме з 27 березня 2025 року між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами. Також, ч. 1 ст. 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Факт отримання коштів позичальником підтверджується інформацією викладеній у листі ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» Сервіс онлайн платежів «IPay.ua» №137-2210 від 22.10.2025 згідно якої успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 27.03.2025 11:29:19 на суму 20 000,00 (двадцять тисячі гривень 00 копійок) грн, номер картки 5167803250782138, номер транзакції в системі iPay.ua - 692424764, призначення платежу: Видача за договором кредиту № 27.03.2025-100000834. Так, з довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором №27.03.2025-100000834 від 27.03.2025 р. вбачається, що заборгованість [PERSON] становить 34 100 грн. 00 коп., яка складається із: 20 000 грн. 00 коп. основний борг, 9 800 грн. 00 коп. проценти, 4 300 грн. 00 коп. неустойка. Суд, оцінивши та дослідивши матеріали справи, пояснення відповідача, вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення із відповідача суми тіла кредиту є підставними та підлягають у цій частині до задоволення, а тому слід стягнути із відповідача 20 000 грн. заборгованості за тілом кредиту. Щодо нарахування відсотків, які позивач просить стягнути із відповідача у розмірі 9800 грн., суд зазначає наступне. Так, пунктом 3.2 пропозиції встановлено, що кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Як вбачається із довідки-розрахунку заборгованості ТзОВ «Споживчий центр» за кредитним договором №27.03.2025-100000834 від 27.03.2025, заборгованість за нарахованими відсотками відповідача становить 9 800,00 грн. за період з 27.03.2025 по 10.09.2025. При цьому, відповідно до даного розрахунку розмір відсоткової ставки у день визначений позивачем у розмірі 1,5 %, відповідно до умов укладеного договору. Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» № 3498-IX внесені зміни, зокрема, до Закону України «Про споживче кредитування». Так, пунктом 12 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що денна процентна ставка це загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» визначила, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1%. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів -1,5%. При цьому, відповідно до п. 2 Прикінцевих та Перехідних положень ЗаконуУкраїни «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» дія пункту 5 розділу I цього Закону поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом. Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24.12.2023. Таким чином, максимальний розмір денної процентної ставки з 24.12.2023 не повинен перевищувати 1%, а щодо договорів, які укладені до набрання Законом України № 3498-IX: протягом перших 120 днів - 2,5% (до 22.04.2024 включно); протягом наступних 120 днів 1,5% (до 20.08.2024 включно); починаючи з 241 дня 1% (з 21.08.2024). Кредитний договір №27.03.2025-100000834 був укладений між сторонами 27.03.2025, тобто уже після набрання чинності відповідних положень Закону України «Про споживче кредитування», а тому положення Закону про обмеження максимального розміру денної процентної ставки застосовуються до даних правовідносин у порядку передбаченому ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» у розмірі не більшому, ніж 1%. Суд вважає, що заборгованість відповідача за нарахованими відсотками за період з 27.03.2025 по 10.09.2025 становить 1 100 грн., виходячи із такого. Як слідує із пункту 6 Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (Акцепт) кредитного договору №27.03.2025-100000834 (кредитної лінії) від 27.02.2025, процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших семи чергових періодів користування кредитом, зазначених у графіку платежів. Розмір процентної ставки не можу бути збільшено і односторонньому порядку. Із пункту 14 Графіку платежів зазначеної Відповіді вбачається, що сім чергових періодів складає із 27.03.2025 по 02.07.2025 (98 календарних днів). Таким чином, сума відсотків, яка повинна бути нарахована відповідачу у вказаний період за ставкою «Стандарт», виходячи із наданої суми кредиту складає (20 000*1/100)*98=19600 грн. Окрім цього, пунктом 7 зазначеної Відповіді передбачено, що процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 0,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговими періодами, в яких застосовується процентна ставка «Стандарт». Із пункту 14 Графіку платежів зазначеної Відповіді вбачається, що п`ять чергових періодів після ставки «Стандарт» складає із 03.07.2025 по 10.09.2025 (70 календарних днів). Таким чином, сума відсотків, яка повинна бути нарахована відповідачу у вказаний період, виходячи із наданої суми кредиту складає (20 000*0,5/100)*70=7000 грн. Відтак, суд вважає, що загальний розмір нарахованих відсотківВідповідачу згідно узгоджених сторонами умов укладеного договору та Графіку платежів повинен складати 26600 грн. При цьому, суд зауважує, що розмір нарахованих відсотків Відповідачу за користування кредитом також узгоджується із наведеними вище вимогами пункту 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування». Оскільки Відповідачем упродовж усього строку кредитування, на виконання умов укладеного договору було сплачено 26500 грн., що визнається й стороною Позивача, з яких 1000 грн. було зараховано на сплату комісії, передбаченої пунктом 8 умов кредитного договору, а тому заборгованість Відповідача за відсотками повинна складати 1100 грн. (26600-25500). Відтак, враховуючи наведені обставини, суд дійшов до висновку, що позов у частині стягнення із відповідача заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом слід задовольнити частково на суму 1 100 грн. При цьому, суд ураховує, що відповідач з власної волі уклав кредитний договір в електронній формі на визначених умовах кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, а тому, приходить до переконання, що із відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в розмірі ? 20 000 грн. 00 коп. основний борг, 1 100 грн. 00 коп. нараховані відсотки у межах строку кредитування. Щодо вимоги позивача про стягнення неустойки суд зазначає наступне Звертаючись до суду з позовом, представник позивача просить стягнути з відповідача 4 300 грн. 00 коп. неустойки. Однак, положення п. 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України визначають, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На підставі викладеного, суд вважає, що у позивача відсутні підстави для стягнення з відповідача 4 300 грн. 00 коп. неустойки, оскільки така нарахована позивачем у період дії в Україні воєнного стану. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку ТзОВ «Споживчий Центр» не повернуті, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в частині стягнення з відповідача на його користь заборгованості за тілом кредиту в розмірі 20 000 грн. 00 коп.; 1100 грн. 00 коп. проценти, що разом становить 21 100 грн. 00 коп. Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Позивачем ТОВ «Споживчий центр» при зверненні до суду через систему «Електронний суд» був сплачений судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги, що позов задоволено частково, частка задоволених позовних вимог складає 61,87%, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1 498,74 грн.

Outcome: partial