Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що з 16.10.2009 року сторони перебувають у шлюбі, під час якого у них народилися троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причинами для розірвання шлюбу представник позивача вважає те, що сторони виявились людьми різних характерів та поглядів на життя, втратили почуття любові один до одного та припинили шлюбні відносини. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім`ю, вони не можуть підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї та піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї та не ведуть спільний побут, з серпня 2022 року проживають окремо. Тому їх шлюб носить формальний характер. У зв`язку із цим представник позивача просить розірвати вказаний шлюб та стягнути з відповідачки на користь позивача судові витрати. Позивач в судове засідання не з`явився, 08.12.2025 року його представник через підсистему «Електронний Суд» подала заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі, вказавши, що вони не заперечують проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причин своїх неявок вона суду не повідомила, не звернулася із заявою про розгляд справи в її відсутності та не подала відзив на позов. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч. 4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не вказала, що заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін (їх представників) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії « [NUMBER] , виданого повторно 12.05.2022 року Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), сторони зареєстрували шлюб 16.10.2009 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області (актовий запис № 524 від 16.10.2009 року). У зв`язку з укладенням шлюбу відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а. с. 9). Згідно з даними свідоцтв про народження серії « [NUMBER] (актовий запис № 241 від 29.04.2010 року), серії « [NUMBER] (актовий запис № 492 від 27.09.2011 року), та серії « [NUMBER] (актовий запис № 72 від 20.02.2015 року), виданих повторно 09.03.2022 року Коломийським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), у сторін під час шлюбу народилися троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а. с. 10-12). Згідно з ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини та позивач наполягає на розірванні шлюбу. Тому вказаний шлюб слід розірвати. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач у зв`язку з укладенням шлюбу прізвище не змінював, а відповідачка не вказала, яке прізвище вона бажає залишити після розірвання шлюбу, а тому суд не вирішує дане питання. Судом також встановлено, що стороною позивача за звернення з даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 1 211 грн. 20 коп., що стверджується квитанцією з «ID»: 7090-2617-3852-4399 від 10.11.2025 року (а. с. 5). Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідачки на користь позивача на підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог. На підставі статтей 104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та,

Outcome: approved