Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. ТОВ Бізнес позика 17 листопада 2025 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 16606,27 грн та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27.10.2021 ТОВ Бізнес позика та [PERSON] в електронній формі уклали кредитний договір на суму 6000 грн. Договір підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а кошти перераховано на її банківську картку. [PERSON] порушила умови договору, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 16606,27 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 6000 грн, за відсотками 9983,82 грн, комісією 622,45 грн. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 24 листопада 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Також задоволено клопотання позивача та витребувано у АТ КБ Приватбанк докази зарахування кредитних коштів на рахунок відповідача. Представник позивача у судове засідання не з`явився, позивач та його представник були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у позовній заяві представник зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи шляхом надсилання повістки за адресою її реєстрації, до суду повернулося поштове повідомлення про вручення з відміткою про причини невручення адресат відсутній за вказаною адресою. Оскільки відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив не подала, та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд цієї справи. Оскільки у судове засідання не з`явилися усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.4 ст.268 ЦПК у зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписав рішення без його проголошення. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК датою ухвалення його рішення зазначена дата складення повного судового рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Укладення кредитного договору та видача коштів. Відповідно до паспорта споживчого кредиту 27.10.2021 року [PERSON] ознайомилася з умовами кредитування, а ТОВ Бізнес позика виконало обов`язок надати інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій. Підписання Паспорта було здійснено о 18:00:51 шляхом введення одноразового ідентифікатора G-3333, надісланого в СМС-повідомленні. 27 жовтня 2021 року ТОВ Бізнес позика та [PERSON] уклали в електронній формі Договір №426383-KC-001 про надання кредиту. Суд дослідив копію цього договору, що надана позивачем. Процес укладення правочину підтверджується Візуальною формою послідовності дій клієнта. Відповідач приєднався до запропонованого кредитодавцем договору, підписавши його електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-3695 27.10.2021, про що зазначено у тексті договору та вказаній формі. Договором встановлені такі умови кредитування: - загальний розмір наданого Кредиту: 6000 грн. - строк кредитування 24 тижні, - процентна ставка - фіксована, у розмірі 1,08048257% на день, - комісія за надання Кредиту - 900 грн. - термін дії Договору: до 13.04.2022 р. На виконання умов зазначеного договору ТОВ Бізнес позика 27.10.2021 перерахувало на банківську картку відповідача MasterCard № [NUMBER] , яку [PERSON] самостійно вказала у своїй анкеті при реєстрації в особистому кабінеті, 6000 грн, що підтверджується наданою позивачем квитанцією платіжної системи ТАСPay document id: [NUMBER] . Фактичне зарахування кредитних коштів 27.10.2021 у сумі 6000 грн на рахунок відповідача підтверджується наданою АТ КБ Приватбанк на виконання ухвали суду про витребування доказів банківською випискою з рахунку [NUMBER] , до якого прив`язана платіжна картка № [NUMBER] . Порушення зобов`язання та розмір заборгованості. Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ Бізнес позика відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, сплатила кредит лише частково, а саме у сумі 1250 грн, у зв`язку з чим у період станом на 30.10.2025 за кредитним договором виникла заборгованість у розмірі 16606,27 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 6000 грн, за відсотками 9983,82 грн, комісією 622,45 грн. Відсотки за користування кредитом фактично нараховувалися за період з 27 жовтня 2021 року по 13 квітня 2022 року включно. Після закінчення строку кредитування додаткових нарахувань не було. Норми права, які застосував суд. На підставі ст. 205 та ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин, зміст якого зафіксований в електронному документі, вважається вчиненим у письмовій формі. Відповідно до ст. 13 ЗУ Про споживче кредитування договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України Про електронну комерцію електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1, ч.2 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом включають, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що між ТОВ Бізнес позика та відповідачем [PERSON] виникли цивільно-правові відносини на підставі кредитного договору, укладеного в електронній формі. [PERSON] була обізнана з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків та комісії, та погодилася з ними. Факт укладення договору підтверджується використанням відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до власноручного підпису. Належне виконання первісним кредитором своїх зобов`язань щодо надання кредитних коштів підтверджується наданою позивачем квитанцією платіжної системи про перерахування коштів на картку відповідача згідно з умовами кредитного договору та випискою банку про зарахування цих коштів на рахунок відповідача. Відповідач, порушуючи умови кредитного договору та вимоги ст. 526, 1054 ЦК України, взяті на себе зобов`язання не виконала. Доказів погашення заборгованості чи спростування розрахунку позивача відповідач суду не надала. Суд перевірив наданий позивачем розрахунок заборгованості та визнає, що сума заборгованості, яку позивач просить стягнути, є обґрунтованою та відповідає умовам договору. Загальна сума цієї заборгованості становить 16606,27 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту 6000 грн, за відсотками 9983,82 грн, комісією 622,45 грн. Нарахування процентів здійснено в межах строку кредитування та не суперечить нормам ЦК і ЗУ Про споживче кредитування. Окремо суд звертає увагу на обґрунтованість нарахування комісії за надання кредиту. Правовідносини сторін регулюються Законом України «Про споживче кредитування», який є спеціальним законом у цій сфері. Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 цього Закону, загальні витрати за споживчим кредитом включають, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту. Таким чином, на відміну від попереднього законодавчого регулювання, яке базувалося на Законі України Про захист прав споживачів, чинне законодавство прямо передбачає право кредитодавця включати до витрат за кредитом комісію, пов`язану з його наданням. Судом встановлено, що комісія у розмірі 900 грн була чітко визначена у кредитному договорі, погоджена сторонами у фіксованому розмірі та включена до розрахунку реальної річної процентної ставки та загальних витрат за кредитом, з чим [PERSON] погодилася, підписавши договір. Нарахування комісії відповідає умовам договору та включено у загальну вартість кредиту та у розрахунок реальної річної процентної ставки, тому відповідає нормам п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» і є правомірним. Враховуючи принцип свободи договору (ст. 627 ЦК України) та презумпцію правомірності правочину (ст. 204 ЦК України), а також те, що відповідач не заперечував дійсність зазначеного пункту договору, суд вважає вимогу про стягнення заборгованості за комісією правомірною та такою, що підлягає задоволенню. За таких обставин, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 16606,27 грн законною та обґрунтованою, позовна заява підлягає задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. Доказів наявності інших витрат, зокрема і на професійну правничу допомогу, позивач не надав.

Outcome: approved