Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

У червні 2025 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій позивач вказує на те, що 28 грудня 2021 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб. Від шлюбу подружжя не мають спільних дітей. Підставою для розірвання шлюбу позивач зазначає те, що у нього з відповідачкою різні характери та погляди на життя. Сторони припинили шлюбні стосунки з грудня 2024 року, перестали проявляти турботу один до одного, зникло почуття любові та взаєморозуміння. Наразі подружжя фактично проживає окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. На глибоке переконання позивача, збереження шлюбу не є можливим та суперечить його інтересам. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 червня 2025 року справу було передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2025 визначено головуючу суддю Котенко Р. В. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 21 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в судове засідання на 27 листопада 2025 року. У судове засідання 27 листопада 2025 року сторони не з`явилися, про час, місце та дату слухання справи повідомлялись належним чином. 06 листопада 2025 року через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання, в якому останній підтримав позовні вимоги та просив суд розглядати справу за його відсутністю. Відповідач правом на подання відзиву не скористалася, будь-яких заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило. Направлена відповідачу за її зареєстрованим місцем проживання судова повістка була отримана нею 16 листопада 2025 року, що підтверджується її особистим підписом у довідці про вручення поштового відправлення. Судове засідання було відкладено на 19 січня 2026 року для повторного повідомлення сторін. У судове засідання сторони повторно не з`явилися, про час, місце та дату слухання справи повідомлялись належним чином. 30 грудня 2025 року через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання, в якому останній підтримав позовні вимоги та просив суд розглядати справу, призначену на 19 січня 2026 року, за його відсутністю. Будь-яких заяв, клопотань від відповідача до суду не надходило. Беручи до уваги, що справа розглядається у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін про судове засідання, тобто їх явка є не обов`язковою, враховуючи подані позивачем заяви, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи, дослідивши наявні матеріали справи, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 28 грудня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] Печерським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 2021. Після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . Від шлюбу подружжя не мають спільних дітей. Позивач вказує, що подальше спільне проживання та збереження родини є неможливим та суперечить його інтересам. Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтями 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористався цим правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги доводи позивача, суд вважає, що причини, що спонукають його наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу. Частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За наявності таких обставин справи суд вважає, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, підстав для надання строку для примирення сторін суд також не вбачає. Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Судові витрати відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Outcome: approved