Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Представник позивача адвокат Денисенко В.М. звернулася до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою та відповідно до змісту позовних вимог просить: позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 від усіх видів її доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка є бабусею малолітнього [PERSON] , [INFO] . Батьками малолітнього [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Батько [PERSON] в лютому 2024 року вступив до лав Збройних Сил України та наразі перебуває у полон країни-агресора. Мати [PERSON] протягом тривалого часу не приймає участь у вихованні сина, не піклується про нього, самоусунулась від виконання батьківських обов`язків, не надає фінансової допомоги на утримання дитини, не підтримає контактів з дитиною, не цікавиться життям та розвитком дитини. Наказом Служби у справах дітей Житомирської міської ради №143 від 03 грудня 2024 року малолітнього [PERSON] тимчасово влаштовано у сім`ю позивача з 03 грудня 2024 року терміном на два місяці. Рішенням Житомирської міської ради від 11.12.2024 року №1954 позивача призначено опікуном над малолітнім [PERSON] . Вказує, що вихованням, оздоровленням, навчанням та утриманням дитини займається виключно позивач. Ухвалою від 06.02.2025 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання (а.с.82). Ухвалою від 05.06.2025 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні (а.с.95). Також 05.06.2025 року постановлено ухвалу про витребування доказів. Представник позивача адвокат Денисенко В.М. подала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі та без участі позивача, заявлені позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Також не заперечує щодо ухвалення заочного рішення суду (а.с.149). Представник третьої особи органу опіки та піклування Житомирської міської ради Кур`ята В.Ц. подав до суду заяву в якій не заперечив щодо задоволення позовних вимог, а в додаток до заяви додав висновок виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування, щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] №1285 від 17.09.20258 року (а.с.150,152-153). Від відповідача відзив на позов до суду не надходив, копія належним чином завіреної ухвали про відкриття провадження, разом з судовою повісткою про виклик та копією позовної заяви з додатками судом направлялися за зареєстрованим місцем проживання відповідача. Крім того, відповідача повідомлено через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. У призначені судові засідання відповідач не з`явився, причини неявки суду не відомі. Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що відповідач належним чином повідомлений про порядок розгляду справи. Згідно з ч.1 ст.174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст.211, 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторони. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.34). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України №00046552993 від 16 серпня 2024 року, відомості про батька [PERSON] записані відповідно до ст. 126 СК України (а.с.35). Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.21). Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 16.05.2023 зазначено, що внаслідок збройної агресії російської федерації з метою зміни меж території України з 02.03.2022 перестав виходити на зв`язок [PERSON] , [INFO] , який востаннє перебував у н.п. Северинівка, Макарівського району, Київської області. На даний час наявна інформація, що останній перебуває у полоні країни-агресора. (ЄО 18310) (а.с.36). Відповідно до листа секретаря Координаційного штабу з питань поводження з військовополоненими від 29.05.2023, повідомлено про те, що військовослужбовця [PERSON] включено в реєстр Національного інформаційного бюро, держателем якого є державне підприємство "Український національний центр розбудови миру". Крім того, перебування військовослужбовця [PERSON] у полоні держави-агресора підтверджено Міжнародним Комітетом Червоного Хреста (а.с.38). Як вбачається з витребуваних судом відомостей, [PERSON] , [INFO] , з 05.08.2024 року розшукується Житомирським районним управлінням поліції №2 як особа, зникла безвісти (розшукова справа №3613034/25 від 06.11.2024) (а.с.109). За повідомленням позивача, дитина проживає з нею, відповідачка коштів на утримання дитини не надає, не цікавиться його життям, розвитком, з дитиною не спілкується. Згідно положень ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН від 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. За нормою п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно положень частини 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц зроблено висновок по застосуванню п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України та вказано, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Так, відповідно до листа Служби у справах дітей Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області №189/11 від 01.08.2024 року, який адресований відділу полії №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, повідомлено, що комісійно працівниками Березівської сільської ради Житомирського району Житомирської області неодноразово здійснювався виїзд за місцем проживання гр. [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] , яка є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Проте, за вказаною адресою її жодного разу не було виявлено. Під час останнього виїзду вдалося поспілкуватися із сусідами та встановити, що [PERSON] разом із сином після інциденту, що стався 27.06.2024 р., переїхала на нове місце проживання, але куди саме - ніхто не знає. Тому, просять вжити заходів щодо розшуку вищевказаної сім`ї та повідомити соціальні служби про організацію надання соціальних послуг за їхнім місцем фактичного проживання (а.с.46). Начальник відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області повідомив, що 27 червня 2024 року до чергової частини відділу поліції № 1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області зі спеціальної лінії «102» надійшло звернення від [PERSON] , [INFO] , з приводу виявлення дитини. Заявник [PERSON] повідомив, що на Соколовському масиві, в районі малої площі, було виявлено хлопчика приблизно 2 роки, одягнений в білу футболку, на футболці зліва малюнок червоний квадрат. В ході проведення перевірки встановлено, що на місце події виїжджали працівники сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області. По прибуттю на місце події працівниками сектору реагування патрульної поліції одразу було розшукано та встановлено матір малолітнього хлопчика. Матір`ю малолітнього [PERSON] є громадянка [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] .У матері малолітнього - громадянки [PERSON] було взято письмове пояснення з приводу ситуації, яка сталась. Того ж дня, працівниками поліції з [PERSON] було проведено профілактичну роз`яснювальну бесіду, з метою недопущення скоєння в подальшому випадків неналежного виконання батьківських обов`язків. [PERSON] було роз`яснено зміст статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відносно неї складено протокол про адміністративне правопорушення за даною статтею (а.с.47). Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 03.07.2024 року у справі №278/3708/24 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді попередження (а.с.49). У вказаній постанові зазначено, що 27.06.2024 [PERSON] ухилилась від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов по догляду за своїм малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , залишивши його без догляду на вулиці. Відповідно до психолого-педагогічної характеристики Житомирського спеціального закладу дошкільної освіти №59 , який відвідує [PERSON] , [INFO] , зазначено наступне. Дитина поступила в заклад 09.11.2023 р. Згідно висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини зазначені освітні потреби: функціональні труднощі найтяжчого ступеня прояву (мовленнєва функція), інтелектуальні труднощі тяжкого ступеня прояву, навчальні труднощі тяжкого ступеня прояву, соціоадаптаційні соціокультурні труднощі тяжкого ступеня прояву. Рекомендований рівень підтримки - 5. Нікіта в контакт вступає поступово. Проявляє інтерес до співпраці з дорослим. Звернену мову розуміє та виконує словесну інструкцію. Пасивний та активний словник обмежений. Вимова нечітка. Увага мимовільна. Сприймання посереднє переважає зорове. Мислення предметне з елементами наочно-дійового. Сенсорні еталони на стадії формування: називає кольори та геометричні форми, пірамідку будує за розміром кілець, т.б. є поняття «більший-менший», рахує, до шести. Уявлення про навколишній світ та особистість також обмежені. Хлопчик активний. Любить рухливі ігри. Проявляє інтерес до ровесників, але ігрової ситуації не складає. Цікавиться іграшками, надає перевагу транспорту, перегляду ілюстрацій в книгах. Навички самообслуговування сформовані частково, потребує допомоги дорослого. Мати хлопчика, [PERSON] , приводила Нікіту в заклад невчасно, здебільшого неохайно одягненим (одяг не відповідного розміру), іноді забирала дитину з запізненням. Мати недостатньо приділяла уваги вихованню дитини, розвитком дитини не цікавилася. [PERSON] останній раз приводила дитину в заклад 08.08.2024 року. З 12.08.2024 року Нікіту в заклад приводить і забирає бабуся [PERSON] (а.с.56). Згідно консультативного висновку спеціаліста КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради від 10.08.2023 року, [PERSON] встановлено наступний діагноз: порушення психомовленевого розвитку з порушенням сну (а.с.41). Адміністрація Житомирського спеціального закладу дошкільної освіти №59 Житомирської міської ради у листі від 06.09.2024 року повідомляє, що в закладі виховується дитина [PERSON] , [INFO] . Дитина поступила в заклад 09.11.2023 р. Згідно висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку дитини зазначені освітні потреби: функціональні труднощі найтяжчого ступеня прояву (мовленнєва функція), інтелектуальні труднощі тяжкого ступеня прояву, навчальні труднощі тяжкого ступеня прояву, соціоадаптаційні/соціокультурні труднощі тяжкого ступеня прояву. Рекомендований рівень підтримки - 5. При зарахуванні дитини в навчальний заклад вихованням хлопчика займалася мати [PERSON] , [INFO] , яка зазначила адресу проживання [ADDRESS] . Батько вихованця [PERSON] , [INFO] на даний час знаходиться в полоні (зі слів [PERSON] ). Під час перебування дитини в матері, [PERSON] приводила Нікіту в заклад невчасно, здебільшого неохайно одягненим (одяг не відповідного розміру). Також були випадки коли мати приходила в заклад з неприємним запахом, іноді забирала дитину з запізненням. Адміністрація закладу, соціально-психологічна служба та педагоги групи неодноразово проводили профілактичну бесіду з мамою дитини про неналежне виконання батьківських обов`язків, надавали рекомендації щодо розвитку дитини. На даний час вихованням дитини займається бабуся [PERSON] , так як мати, зі слів бабусі, відмовилася від дитини. За час перебування хлопчика в [PERSON] , педагоги групи побачили позитивні зміни в поведінці дитини, а саме: охайно одягнений, спокійний, почали формуватися навички самообслуговування (одягається, роздягається, ходить до вбиральні), почав проявляти інтерес до ровесників та складати з ними ігрову ситуацію. [PERSON] приймає участь у житті групи, достатньо приділяє уваги вихованню та розвитку свого онука. Адміністрація ЖСЗДО № 59 стурбована ситуацією, що трапилася в даній родині та просить взяти дану сім`ю під контроль та провести заходи щодо захисту прав та інтересів [PERSON] (а.с.42). На вказане звернення Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради повідомляє, що 09 серпня 2024 року до служби звернулася [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , з заявою, в якій вона повідомила, що її онук, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з нею за вищевказаною адресою, що вона виконує обов`язки з утримання та виховання онука, так як мати дитини, [PERSON] , відмовилася виховувати та утримувати сина. Батько малолітнього [PERSON] , [PERSON] , військовослужбовець, перебуває в полоні в рф. Працівниками служби та міського центру соціальних служб було проведено спроби з`ясувати участь матері у житті дитини, однак, на телефонні дзвінки [PERSON] , не відповідає. Зі слів бабусі, [PERSON] , мати не відвідує дитину, не забезпечує її потреб, не цікавиться життям та розвитком сина. Враховуючи вищевказане, [PERSON] , [INFO] , було поставлено на облік в службі (управлінні) у справах дітей Житомирської міської ради, як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Бабусі дитини, [PERSON] повідомлено, що у разі подальшого ухилення матері, [PERSON] , від виконання своїх батьківських обов`язків, відповідно до пункту 1 статті 165 Сімейного кодексу України, вона може звернутися з позовною заявою до суду щодо .позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON] (а.с.57). На звернення [PERSON] , Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради листом від 13.09.2024 року повідомляє, що з [PERSON] було проведено спроби з`ясувати її участь у житті дитини та профілактичну роботу щодо належного виконання батьківських обов`язків. Однак, на телефонні дзвінки [PERSON] не відповідає, її телефон постійно перебуває поза зоною досяжності. У телефонній розмові з бабусею дитини по лінії матері, [PERSON] , яка проживає в с. Головино Черняхівського району, з`ясовано, що вона також не має зв`язку з дочкою, [PERSON] , вона не з`являлася за місцем проживання матері тривалий час. Також [PERSON] повідомила, що не може виконувати обов`язки з утримання та виховання онука у зв`язку зі станом здоров`я. Оскільки мати дитини ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а батько перебуває в полоні, з метою захисту прав малолітнього онука [PERSON] , відповідно до пункту 1 статті 165 Сімейного кодексу України роз`яснено право звернутися до суду з позовною заявою щодо позбавлення матері, [PERSON] , батьківських прав відносно її сина [PERSON] (а.с.53). Наказом Служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради №292-П від 18.09.2024 року, [PERSON] [INFO] , взято на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, служби (управління) у справах дітей міської ради, як дитину, яка проживає у сім`ї, у якій батьки або особи, які їх замінюють, ухиляються від виконання батьківських обов`язків (а.с.54). На запит адвоката Вікторії Лалаян, Служба (управління) у справах дітей Житомирської міської ради листом від 02.10.2024 року повідомляє, що 09 серпня 2024 року до служби звернулася [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , з заявою, в якій вона повідомила, що її онук, [PERSON] , [INFO] , проживає разом з нею за вищевказаною адресою, що вона виконує обов`язки з утримання та виховання онука, так як мати дитини - [PERSON] , відмовилася виховувати та утримувати сина. Батько малолітнього [PERSON] , [PERSON] , військовослужбовець, перебуває в полоні в рф. Працівниками служби та міського центру соціальних служб було проведено спроби з`ясувати участь матері у житті дитини та провести з нею профілактичну роботу щодо належного виконання батьківських обов`язків, однак, на телефонні дзвінки [PERSON] не відповідає, її телефон постійно поза зоною досяжності. Зі слів бабусі, [PERSON] , мати не відвідує дитину, не забезпечує її потреб, не цікавиться життям та розвитком сина. У телефонній розмові з бабусею дитини по лінії матері, [PERSON] , яка проживає в с. Головино Черняхівського району, з`ясовано, що вона також не має зв`язку з дочкою, [PERSON] , вона не з`являлася за місцем проживання матері тривалий час. Також [PERSON] повідомила, що не може виконувати обов`язки з утримання та виховання онука у зв`язку зі станом здоров`я. Відповідно до листа Житомирського спеціального закладу дошкільної освіти №59 Житомирської міської ради від 06.09.2024 №107 та психолого-педагогічної характеристики дитини від 24.09.2024 №119, вихованням малолітнього [PERSON] в даний час замається бабуся, [PERSON] . Вона приводить дитину до закладу та забирає, цікавиться його розвитком, приймає участь у житті групи тощо. Мати дитини, [PERSON] , останній раз приводила дитину до закладу 08 серпня 2024 року. Враховуючи вищевказане, [PERSON] , [INFO] , було поставлено на облік в Службі (управління) у справах дітей Житомирської міської ради, як дитину, яка перебуває складних життєвих обставинах. Бабусі дитини, [PERSON] , повідомлено, що у разі подальшого ухилення матері, [PERSON] , від виконання своїх батьківських обов`язків, відповідно до п. 1 ст. 165 СК України, вона може звернутися з позовною заявою до суду щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON] (а.с.51). Наказом Служби (управління) у справах дітей Житомирської міської ради №143 від 03 грудня 2024 року наказано тимчасово влаштувати дитину, позбавлену батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] , у сім`ю [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , на період з 03 грудня 2024 року терміном на два місяці (а.с.58). Рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №1954 від 11.12.2024 року №1954 вирішено призначити [PERSON] опікуном над дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] (а.с.60). Як вбачається, 02 травня 2019 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.68). Згідно свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 05 грудня 2012 року [PERSON] та членам її сім`ї на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] (а.с.69). Відповідно до актів обстеження умов проживання [PERSON] , проведеного за адресою: [ADDRESS] , від 12.08.2024 року та від 25.09.2024 року, умови проживання задовільні, для виховання та розвитку дитини створені належні умови (а.с.52,55). Згідно договору дарування садового будинку від 28.10.2017 року, [PERSON] на праві власності належить житловий будинок [ADDRESS] (а.с.27, 29,30). Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 28.10.2017 року, [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка, яка розташована за адресою: Житомирська область, Житомирський район, Іванівська сільська рада, СТ «Соколовське», тов. «Гвоздіка» (а.с.24-25,26). [PERSON] працює методистом Обласного комунального підприємства «Обласний учбово-курсовий комбінат житлово-комунального господарства» Житомирської обласної ради, має позитивну характеристику, а її дохід за період з 01.01.2024 року по 30.06.2024 року склав 94894,80 грн (а.с.73,74). Відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, відомості про наявність незнятої чи непогашеної судимості, відомості про розшук стосовно [PERSON] відсутні, що стверджується витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» (а.с.72). Відповідно до висновку про стан здоров`я особи №1920/181 від 24.10.2024 року у [PERSON] захворювань та станів, що перешкоджають бути опікуном не виявлено, опікуном може бути (а.