Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 03.01.2024 року приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до банківського рахунку, шляхом укладення кредитного договору № AВН0СТ155101704270926218. Відповідачу було надано кредит в сумі 34 800 грн. на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 85% на 36 місяців на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Зазначає, що відповідач не виконував свої зобов`язання, внаслідок чого станом на 04.11.2025 року утворилась заборгованість перед банком в сумі 68 727 грн. 94 коп. На підставі викладеного, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість станом на 04.11.2025 року у розмірі 68 727 грн. 94 коп., з яких 34 800 грн. тіло кредиту, 33 927 грн. 94 коп. заборгованість за відсотками, за кредитним договором № AВН0СТ155101704270926218 від 03.01.2024 року, а також стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді від 10.11.2025 року відкрито провадження по цивільній справі, судовий розгляд постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. У судове засідання відповідач не з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, суд про причини неявки не повідомив, відзив не подав. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з огляду на наступне. Так, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. 03.01.2024 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № AВН0СТ155101704270926218. Згідно даного договору відповідач отримав кредит у розмірі 34 800 грн. Так, статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як убачається з матеріалів справи, банк свої зобов`язання перед позичальником виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти, однак позичальник взяті на себе за кредитним договором зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості. Згідно розрахунку заборгованості, в наслідок несвоєчасного виконання зобов`язання, відповідач станом на 04.11.2025 року, заборгував перед банком борг в загальній сумі 68 727 грн. 94 коп., з яких 34 800 грн. тіло кредиту, 33 927 грн. 94 коп. заборгованість за відсотками. Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що заявлені вимоги підлягають задоволенню, а право позивача на повернення кредиту та сплату процентів захисту.

Outcome: approved