Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Рішенням суду від 17.12..2025 у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих грошових коштів відмовлено. 22.12.2025 суду надійшла заява представника відповідача Розумної О.О. про ухвалення додаткового рішення, в якій просила суд ухвалити додаткове рішення та стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 80000,00 грн. На підтвердження понесених витрат надає копії ордеру на надання правичої допомоги серії АХ№1265307, витягу з договору №12 про надання правової допомоги №12 від 02.06.2025, додатку №1 до Договору про надання правової допомоги №12 від 02.06.2025, акту приймання-передачі виконаних робіт №1 від 18.12.2025, свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №1190 від 23.03.2012. Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.01.2026 вказану заяву розподілено в провадження судді Кіндера В.А. 25.12.2025 на адресу суду через систему Електронний суд від [PERSON] надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. В обґрунтування вказує, що розмір витрат на правничу допомогу, є необґрунтованим, неспівмірним зі складністю справи та обсягом робіт, кількістю витраченого часу і документів для вивчення, значенням справи для сторони, справа не має публічного інтересу та не впливає на репутацію сторони. Зазначає, що до матеріалів судової справи в цілому не надано копію договору про надання правової допомоги, що є обов`язковим. Також не надано доказів здійснення оплати [PERSON] гонорару за укладеним договором та фактичного понесення витрат, які вона просить стягнути з Позивача. Окрім того, неможливо визначити однозначно вартість послуг, встановлену договором, розмір гонорару , порядок його сплати, порядок фіксації виконаних адвокатом робіт та наданих послуг, порядок підписання сторонами супутніх до договору документів для набуття ними юридичної сили, інші обов`язкові умови. Вказує, що заявлені Відповідачем витрати у розмірі 80000,00 грн. є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру у зв`язку з чим, підлягають зменшенню. Ураховуючи вищевикладене, вказує, що у разі якщо суд дійде до висновку про можливість ухвалення додаткового рішення про стягнення з Позивача на користь Відповідача судових витрат на правничу допомогу, вважає, що у стягненні витрат належить відмовити повністю або зменшити їх розмір до 500,00 грн. Згідно ч. 3 ст. 246 ЦПК України - додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Ознайомившись із заявою та матеріалами справи, судом встановлено наступне. Згідно ч.1 ст.246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Вирішуючи вимоги представника відповідача щодо ухвалення судом додаткового судового рішення, суд виходить з наступного. Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогуце гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права. Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо. Так, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у числі інших, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України). Згідно ст.137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 2, 3, 8 статті 141 ЦПК України визначено, що інші судові втирати витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Судом встановлено, що представництво відповідача у суді здійснювала адвоката Розумна О.О. на підставі договору №12 про надання правової допомоги від 02.06.2025. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу представником Ковалінської О.О. до суду надано: - Витяг з Договору №12 про надання правової допомоги від 02.06.2025 укладений між [PERSON] та адвокатом Розумною О.О., відповідно до умов якого адвокат надає необхідну правову допомогу клієнтові з приводу представництва та захисту його інтересів у судах загальної юрисдикції всіх інстанцій, в органах державної влади та управління, установах, організаціях, правоохоронних органах, з питань що пов`язані із зіхистом прав та інтересів Клієнта під час розгляду справи №953/5013/25(п.1); - Ордер на надання правничої допомоги серії АХ №1265307 [PERSON] , адвокатом Розумною О.О..; - Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №1190 на ім`я Розумної О.О.; - Додаток №1 до Договору про надання правової допомоги №12 від 02.06.2025, відповідно до умов якого за надання правової допомоги з приводу представництва та захисту інтересів Клієнта в Київському районному суді м.Харкова під час розгляду справи №953/5013/25, клієнт має сплатити адвокату гонорар, який встановлюється в розмірі фіктосаної суми, а саме: ознайомлення з матеріалами справи ві електронному вигляді або фактично в суді першої інстанції, збирання доказів на підтвердження правової позиції, складання відзиву на позовну заяву та подання його до суду, участь в судових засіданнях по справі в суді першої інстанції, складання заперечення,заяв, клопотань, додаткових пояснень 80000,00 грн. . - Акт приймання-передачі виконаних робіт №1 від 18.12.2025 до Договору про надання правової допомоги №12від 02.06.2025,пунктом 2 якого визначено, що сторони погодили, що адвокатом станом на 18.12.2025 виконаний комплекс юридичних послуг (професійної правничої допомоги), пов`язаних з розглядом справи, а саме: Ознайомення з матеріалами справи, консультування з приводу можливостей та перспектив судового розгляду вказаної справи в суді першої інстанції, збирання доказів на підтвердження правової позиції, складання відзиву на позовну заяву та подання його до суду, участь у судових засіданнях по справі в суді першої інстанції, складання клопотань про виклик свідків, подання додаткових пояснень, на загальну суму 80000,00 грн. Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з вимогами частин першої, другої, четвертої, п`ятої, шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Суд відхиляє посилання позивача, щодо того, що Витяг з Договору не підтверджує повноважень представника позивача з огляду на те, що відповідно до ч. 2 ст.95 ЦПК України якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Враховуючи, що інформація, яка міститься в наданому до суду витягу з Договору №12 про надання правової допомоги від 02.06.2025 надає суду можливість встановити суть правовідносин, які виникли у адвоката Розумної О.О. та клієнта [PERSON] , з урахуванням того, що в повному тексті договору має місце інформація, яка може містити адвокатську таємницю, відтак посилання позивача [PERSON] на те, що повноваження представника відповідача не підтверджені належним чином - необгрунтовані. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19). Вирішуючи питання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує, що: - не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі №922/1964/21); - при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі №927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц). - метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (постанови Верховного Суду від 04.10.2021 від № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. - витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 23 вересня 2021 року у справі № 904/1907/15). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial