Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

03 грудня 2025 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] в розмірі грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитини повноліття. Пред`явленівимогимотивованотим, що 06 грудня 2019 з відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сумісну дитину [PERSON] , [INFO] . Фактично сумісна дитина з відповідачем знаходиться на утриманні позивача. Ухвалою суду від 09 грудня 2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] будучи повідомленою про дату та час судового засідання до суду не з`явилася, в свою чергу надала заяву про слухання справи за відсутності сторін, на позовних вимогах наполягає та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, в свою чергу надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За результатами розгляду наявних у справі матеріалів та перевірки їх доказами, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 грудня 2019 року Саксаганським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №638. Від даного шлюбу сторони по справі мають спільну дитину дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той ізподружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разіпроживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності наданняутримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливостічоловіка надавати таке утримання. Отже, за змістом вказаної норми права, можливість отримання аліментів на утримання дружини, виникає за умови, що чоловік має можливість надавати таку матеріальну допомогу. Згідно із ст.84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежнові дїї матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини, яка є матір`ю на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежновід того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині незалежно від цієї обставини. Подавши докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов`язокіз доказування, оскільки ст.81 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов`язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.43 ЦПК України). Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов`язокіздоказуванняобставини при невизнані них сторонами та іншими особами, якіберуть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен братиучасті у зборідоказовогоматеріалу. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходитьсаме з принципу справедливості та розумності, враховуючи потреби дружини та фінансові можливості відповідача. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання відповнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного кодексу України). При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд виходить з положеньст.84 Сімейного Кодексу України,Постанови Пленуму Верховного Суду Українивід 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодобатьківства, материнства та стягненняаліментів», та бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платникааліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу, а також поганого стану здоров`я. Суд, вирішуючи питання про стягнення аліментів, керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище сторін. Аналізуючи встановлені у справіобставини в їхсукупності, та враховуючи той факт, щ овідповідач жодним чином не заперечував проти вимог позивачки, а отже не довів та не обґрунтував свою неспроможність сплачувати аліменти на дружину у запропонованому позивачкою розмірі, виходячи з принципу справедливості та розумності, та з урахуванням потреб позивачки, на утриманні та вихованні якої знаходиться дитина, яка не досягла трирічного віку, яка потребує постійного материнського догляду, суд вважає можливим задовольнити вимоги в цій частини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, щомісячно, до досягнення дитиною трьох років, такий розмір аліментів достатнім та таким, що не поставить матір з дитиною, а також відповідача, у скрутне матеріальне становище. У суду відсутні відомості про інші аліментні зобов`язання відповідача. Відповідач позов визнав. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення суду до негайного виконання у межах сплати платежу аліментів за один місяць. Таким чином встановлені судом обставини вказують, що вимоги позивачки що достягнення аліментів та дружину до досягнення дитиною трирічного віку, базуються на законі, тому підлягають задоволенню. Разом з тим, відповідно до ст.264ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Оскільки позивачка згідно з Законом України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, відповідач визнав позов, то відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 605, 60грн.

Outcome: approved