Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

21.07.2025 р. до Чернігівського районного суду Чернігівської області через електронний суд надійшла позовна заява від позивача до відповідача, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ»: 1) заборгованість у сумі 93 342,94 грн; 2) витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн. Позивач мотивує свої вимог тим, що між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір №2001266418703 від 15.03.2019 р., за яким позичальнику видано кредит у сумі 23800 грн. Також 22.07.2020 року укладено кредитний договір №1001640621101, за яким позичальнику видано кредит у сумі 63481,88 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 03.03.2025 р. становить за договором №2001266418703 - 38 522,63 грн, з яких: 23 465,15 грн заборгованість за кредитом, 15057,48 грн заборгованість процентами. За договором №1001640621101 заборгованість становить 54820,31 грн, з яких: 39608,84 грн - заборгованість за кредитом, 11,24 грн - заборгованість процентами, 15200,23 грн. заборгованість за комісією. Ухвалою судді від 25.07.2025 р. провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання на 15.09.2025 р. Підготовче засідання призначене на 05.08.2025 р. відкладено на 23.09.2025 р. у зв`язку із неявкою відповідача. Підготовче засідання призначене на 23.09.2025 р. відкладено на 14.10.2025 р. у зв`язку із наданням відповідачу часу для ознайомлення з позовом та доданими до нього додатками. Ухвалою суду від 14.10.2025 р. підготовче провадження було закрито та справу призначено до судового розгляду на 10.11.2025 р. В судовому засіданні 10.11.2025 р. відповідач повідомив, що відзиву подавати не буде, але заперечив щодо позовних вимог частково, оскільки він є пенсіонером, крім пенсії іншого доходу не має, а тому заборгованість погасити не може. Для повідомлення представника позивача про підстави часткового заперечення позову відповідачем судове засідання було відкладено на 25.11.2025, а потім через неявку сторін на 18.12.2025 та 19.01.2026. Заслухавши відповідача та дослідивши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 15.03.2019 р. відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № 2001266418703 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «ПУМБ» згідно з якою беззастережно підтвердив, що приймає публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на підставі якої позивачем відкрито на ім`я відповідача поточний рахунок та видано кредитну картку з відновлювальною кредитною лінією. 21.07.2020 р. відповідач звернувся до банку з заявою про надання Споживчого кредиту "Рефінансування" на погашення заборгованості в сумі 63481,88 грн. За умовами кредитування банк надав клієнту кредит у розмірі 63481,88 грн на строк 48 місяців, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,99 %, розмір процентної ставки 0,01 % річних. У цей же день відповідачу видано кредиту в сумі 63481,88 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № TR.43188310.70172.23735 від 21.07.2020 р. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №2001266418703 від 15.03.2019 р. станом на 03.03.2025 р. загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «ПУМБ» складає 38 522,63 грн, з яких: 23 465,15 грн заборгованість за кредитом, 15057,48 грн заборгованість процентами. Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором №1001640621101 від 22.07.2020 р. станом на 03.03.2025 р. загальний розмір заборгованості [PERSON] перед АТ «ПУМБ» складає 54820,31 грн, з яких: 39608,84 грн - заборгованість за кредитом, 11,24 грн - заборгованість процентами, 15200,23 грн. заборгованість за комісією. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки передбачені договором кредиту належним чином не виконала, суд знаходить позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту такими, що підлягають задоволенню. Разом з тим, суду не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов`язання, що відповідає положенням ст. 617 ЦК України. За ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відсутність у [PERSON] коштів на погашення заборгованості, про що він зазначав у судовому засіданні, не є підставою для звільнення від обов`язку виконання обов`язків за договорами. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги те, що відповідач [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитними договорами, не виконав, суд знаходить позовні вимоги АТ «ПУМБ» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). За положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За правилами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Надані позивачем на обґрунтування своїх вимог докази суд вважає належними та допустимими і такими, що підтверджують укладення відповідачем вищевказаного кредитного договору, який не оспорений відповідачем у встановленому законом порядку та згідно з презумпцією правомірності договору є правомірним (дійсним) станом на час розгляду справи в суді. Внаслідок невиконання відповідачем узятих за кредитним договором зобов`язань утворилася заборгованість у вказаному розмірі, який також не спростовано відповідачем, і така заборгованість підлягає стягненню з нього на користь позивача. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову. Згідно платіжної інструкції № 248 від 11.07.2025 р. позивач сплатив судовий збір за подання даної позовної заяви до суду у розмірі 2 422,40 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений за подання позову судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved