Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

До Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», в інтересах якої діє адвокат Сечко Сергій Володимирович, до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 09.02.2021 між позивачем та [PERSON] було укладено договір комплексного страхування майна DNH0NBR-211961V, предметом даного договору є майнові інтереси страхувальника пов`язані із володінням та користуванням квартирою за адресою: [ADDRESS] . 05.04.2023 із застрахованим майном відбулася страхова подія залиття застрахованої квартири водою. Страхувальник за договором комплексного страхування майна DNH0NBR-211961V звернувся до позивача із заявою про подію та виплату, залиття квартири було визнано страховим випадком. Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування за договором комплексного страхування майна DNH0NBR-211961V у розмірі 24 341 грн. 07 коп. Оскільки позивачем було сплачено страхове відшкодування за договором комплексного страхування майна, позивач просить стягнути з відповідачів суму сплаченого страхового відшкодування та понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.10.2025 року суддя Стадченко О.В. визначена для розгляду даної справи. Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 20.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду. 24.12.2025 надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судові засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду справи були сповіщені в порядку, передбаченому ЦПК України, про причини неявки відповідачі суд не повідомили, не надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не скористалися правом надання відзиву на позов. Відповідачам надсилалась ухвала про відкриття провадження у справі, позовна заява з додатками до неї та судові повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання. Клопотання про відкладення розгляду справи або про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції суду не подавали. У відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У зв`язку з чим суд, за відсутності заперечень сторони позивача, вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 280, 281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. У сформованому правовому висновку Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, з таких підстав. Судом встановлено, що 09.02.2021 між позивачем та [PERSON] було укладено договір комплексного страхування майна DNH0NBR-211961V, предметом даного договору є майнові інтереси страхувальника пов`язані із володінням та користуванням квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4). 05.04.2023 із застрахованим майном відбулася страхова подія залиття застрахованої квартири водою, про що комісією у складі представників КП «Жилсервіс 5» ДМР було складено акт про залиття від 11.04.2023 року. Причиною залиття квартири [ADDRESS] 05.04.2023 стало витік з інженерних мереж системи теплопостачання у квартирі [ADDRESS] (а.с. 5). Після цієї події [PERSON] , звернулась до АТ «СК «АРКС» із Заявою про виплату страхового відшкодування за подією, яка мала місце 05.04.2023 року та в результаті якої пошкоджено застраховану квартиру, з метою отримання виплати страхового відшкодування (а.с.6). Оскільки даний випадок є страховим за договором страхування, страховиком вищевказана заява була прийнята та здійснені дії по встановленню всіх обставин події, визначенню розміру збитку та виплаті страхового відшкодування. Відповідно до розрахунку страхового відшкодування від 01.05.2023 (а.с.10) та страхового акту №ARX3651780 від 01.05.2023 року ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» визнало факт залиття квартири страховим випадком та прийняло рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 24 341 грн. 07 коп. (а.с. 9-10). На підставі кошторису відновлюваного ремонту від 01.05.2023 року (а.с.7-8), розрахунку страхового відшкодування від 01.05.2023 (а.с.10) та Страхового акту №ARX3651780 від 01.05.2023 року (а.с.9) ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» здійснило страхову виплату [PERSON] в сумі 24 341 грн. 07 коп., що підтверджене платіжним дорученням №969742 від 02.05.2023 (а.с. 11-12). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 18.04.2025 №423391412 власниками квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] (частка власності на підставі свідоцтва про право власності, б/н, 18.02.2008, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради), [PERSON] (частка власності на підставі свідоцтва про право власності, б/н, 18.02.2008, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради), [PERSON] (частка власності на підставі свідоцтва про право власності, б/н, 18.02.2008, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради), [PERSON] (частка власності на підставі свідоцтва про право власності, б/н, 18.02.2008, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради) (а.с. 13). Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідачів покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Факт залиття з вини відповідачів квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , підтверджується актом про залиття від 11 квітня 2023 року КП «ЖИЛСЕРВІС-5» ДМР, у якому зазначено, що причиною залиття вищевказаної квартири є витік з інженерних мереж системи теплопостачання у квартирі [ADDRESS] , яка на праві спільної часткової власності належить відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Надані позивачем документи підтверджують обсяг пошкоджень, які завдані квартирі, розташованої за адресою: [ADDRESS] , та вартість ремонтних робіт, а отже, є належними. Відповідачами не надано суду жодних заперечень проти позову та доказів на підтвердження цих заперечень. У відповідності до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Враховуючи встановлені обставини, вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про стягнення з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] страхового відшкодування внаслідок страхового випадку у розмірі 24 341, 07 грн. є обґрунтованими. Отже, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Стягнення заборгованості судом здійснюється пропорційно до розміру часток відповідачів у праві власності на майно, що відповідає вимогам ст. ст. 322, 360 ЦК України. Відповідно положень статі 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема, у разі задоволення позову на відповідача. Відтак, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову у даній справі, сплачений позивачем судовий збір при звернені до суду з позовом у сумі 3 028 гривень підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved