Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та [PERSON] укладений кредитний договір №00-9841040 від 03.07.2024, за яким товариство надало позичальнику кредит. На підставі договору факторингу №17032025-МК/ЮнітКапіталвід 17.03.2025 укладеного між ТОВ «Макс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №00-9841040 від 03.07.2024. У зв`язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором за останнім рахується заборгованість у розмірі 26765,44 грн, з яких 11125 грн заборгованість по тілу кредиту, 13816, 44 грн заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 1824 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи), яку позивач і просить стягнути з відповідача, а також судові витрати 2422, 40 грн витрати по сплаті судового збору та 7000 грн витрати за надання професійної правничої допомоги. Відповідач відзив на позов не подав. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, у якій зазначив, що свої вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідно до п. 4 ч. 7 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що належним чином повідомлений. За таких обставин, за згодою представника позивача, проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Встановлено, що 03.07.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» та [PERSON] укладений кредитний договір №00-9841040 за яким позикодавець надав позичальнику кредит на суму 10000 грн на строк 360 днів зі стандартною процентною ставкою 1,45% та зниженою процентною ставкою 0,88%(а.с. 25 зворот а.с. 29). Відповідачем 03.07.2024 було підписано договір одноразовим ідентифікатором 99942, що підтверджується довідкою щодо дій позичальника ТОВ «Макс кредит» (а.с.17). Переказ грошових коштів в розмірі 10000 грн на рахунок відповідача, підтверджується випискою за договором б/ за період 03.07.2024-08.07.2024, наданою АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів. (а.с. 73). На підставі договору факторингу №17032025-МК/ЮнітКапітал від 17.03.2025 укладеного між ТОВ «Макс Кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до останнього перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №00-9841040 від 03.07.2024, вказане також підтверджується витягом з реєстру боржників, серед яких є відомості по кредиту №00-9841040 від 03.07.2024 укладений з відповідачем (а.с. 43). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №00-9841040 від 03.07.2024 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 26765,44 грн, з яких 11125 грн заборгованість по тілу кредиту, 13816, 44 грн заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 1824 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи) (а.с.40-41). Згідно з кредитним договором позичальник зобов`язується повернути суму кредиту та сплату нарахованих процентів на поточний рахунок кредитодавця, що вказаний в реквізитах Договору, у строки передбачені Договором. Відповідно до п.14.2 договору, сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем з приводу укладення цього договору в якості підписів Сторін використовується електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Таким чином, вищезазначений договір про надання фінансових послуг, укладений за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, у відповідності до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» є електронним договором, та вважається таким, що за правовим наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно із п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно , які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а згідно з п. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення. Встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав, надавши відповідачу кредит. Також встановлено, що в порушення умов договору позичальник свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка складає 26765,44 грн, з яких 11125 грн заборгованість по тілу кредиту, 13816, 44 грн заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом, 1824 грн заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення з позивача заборгованості по тілу кредиту 11125 грн та заборгованість за несплаченими відсотками в розмірі 13816,44 грн. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч.ч.1,2 ст. 37 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що включає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13.03.2025 по справі №275/150/22. Разом з тим, суд враховує критерії, які застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Велика Палата Верховного Суду від 07 липня 2021 року в справі №910/12876/19. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.10.2021 № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 17.01.2024 у справі №910/2158/23. Враховуючи особливості предмета спору, ціну позову, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, складність справи, яка є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, час, який був необхідний для вчинення дій та надання послуг, зазначених у витягу з акту про надання юридичної допомоги, виходячи з критеріїв їх виправданості, розумності їх розміру та співмірності з позовом та складністю справи, суд приходить до висновку про те, що заява представника позивача підлягає до часткового задоволення, у зв`язку з чим з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн., що відповідатиме критеріям виправданості, розумності та справедливості. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід також стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір при подачі позову до суду у розмірі 2422 грн. 40 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved