Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить встановити факт перебування на його утриманні неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обгрунтовує тим, що 24.07.2021 року між ним та [PERSON] зареєстрований шлюб, після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . Від даного шлюбу він з [PERSON] мають двох спільних дітей. Крім того, від першого шлюбу дружина має неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з ними. Тобто разом з дружиною вони виховують трьох дітей дітей: [PERSON] , 2009 року народження, [PERSON] , 2021 року народження, [PERSON] , 2021 року народження. Їх сім`я має статус багатодітної сім`ї, він є багатодітним батьком, а дружина - багатодітною матір`ю. Як багатодітний батько, він має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Дружина не працює, оскільки зайнята доглядом за синами - двійнятами до досягнення ними 6-річного віку. В сім`ї він єдиний годувальник, має достатній дохід, щоб на належному для фізичного та духовного розвитку дітей рівні утримувати сім`ю. Діти мають належне харчування, одяг, взуття, тощо. До свого пасинка [PERSON] він ставиться як до рідної дитини, оскільки його батько не може з поважних причин допомагати йому матеріально, утримує його самостійно. Встановлення даного факту йому необхідно для захисту та реалізації законних прав та інтересів неповнолітньої дитини та його прав, уникнення суперечностей при визначенні даного факту зі сторони органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших фізичних та юридичних осіб, тому і звернувся з вищевказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні, кожен окремо, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 50). Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Конотопської міської ради Сумської області, в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути без участі представника, при розгляді справи покладається на розсуд суду (а.с. 27). Третя особа [INFO] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог заперечує (а.с. 29). Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до приписів п. 2 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ст. 8 Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Регулювання сімейних відносин з метою забезпечення кожної дитини сімейним вихованням здійснюється Сімейним кодексом України (ст. 1 СК України). Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я утворюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Ч. 1 ст. 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 14 та ч. 1 ст. 15 СК України сімейні права та обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути передані іншій особі. Права та обов`язки батьків щодо виховання дитини передбачені ст. 150-151 СК України. За приписами ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 2, 5 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно із ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. З цього слідує, що підставою встановлення факту самостійного виховання та утримання неповнолітньої дитини особою, яка не має з нею кровного споріднення (як позивач у цій справі), є доведеність існування обставин, в силу яких обсяг прав матері або біологічного батька дитини обмежується або припиняється. Ст. 268 СК України закріплений обов`язок вітчима утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів, сестер, або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Вітчим - це чоловік (нерідний батько) рідної матері дитини, з яким мати й дитина постійно проживають однією сім`єю. Вітчим має особливий правовий статус, що істотно відрізняється від статусу батька, усиновлювача, опікуна та піклувальника, характеризується мінімально необхідним набором прав та обов`язків щодо пасинка, падчерки. Як було зазначено вище, сімейне законодавство, а саме ст. 268 СК України, передбачає права та обов`язки щодо утримання вітчимом падчерки, пасинка. Відносини, які виникають між дитиною та особами, у сім`ї яких вона виховувалась, є подібними до стосунків між рідними батьками та дітьми. Але наявність у дитини родичів за походженням при визначенні кола осіб, які мають обов`язки щодо її утримання, відповідно до законодавства підлягає врахуванню. Тому обов`язок осіб, у сім`ї яких виховувалась дитина, щодо її утримання виникає за умови відсутності у неї батьків, баби, діда, повнолітніх братів і сестер. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] в м. Конотоп Сумської області, батьком вказаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) та [PERSON] , який зареєстрований 14.02.2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Конотопу Конотопського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 45, розірвано (а.с. 4). З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 24.07.2021 року зареєстрували шлюб у Конотопському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Конотопському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 5). Згідно копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого Конотопським МВ УМВС України в Сумській області 19.01.19966 року, [PERSON] народився [INFO] в м. Конотоп Сумської області (а.с. 12). З копії паспорта громадянина України № [NUMBER] [PERSON] народилася [INFO] в м. Конотоп Сумської області (а.с. 13). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в м. Конотоп Сумської області, батьком вказаний [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в м. Конотоп Сумської області, батьком вказаний [PERSON] матір`ю - [PERSON] (а.с. 8). З копії витягу з реєстру територіальної громади № 2025/016157875 від 03.11.2025 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає в [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно копій витягів з реєстру територіальної громади № 2025/003173876 від 07.03.2025 року, № 2025/003175864 від 07.03.2025 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають в [ADDRESS] (а.с. 14). Відповідно до копії посвідчення, виданого Управлінням соціального захисту населення Конотопської міської ради [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , мають право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей (а.с. 16). З копії договору дарування від 27.02.2025 року, посвідченого приватним нотаріусом Конотопського районного нотаріального округу Сумської області Романенком О.М. [PERSON] , [INFO] , є власником земельної ділянки кадастровий № 5910400000:01:049:0019 та житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями та спорудами, що розташовані в [ADDRESS] (а.с. 17, 18). Згідно копії свідоцтва про Державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії [NUMBER] № 759348 [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , є фізичною особою-підприємцем (а.с. 19). З копії посвідчення серії [NUMBER] , виданого Конотопським управління праці та соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області вбачається, що [PERSON] 1988 року народження, є інвалідом першої групи (а.с. 20). Згідно копії трудової книжки серії [NUMBER] , виданої 30.06.2008 року [PERSON] , [INFO] , не працює (а.с. 21). З довідки Конотопського управління праці та соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області вбачається, що [PERSON] , 1988 року народження, знаходиться на обліку в Управлінні управління праці та соціального захисту населення Конотопської міської ради Сумської області та отримує соціальну допомогу як інвалід першої групи в розмірі 2 361 грн. 00 коп. (а.с. 44). Матеріали справи свідчать про те, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , має рідного батька - [PERSON] . Батько дитини не позбавлений батьківських прав, не звільнений від обов`язку надання коштів на утримання дитини. Проте, він є інвалідом І групи, отримує лише соціальну допомогу як інвалід першої групи в розмірі 2 361 грн. 00 коп., а тому за своїм матеріальним станом не має можливості утримувати свою дитину. Матір неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , офіційно не працює, займається доглядом за дітьми. Крім того, пояснила в судовому засіданні, що з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина не зверталася, оскільки він є інвалідом І групи, пересувається на інвалідному візку, тому за станом здоров`я не має можливості їх сплачувати. За твердженням позивача та його представника вбачається, що з моменту перебування у шлюбних відносинах з [PERSON] , її неповнолітній син [PERSON] від попереднього шлюбу проживає разом з ними, саме позивач надає дитині належне утримання та турботу. Свідок [PERSON] , допитаний в судовому засіданні пояснила, що родину [PERSON] знає тривалий час, підтримують дружні стосунки. Дійсно [PERSON] повністю утримує [PERSON] , батько хлопчика не допомагає, скільки за станом здоров`я не має такої можливості, матір не працює, доглядає за дітьми. Свідок [PERSON] , допитаний в судовому засіданні, надала аналогічні пояснення. У суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, про які повідомили свідки. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні та показання підтверджуються і доповнюються іншими зібраними по справі доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У суду немає сумніву в тому, що неповнолітній [PERSON] , [INFO] , спільно проживає разом з позивачем [PERSON] та перебуває на його утриманні, так як це підтверджується зібраними доказами по справі. Враховуючи вищевикладене, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, беручи до уваги, що встановлення даного факту не суперечить Закону і не порушує права, свободи та інтереси осіб, дійшов висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved