Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 24.01.2022 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір№103497072, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 9100 грн,, з терміном повернення до 24.01.2022 року, проценти за користування кредитом 1719 грн, які нараховуються за ставкою 0,63% від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом; стандартна базова процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; комісія за надання кредиту 455 грн. 16.07.2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №16072024, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передало, а ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає за плату належні ТОВ «Мілоан» права вимоги до боржників, зазначених у Реєстрах боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 16.07.2024 року до Договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 8027,21 грн., з яких: 6825,00 грн. сума заборгованості по основному боргу; 747,21 грн. сума заборгованості по відсоткам, 455 грн. комісія. Просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором№103497072 від 24.01.2022 року в загальному розмірі 8027,21 грн. та судові витрати. Ухвалою судді від 06.10.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно поданої заяви просить справу розглядати без участі представника та у випадку неявки у судове засідання відповідача, не заперечує проти постановлення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причину неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Суд на підставі ст.ст.223, 280-281 ЦПК України, ухвалив розглянути справу заочно, у відсутність сторін на підставі наявних у справі доказів, за згодою позивача. Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 24.01.2022 року між [PERSON] та ТОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит №103497072, відповідно до умов якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит в розмірі 9100 грн. на умовах зворотності, строковості, платності, а позичальник зобов`язується повернути та сплатити проценти за користування кредитом. Строк повернення позики 21.01.2022 рік, проценти за користування кредитом 1719 грн, які нараховуються за ставкою 0,63% від фактичного залишку за кожен день строку користування кредитом; стандартна базова процентна ставка за користування кредитом становить 5% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом; комісія за надання кредиту 455 грн. Відповідно до умов Договору кредитні кошти передаються позичальнику шляхом їх перерахування на картковий рахунок. Платіжним дорученням №38663440 від 24.01.2022 року підтверджено перерахування коштів в розмірі 9100 грн. на банківську картку відповідача № [NUMBER] . Згідно договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 року та акту прийому передачіРеєстру Боржників, де ТОВ «Мілоан» відступило за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» прийняла право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги. Згідно Витягу з Реєстру боржників (додаток №1) до договору факторингу №16072024 від 16.07.2024 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» прийняло право вимоги щодо кредитного договору №103497072, який укладено з [PERSON] , зазначена сума загального боргу в розмірі 8027,21 грн. Після отримання права грошової вимоги ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не здійснювало нарахування відповідачу штрафних санкцій. Отже, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за договором позики № 103497072від 24.01.2022року в загальному розмірі 8027,21 гривень. Позивач зазначає, що всупереч умовам договору, не зважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунок позивача, ні на рахунок попереднього кредитора. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1081 ЦК України, клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. З урахуванням вищенаведеного, суд погоджується з порядком нарахування позивачем заборгованості, яка відповідає вимогам закону та положенням договору, та вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами і вважаються судом доведеними та такими, що підлягають задоволенню та з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитом в розмірі 8027,21 грн., з яких: 6825,00 грн. сума заборгованості по основному боргу; 747,21 грн. сума заборгованості по відсоткам, 455 грн. комісія. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача також підлягає сплачена позивачем при зверненні до суду сума судового збору у розмірі 3028,00 грн.

Outcome: approved