Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

[PERSON] (надалі позивач) звернулася до Шевченківського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] (надалі відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 10 жовтня 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (актовий запис № 4764). Позивач вказала, що подружні відносини з відповідачем фактично розірвані. Спільного господарства сторони не ведуть. Шлюб має формальний характер. Вона має з відповідачем зовсім різні погляди на життя, за характером вони не сходяться, що суперечить подальшому сумісному проживанню. Проживати однією сім?єю не здається для неї можливим, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Від сумісного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу дитина буде продовжувати проживати разом зі своєю матір?ю. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 16.12.2025 року відкрито провадження в даній цивільній справі та прийнято рішення про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду цивільної справи, проте в судове засідання не з`явилася. У позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, проте в судове засідання не з`явився. Відповідач надав до суду заяву, в якій позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, доходить висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 10 жовтня 2019 року, про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області було складено відповідний актовий запис № 4764. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10 жовтня 2019 року. Під час шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , про що Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було складено відповідний актовий запис № 3098. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28 жовтня 2020 року. Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України (надалі СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Конституцією гарантовано, що кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з положеннями статті 104 СК України однією з підстав припинення шлюбу є його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 3 статті 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. В статті 112 СК України та пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Згідно з положеннями статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що подружні відносини з відповідачем фактично розірвані. Спільного господарства сторони не ведуть. Шлюб має формальний характер. Вона має з відповідачем зовсім різні погляди на життя, що суперечить подальшому сумісному проживанню. Проживати однією сім?єю не здається для неї можливим, тому подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Зважаючи на це, позивач вважає за необхідне розірвати шлюб між нею та відповідачем. Між сторонами відсутній спір щодо місця проживання дитини. [PERSON] , [INFO] , буде проживати з матір`ю [PERSON] . Відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що він також не вважає за можливе подальше збереження сім`ї. Обставин, які б свідчили, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, судом не встановлено. Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення неможливе, отже, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Щодо питання розподілу судових витрат між сторонами суд зазначає наступне. Позивач не наполягає на стягненні з відповідача судових витрат. На підставі викладеного, ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved