Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

В березні 2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 26.12.2013 № 111483055 у сумі 114 218,32 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 83 849,21 грн., заборгованість за відсотками 14 163,10 грн., заборгованості за комісією 16 206,01 грн., а також витрати по сплаті судового збору і витрати на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 26.12.2013 року між ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», та відповідачем був укладений кредитний договір № 111483055. Відповідно до умов вищезазначеного договору відповідачу було відкрито поточний рахунок, видано платіжну картку та встановлено кредитний ліміт зі сплатою відсотків за його використання та комісії. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши позичальнику кредитні кошти в строки та порядку, визначені умовами договору. Однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення суми кредиту та відсотків, а також оплати комісії не виконала, в зв`язку з чим заборгованість [PERSON] склала 114 218,32 грн. 25.07.2024 між АТ «Банк Форвард» та позивачем було укладено договір про відступлення прав вимоги, згідно якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги, зокрема до [PERSON] . Оскільки відповідачем заборгованість не погашено до теперішнього часу, позивач звернувся із даним позовом до суду. Згідно ухвали Інгульського районного суду м. Миколаєва від 26.03.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. 30.07.2025 на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Шелудько О.О. надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вона просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень проти позову посилається на те, що долучені до матеріалів справи заява (оферта) № 111483055 та довідка містять різні умови кредитування, в зв`язку з чим неможливо визначити, які саме умови були встановлені для відповідача. Зазначає, що до позовної заяви не долучено жодних первинних бухгалтерських документів на підтвердження здійснення нарахувань по кредитному договору первісним кредитором, внесення відповідачем коштів на його погашення, дат такого внесення, їх періодичності, тощо. Вважає, що надана виписка з особового рахунку не є документом первинної бухгалтерської документації в розумінні чинного законодавства, не містить всіх необхідних реквізитів та відповідно не є належним доказом по справі. Також вважала, що безпідставним і протиправним є нарахування відповідачу комісії за вказаним кредитним договором. Окремо представник відповідача зауважувала на тому, що надані позивачем документи не в повній мірі підтверджують обсяг прав, які були передані від первісного кредитора до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». 30.07.2025 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (уточнений), згідно якого вона наполягає на необґрунтованості позовних вимог та просить відмовити в їх задоволенні. Додатково представник відповідача вказувала на те, що відповідачем було понесено витрати на професійну правничу допомогу в зв`язку з розглядом даної справи в розмірі 6 000,00 грн. та очікується понести витрати в умі 8 000,00 грн. Також 30.07.2025 на адресу суду від представника відповідача [PERSON] адвоката Шелудько О.О. надійшло клопотання про витребування доказів. А саме просить суд витребувати у позивача копії заяви (оферти) від 26.12.2013, анкети, довідки про умови кредитування, на підставі яких було подано позов; витребувати у АТ «Банк Форвард» інформацію про фактично витрачені кошти [PERSON] за період з 05.11.2013 по 24.07.2024 по особовим рахункам угоди № 111483055 від 26.12.2013 із зазначенням дати транзакції та залишку коштів на рахунку. Відповідно до ухвали Інгульського районного суду м. Миколаєва від 31.07.2025 позовну заяву ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості - залишено без руху; встановлено позивачу десятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали для усунення зазначених у ній недоліків. При цьому згідно ухвали суду про залишення позову без руху позивачу необхідно було надати досуду долучені ним до матеріалів справи докази належної якості, які дають можливість візуально ознайомитись з їх змістом, а саме: копії заяви (оферти) № 111483055 від 26.12.2013, анкети № 162124954, опитувальника клієнта фізичної особи, довідки про умови кредитування. Копії вказаних документів належної якості були надані представником позивача на адресу суду 18.08.2025. Згідно ухвали Інгульського районного суду м. Миколаєва від 19.08.2025 призначено судове засідання у справі № 489/2067/25; представник відповідача адвокат Шелудько О.О. приймає участь у розгляді справи в режимі відеоконференції. Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом про розгляд справи належним чином. Від нього 08.01.2026 надійшла заява по розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Шелудько О.О. в судове засідання не з`явились, повідомлені судом про розгляд справи належним чином, від представника відповідача 15.01.2026 надійшла зава про розгляд справи за їх відсутності, в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі. Протокольною ухвалою суду відмовлено у клопотанні представника відповідача про витребування доказів, оскільки у справі є виписки та інші докази, які є достатніми для встановлення фактичних обставин справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 26.12.2013 відповідач [PERSON] підписала заяву (оферту) № 111483056 до ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», з метою укладання кредитного договору та отримання кредитної картки (а.с. 184). Відповідно до умов вказаної заяви [PERSON] зазначила про отримання бажаного кредитного ліміту - 6 000,00 грн. Згідно змісту заяви відсотки за користування кредитом 49 % річних, щомісячна комісія за РКО 0%. Згідно п. 1.4.1 заяви [PERSON] погодилась з тим, що складовою та невід`ємною частиною договору про кредит будуть являтись Умови по карткам та Тарифи по карткам, з якими вона ознайомлена і повністю згодна, їх зміст розуміє та їх положення зобов`язується неухильно дотримуватись. Відповідно до п. 1.4.3 заяви розмір ліміту буде встановлений банком самостійно на підставі відомостей, повідомлених позичальником банку. Вказану заяву було підписано [PERSON] власноручно. Також відповідачем [PERSON] було підписано довідку про умови кредитування ПАТ «Банк Русский Стандарт», згідно якої процентна ставка за користування кредитом встановлена в розмірі 49,00 %; комісія за зняття готівки за рахунок кредиту 4,9 %, сума кредиту до 12 000,00 грн., строк кредиту 60 міс. (а.с. 182). На підставі вказаної заяви (оферти) відповідачу було надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку. Позивач зазначає, що відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами, тобто не виконала зобов`язання за кредитним договором. ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» обґрунтовує свій позов у частині стягнення заборгованості тим, що між сторонами був укладений кредитний договір, за умовами якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак остання не виконувала зобов`язання за цим договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість. На підтвердження вказаних обставин ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» надало суду: копію зави (оферти) № 111483056 від 26.12.2013; копію довідки про умови кредитування від 26.12.2013; копію розписок про отримання [PERSON] платіжних карток; копію розрахунку заборгованості за договором кредиту № 111483055; копію виписки по рахунку згідно угоди № 111483055 за період з 05.11.2013 по 10.06.2023 Враховуючи викладене судом встановлено, що ПАТ «Банк Руский Стандарт» відкрило на ім`я відповідача картковий рахунок, видало кредитну картку, на яку було зараховано кредитні кошти. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості [PERSON] за договором № 111483056 від 26.12.2013 станом на 24.07.2024 року існує заборгованість в сумі 114 218,32 грн., яка складається з: заборгованість за тілом кредиту 83 849,21 грн., заборгованість за відсотками 14 163,10 грн., заборгованості за комісією 16 206,01 грн. (а.с. 16-19). У відповідності до копії витягу зі статуту АТ «Банк Форвард», останнє є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Банк Руский Стандарт» (а.с. 94-95). 25.07.2024 між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого банк відступив новому кредитору належні йому права вимоги до позичальників, в тому числі до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 111483056 (96-99). Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного правового регулювання. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 стаття 2 ЦПК України). Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що 26.12.2013 між ПАТ «Банк Руский Стандарт» та [PERSON] укладено договір кредиту, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Вказаний договір містить умови про порядок надання кредитного ліміту, розмір якого визначається банком, а також розмір відсотків за користування кредитними коштами. Факт отримання кредитних коштів відповідачем підтверджено випискою по рахунку (а.с. 20-92). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою, другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, в тому числі, договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ст.ст. 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Приймаючи до уваги вищевикладене, позивач у передбаченому законом порядку набув право вимоги до відповідача за вище вказаним кредитним договором. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором, просив, крім заборгованості за кредитом та відсотками, стягнути з відповідача заборгованість за комісією в розмірі 16 206,01 грн. Разом з тим, умовами заяви (оферти) № 11483055 від 26.12.2013, яку було підписано власноручно [PERSON] , встановлено, що щомісячна комісія за РКО складає 0 %. Інших видів комісійної винагороди на користь банку вказаною заявою не передбачено. Натомість згідно довідки про умови кредитування ПАТ Банк Руский Стандарт від 26.12.2013 визначено, що комісія за зняття готівки за рахунок кредиту становить 4,9 %. