Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що 17 грудня 2024 року [PERSON] на підставі анкети-заяви приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" (далі АТ "А-Банк") та уклала кредитний договір АВН0СТ155101734431965938, за умовами якого було встановлено кредитний ліміт на її банківський рахунок, видано платіжну картку, надано кредит у сумі 40000 грн. строком на 24 місяців, до 16.12.2026, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 85,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник, підписавши електронним цифровим підписом анкету-заяву підтвердила свою згоду на те, що вказана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківсьих послуг в АТ "А-Банк" разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://а-24.a-bank.com.ua складає між нею та Банком кредитний договір Вказує, що АТ «А-Банк» виконало у повному обсязі свої зобов`язання за вказаним кредитним договором, відкрило на ім`я позичальника [PERSON] картковий рахунок та надало їй банківську картку з кредитним лімітом у сумі 40000 грн. та можливістю розпоряджатися кредитними коштами. Відповідач [PERSON] своїх зобов`язань за вказаним кредитним договором належним чином не виконала, допустила прострочення виконання зобов`язання. Станом на 02.12.2025 прострочена заборгованість за кредитом становить 11383 грн. 32 коп., з яких: 8408 грн. 38 коп. заборгованість за тілом кредиту, 2249 грн. 77 коп.- заборгованість за відсотками, 725 грн. 17 коп. - заборгованість за пенею. Покликаючись на вимоги ст. 525-530, 610-612, 631, 1046-1049 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 11383 грн. 32 коп.. та понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 2442 грн. 40 коп. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 279 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися, проте відповідачу було надано строк п`ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно положень ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзиву на позовну заяву відповідачем не подано, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що не суперечить вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Статтею 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, яка вказує на те, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до положень ст. 1046, 1049 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 цього ж Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору - пункт 5 частини 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.11.2021 року у справі №243/6552/20 (провадження №61-1347св21) будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Судом встановлено, що 17 грудня 2024 року між АТ «АКЦЕНТ-БАНК» та [PERSON] на підставі анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ "А-Банк" укладено кредитний договір №АВН0СТ155101734431965938, за умовами якого відповідачу було встановлено кредитний ліміт на її банківський рахунок, видано платіжну картку, надано кредит у сумі 40000 грн. строком на 24 місяців до 16.12.2026, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 85,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач, підписавши електронним цифровим підписом анкету-заяву, паспорт споживчого кредиту, підтвердила свою згоду на те, що вказана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання Банківсьих послуг в АТ "А-Банк" разом з Умовами та правилами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua, складає між нею та Банком кредитний договір та зобов`язалася здійснювати погашення кредиту щомісячними платежами, в розмірі не менше 5 % від заборгованості за кредитом. Наведене підтверджується анкетою-заявою про приєнання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» від 17.12.2024, паспортом споживчого кредиту, які підписані позичальником [PERSON] електронним підписом. Свої зобов`язання за вказаним кредитним договором АТ "А-Банк" виконало у повному обсязі, шляхом зарахування кредитних коштів у сумі 40000 грн. на відкритий позикодавцем картковий рахунок та надано можливість розпоряджатися кредитними коштами, що підтверджується меморіальним ордером від 17.12.2024 про перерахування кредитних коштів, довідкою за виданою карткою, випискою по картці [PERSON] щодо руху коштів на картковому рахунку останньої. Таким чином, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору позики, який оформлений сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису. Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У встановлений договором строк відповідач не виконала свої боргові зобов`язання за вказаним кредитним договором, порушила порядок та строки погашення кредиту. Внаслідок чого станом на 02.12.2025 утворилася заборгованість за кредитом в сумі 11383 грн. 32 коп., з яких: 8408 грн. 38 - заборгованість за тілом кредиту, 2249 грн. 77 коп. - заборгованість за відсотками, 725 грн. 17 коп. - заборгованість за пенею, що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Частина 2 ст. 615 ЦК України вказує, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Доказів протилежного суду не надано. Відповідачем не спростовано факт укладення зазначеного кредитного договору та наявність простроченої заборгованості за кредитом. Кредитним договором передбачено, що позичальник [PERSON] зобов`язалася сплатити пеню у розмірі 0.07 відсотків (не менше 1 грн.) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день прострочки 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану, який неодноразово продовжувався та діє на даний час. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Із розрахунку вбачається, що позивачем нараховано пеню за неналежне виконання договору відповідачем за період із 17.12.2024 р. до 02.12.2025 р. у сумі 725 грн. 17 коп. Враховуючи викладене, суд вважає за вірне відмовити позивачу у стягненні з відповідача пені у сумі 725 грн. 17 коп., оскільки заявлені в цій частині позовні вимоги не відповідають вимогам закону. Таким чином встановлено, що позичальник [PERSON] взяті не себе зобов`язання за кредитним договором АВН0СТ155101734431965938 від 17.12.2024 належним чином не виконала, у передбачений в договорі строк суму позики 8408 грн. 38 коп. та нараховані проценти за користування позикою 2249 грн. 77 коп. не повернула, внаслідок чого станом на 02.12.2025 виникла заборгованість у сумі 10658 грн. 15 коп. Правові наслідки порушення грошового зобов`язання боржником визначені ст. 1050, 625 ЦК України, які передбачають відповідальність боржника та зобов`язують його сплатити суму боргу кредитору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048, ч. 1 ст. 1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника суми позики та процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 10658 грн. 15 коп. заборгованості за кредитом. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, зокрема вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд наводить наступний розрахунок (10658 грн. 15 коп. х 100) : 11383 грн. 32 коп. = 93.63 %, тобто позов задоволено на 93,63 %. Розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача, складає: 2422 грн. 40 коп. х 93,63 % = 2263 грн. 10 коп., тобто з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2268 грн. 10 коп. судових витрат зі сплати судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial