Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки за несвоєчасну сплату аліментів, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів в сумі 79 531,95 грн. Обґрунтовуючи позов, посилається на те, що на підставі рішення Кам`янець-Подільського суду Хмельницької області від 02.12.2024 року, з відповідача [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.11.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, на підставі рішення Кам`янець-Подільського суду Хмельницької області від 02.12.2024 року, з відповідача [PERSON] стягнуто на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 06.11.2024 року і до досягнення дитиною [PERSON] трьохрічного віку, тобто до [INFO] . Відповідач не виконує рішення суду, не сплачує аліменти, внаслідок чого, відповідно до довідок розрахунків другого відділу ДВС у місті Хмельницькому, має заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини в розмірі 30 365,25 грн., заборгованість по сплаті аліментів на утримання дружини в розмірі 49 166,70 грн., що разом становить 79 531,95 грн. Відповідно, неустойка (пеня), згідно розрахунків, становить 131 281,57 грн., що перевищує 100% заборгованості згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, а тому просить стягнути пеню в межах наявної заборгованості по аліментах, а саме, в сумі 79 531,95 грн. Позивач в судове засідання не з`явилася, представник позивача надіслала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила справу розглядати за їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про місце і час розгляду справи судом повідомлений в установленому законом порядку, однак про причини неявки суду не повідомив. У відповідності до ст.280 ЦПК України, за відсутності заперечень з боку позивача проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами у відповідності до вимог ст.279 ЦПК України. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що у сторін по справі, у шлюбі, який рішенням суду від 02.12.2024 року розірвано, народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим 03.06.2023 року Кам`янець-Подільським ВДРАЦС у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ). Відповідач є платником аліментів в користь позивача на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 06.11.2024 року і до досягнення нею повноліття. Крім того, на підставі рішення Кам`янець-Подільського суду Хмельницької області від 02.12.2024 року, з відповідача [PERSON] стягнуто на утримання [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 06.11.2024 року і до досягнення дитиною [PERSON] трьохрічного віку, тобто до [INFO] . Згідно довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] з виплати аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , виданої Другим ВДВС у місті Хмельницькому № 98851 від 03.09.2025 року, заборгованість по аліментах станом на 13.12.2024 року за період з листопада 2024 року по серпень 2025 року становить 30 365,00 грн. Згідно довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] з виплати аліментів на утримання [PERSON] , виданої Другим ВДВС у місті Хмельницькому № 97645/25.17-42 від 03.09.2025 року заборгованість по аліментах за період з листопада 2024 року по серпень 2025 року становить 49 166,70 грн. Відповідно до ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Ст.180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Частиною 2 ст.141 СК України передбачено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Частиною 3 ст.195 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом. Згідно з ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Тлумачення ст.196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, в який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Отже, загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де: p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати суми аліментів, починаючи з першого дня першого місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. У разі виплати аліментів частинами, якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року в справі № 333/6020/16 та від 25 квітня 2018 року в справі 572/1762/15-ц. При обрахуванні розміру пені за заборгованістю зі сплати аліментів слід приймати до уваги викладену Верховним Судом у постанові від 19.01.2022 року у справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21) правову позицію щодо врахування часткових платежів при наявності заборгованості за аліментами за попередні періоди, а також щодо формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості», що міститься у ч.1 ст.196 СК України. Так, Верховний Суд зазначив, що «при застосуванні формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» в абз.1 ч.1 ст.196 СК України якщо обмежувати нарахування пені поточною заборгованістю (тобто, тією яка існує за всі місяці станом на момент пред`явлення позову чи на інший момент), то при пред`явленні позову за період коли існувало прострочення, а на момент пред`явлення позову поточна заборгованість відсутня, то і не буде межі, яку не повинна перевищувати пеня. Як наслідок, очевидно, що потрібно розмежовувати сукупну поточну заборгованість та заборгованість за аліментами за певний місяць. Оскільки пеня є змінною величиною, основою для обчислення якої є саме заборгованість за аліментами за певний місяць, то формулювання «не більше 100 відсотків заборгованості» означає, що розмір пені не повинен перевищувати розмір заборгованості, на яку вона нараховується. У разі, якщо позивач, з урахуванням принципу диспозитивності пред`явив позов про стягнення пені за декілька місяців, то розмір пені за ці місяці не повинен перевищувати сукупний розмір заборгованості, на яку вона нараховується». Згідно з ч.2 ст.196 Сімейного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Предметом спору у справі є стягнення пені за прострочення сплати аліментів за період з 06.11.2024 року по 01.08.2025 року у розмірі: заборгованість по сплаті аліментів на утримання дитини 30 365,25 грн., заборгованість по сплаті аліментів на утримання дружини 49 166,70 грн., що разом становить 79 531,95 грн. Суд зазначає, що відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч.1 ст.196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові по справі № 362/4462/16-ц (Провадження № 61-10968св19) від 20.07.2020 року. Відповідно до висновків Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 14.12.2020 року по справі № 661/905/19 «ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Тлумачення ст.196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. Отже, на платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. Для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з ч.1 ст.189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Суд встановив, що заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 79 531,95 грн. Відповідачем не надано суду доказів, на підтвердження поважності причин несплати аліментів на утримання дитини, а також не спростовано розрахунок розміру пені, зроблений позивачкою, який становить 131 281,57 грн. Суд зауважує, що за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для її повноцінного розвитку, вони належать дитині, а тому їх сплата повинна здійснюватися своєчасно та у встановленому розмірі. З розрахунку пені, наданого позивачкою, з яким погоджується суд, слідує, що за період з 06.11.2024 року до 01.08.2025 року розмір пені за прострочення сплати аліментів становить 131 281,57 грн., що перевищує розмір заборгованості по аліментах, а тому, відповідно до вимог ст.196 СК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів за період з 06.11.2024 року до 01.08.2025 року у розмірі 79 531,95 грн., в межах розміру заборгованості по аліментах. З цих підстав позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 211,20 грн.

Outcome: approved