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець . Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У заяві (оферті) позичальника [PERSON] , окрім анкетних даних, контактної інформації, відомостей пропорядок нарахування кредитного ліміту та розмір процентної ставки обов`язку позичальника сплачувати комісію не встановлено. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг в АТ «Банк Руский Стандарт», відсутність у заяві (оферті) домовленості сторін про сплату комісії за користування кредитними коштами, підстави для стягнення з відповідача заборгованості з комісії в розмірі 16 206,01 грн. відсутні. Щодо вимог про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та відсотками суд вважає, що вони обґрунтовані та підлягають задоволенню, а саме з [PERSON] на користь ТОВ Фінансова компанія Кредит-Капітал підлягає стягненню 98 012,31 грн., з яких 83 849,21 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 14 163,10 грн. - заборгованість за відсотками. Згідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини 3 статті 12, частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При ухваленні рішення суд оцінює докази відповідно до вимог статей 77-78, чч. 3-4 ст. 82, 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В обґрунтування наявності у відповідача заборгованості та її розміру позивачем долучено до матеріалів справи виписку з особового рахунку [PERSON] згідно угоди № 111483055 за період з 05.11.2013 по 10.06.2023. Зі змісту даної виписки вбачається, що у зазначений період відповідач систематично користувалась кредитними коштами, здійснювала їх зняття, а також часткове погашення заборгованості. Згідно даної виписки прострочена заборгованість по кредиту станом на 24.07.2024 становить 83 849,21 грн. (а.с. 90). Згідно п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07ю2018 № 75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій. У відповідності до п. 63 Положення виписка з клієнтського рахунку може слугувати первинним документом, що підтверджує факт списання/зарахування коштів з/на цього/цей рахунку/рахунок клієнта, якщо вона містить такі реквізити: назву документа (форми); дату складання; найменування клієнта/банку, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності) фізичної особи; зміст та обсяг операції (підстави для її здійснення) та одиницю її виміру за кожною операцією, відображеній у виписці з рахунку клієнта; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у складанні виписки з рахунку клієнта/печатку банку. Долучена до матеріалів справи виписка відповідає вищевказаним положенням діючого законодавства, підписана уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ Банк Форвард Артемом Караченцевим (а.с. 92). Таким чином, виписка по картковому рахунку, що міститься в матеріалах справи, є належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися у сукупності з іншими доказами. Подібний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 16.09.2020 по справі № 200/5647/18. При цьому суд не приймає до уваги заперечення відповідача та його представника щодо відсутності належних доказів отримання [PERSON] кредитних коштів та визначення позивачем розміру заборгованості, оскільки вони спростовуються матеріалами справи та вищевказаними положеннями діючого законодавства. Доказів, які б спростовували правильність наданого позивачем розрахунку, матеріали справи не містять. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги виписку з особового рахунку боржника та зміст власноручно підписаної [PERSON] заяви (оферти), розписок про отримані платіжні картки, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню. А саме з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 98 012,31 грн., з яких 83 849,21 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 14 163,10 грн. - заборгованість за відсотками. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. 00 коп., суд приходить до наступного. За положеннями ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження судових витрат позивачем суду надано: копія договору про надання правової (правничої) допомоги № 0103 від 01.03.2024; копія витягу із замовлення; копія детального опису наданих послуг; копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; копія ордеру. Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивачем було понесено витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн., що підтверджується вище переліченими доказами. В той же час, при оцінці розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають відшкодуванню, суд застосовує ряд критеріїв - дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційність, співмірність, а також складність справи, значення справи для сторін і т.п. Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Згідно висновків Верховного Суду у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, всі її витрати на адвоката, якщо

Outcome: partial