Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що 14.01.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачкою було укладено кредитний договір №6269845. 13.02.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №13022024, відповідно до умов якого набуло права грошової вимоги до відповідачки. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідачка припинила здійснення платежів для погашення кредитної заборгованості в результаті чого заборгованість основного боргу становить 30634,27 грн., з яких 19204,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та сума заборгованості за відсотками становить 11430,27 грн.. Відповідач добровільно борг не погашає, тому позивач змушений звернутися до суду та просить стягнути з відповідача наявну заборгованість за кредитним договором №6269845 від 14.01.2023, а також судові витрати. Ухвалою судді від 13.11.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. Представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи за відсутності представника товариства та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не з`явилася з невідомих для суду причин, відзиву на позов не подавала, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася у передбаченому законом порядку, в тому числі, шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному вебсайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Таким чином, виходячи з поданих заяв, судом розглядається справа за наявними доказами у відсутності сторін без фіксування звукозаписувальним технічним засобом. Відповідач відзиву, щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надала, хоча була повідомлена про розгляд даної справи. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 14.01.2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачкою було укладено кредитний договір №6269845. 13.02.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №13022024, відповідно до умов якого набуло права грошової вимоги до відповідачки. Згідно розрахунку заборгованості заборгованість [PERSON] по кредитному договору №6269845 від 14.01.2023 складає 30634,27 грн., з яких 19204,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу та сума заборгованості за відсотками становить 11430,27 грн.. Відповідно до п.1.1 договору факторингу фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за управління кредитом, плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч.1 ст.513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Частина 1 статті 514 ЦКУ зазначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч.1 ст. 517 ЦКУ первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи,які засвідчують права,що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Встановленому факту відповідають договірні правовідносини сторін, врегульовані ст.ст. 1049, 1050 ЦК України та полягають в праві позивача вимагати від відповідача виконання взятого на себе зобов`язання та в обов`язку відповідача виконати взяті зобов`язання належним чином. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути також суму сплаченого судового збору. В частині стягнення судових витрат у сумі 1514, 00 грн, пов`язаних з розглядом справи, суд вважає за необхідне відмовити через недоведеність. На підставі ст.ст. 512-514,517,1049, 1050 ЦК України,

Outcome: partial