с.67,75). Свідок [PERSON] (сусідка позивачки по садовому будинку) в судовому засіданні вказала, що вона знайома із [PERSON] та [PERSON] . Також їй відомо, що [PERSON] вела спосіб життя, який суперечить загальноприйнятим нормам, вживала спиртні напої, неналежно доглядала за дитиною, хлопчик завжди був сам, без нагляду. З цього приводу до [PERSON] приїздили працівники поліції. Свідок [PERSON] (сусідка позивачки по квартирі) в судовому засіданні зазначила, що [PERSON] не бачила більше року, а її син [PERSON] з серпня 2024 року проживає із [PERSON] , яка займається його вихованням та утриманням. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27 лютого 1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дітей. Згідно з Висновком, затвердженим рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 17 вересня 2025 року №1285 щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] , виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 152-153). За вимогами частини 3 ст. 12, частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У спростування наведеного будь яких доказів відповідачкою суду не надано. За вищевикладених обставин судом встановлено, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , не проявляє до дитини материнської турботи, не цікавиться його життям та здоров`ям, не зустрічається і не спілкується з дитиною. Дитина знаходяться на повному утриманні позивача, всі питання щодо виховання вирішуються нею самостійно без участі та підтримки з боку відповідачки. Зазначені фактори, як кожен окремо, такі в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, з урахуванням винної поведінки матері, свідомого нехтування нею своїми батьківськими обов`язками. Судом не встановлено наявності будь-яких перешкод для матері у відвідуванні дитини, протягом судового розгляду справи відповідач своєї поведінки відносно дитини не змінила, суду не надано будь-яких доказів, що хоча б після звернення позивача із цим позовом до суду відповідачка вчиняла дії щодо налагодження зв`язку з дитиною. Отже, відповідач не надала суду жодного доказу з її боку щонайменшої батьківської турботи. У даній справі доведене нехтування відповідачем потребами своєї дитини, порушення прав дитини на належне батьківське виховання та не виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків щодо спілкування з дитиною, виховання, забезпечення його потреб. За викладених обставин суд вважає, що позов в частині позбавлення відповідача батьківських прав підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Вирішуючи питання про стягнення з відповідачки аліментів на утримання сина, суд дійшов наступного. Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від зобов`язання по утриманню дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може за вимогою позивача чи за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на утримання дитини. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Відповідно до ст. 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідачка у справі є особою працездатного віку, законодавчо на неї покладено обов`язок забезпечення утримання та виховання власної дитини, у зв`язку з чим, враховуючи вимоги ст. 182 СК України, та беручи до уваги ненадання останньою будь-яких доказів на спростування обставин, викладених позивачем, суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.01.2025 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви, яким, за матеріалами справи, є 05 травня 2025 року. Згідно ст. 430 ч.1 п.1 Цивільного процесуального кодексу України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. З врахуванням зазначеного позов підлягає задоволенню, оскільки стороною позивача доведено, що відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків та не приймає участі в житті дитини, а іншого стороною відповідача не було спростовано. Ураховуючи положення ст. 141 ЦПК України підлягають розподілу між сторонами понесені ними судові витрати. На підставі п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону або міжнародного договору, згоду на обов`язковість якого надано Верховною радою України, здійснюють органи опіки та піклування або служби у справах дітей, однак представництво дітей у даній справі здійснювала позивач - батько дітей. Згідно з позовною заявою позовні вимоги містять дві вимоги, а саме одну позовну вимогу майнового характеру - стягнення аліментів, та одну вимогу немайнового характеру - позбавлення батьківських прав. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на одну позовну вимогу майнового характеру на користь держави у розмірі 1211,20 грн та за одну позовну вимогу немайнового характеру на користь позивача у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: approved