Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

31.07.2025 року представник позивачів - адвокат Цоєва В.В., яка підтвердила свої повноваження електронним ордером серії ВН №1408881 від 31 липня 2025 року (а.с.24) звернулася до суду в інтересах позивачів з цим позовом та просить постановити судове рішення, яким визнати за ними право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] (назва вулиці уточнена представником позивачів в заяві від 12.01.2026 року), за кожним по 1/5 частині як за членами колгоспного двору, а за позивачем [PERSON] ще по 1/5 частині, як за спадкоємцем [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] . Вимоги мотивовані тим, що вищезазначений будинок відносився до колгоспного двору, до складу якого входили [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , тобто кожний придбав право власності на житловий будинок по 1/5 частині, вони володіли цім будинком, але не оформили право власності. Позивач [PERSON] є донькою і спадкоємцем за законом її батьків [PERSON] , який помер [INFO] і її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадщину після смерті батька на його 1/5 частку будинку прийняли, але не оформили вони з матір`ю, шляхом сумісного проживання з батьком на день його смерті. Таким чином, після смерті батька вони з матір`ю успадкували по 1/10 частки кожна. Після смерті матері спадщину на частку матері прийняла тільки вона [PERSON] , адже до неї в порядку спадкування перейшли 4/10 часток після батьків. Вона звернулась до нотаріальної контори з ціллю оформлення права власності на спадкове майно. Однак, нотаріусом їй було вказано на необхідність звернення до суду у цілях визнання права власності на частину домоволодіння за нею. При цьому нотаріус роз`яснив, що їй неможливо видати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа у її матері. Для реєстрації права власності на свої частки у будинку позивачі звернулися до державного реєстратора, але їм також було відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок. За захистом своїх невизнаних прав, позивачі змушені звернутися до суду з цією позовною заявою. Ухвалою судді від 28.08.2025 року після усунення недоліків було відкрито провадження по справі та витребувано від приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Станєвої В.Б. копії спадкових справ після смерті [PERSON] та [PERSON] 10.09.2025 року на адресу суду надійшла відповідь приватного нотаріуса Станєвої В.Б., в якій зазначено, що спадкова справа №1004/08 до майна померлої [PERSON] була передана для подальшого зберігання до Одеського обласного нотаріального архіву (а.с.37). 03.11.2025 року представник позивачів [PERSON] надала до суду додаткові докази (а.с.41-42). Ухвалою суду від 03.11.2025 року витребувано копії матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с.44). Витребувана судом інформація надійшла до суду з архіву 19.12.2025 року (а.с.47-72). Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] адвокат Цоєва В.В. в позовній заяві просила розглянути справу у відсутності позивачів (а.с.3). Представник відповідача - Василівської сільської ради Болградського району Одеської області - староста с.Каракурт Жечева О. надала 09.09.2025 року на електрону пошту суду заяву про розгляд справи у відсутності представника відповідача, позовні вимоги визнала в повному обсязі (а.с.36). Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок (домоволодіння), розташований за адресою: [ADDRESS] , належав до типу колгоспного двору (колгоспників) та до його складу входили члени цього двору: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та позивачі по справі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . На підставі ст.123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, тобто по 1/5 частки будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою №139/02-17, яка видана 03.07.2024 року старостою с.Каракурт Жечевою О. (а.с.12). Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на ім`я власника. Згідно з ч.1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями, державна реєстрація прав є обов`язковою. В ч.4 ст. 3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Як вбачається з абз.3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав власності, з подальшою видачею свідоцтва про право власності на об`єкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Згідно зі змістом ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Але рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Центру надання адміністративних послуг Василівської сільської ради Козловим Ю.В. №81187568 від 06.10.2025 року позивачам [PERSON] та [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на відповідну частку у вищевказаному житловому будинку у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності (а.с.42). Зміна прізвищ позивачів підтверджується копіями свідоцтв про укладення шлюбу: - серії [NUMBER] , яке видане 18.02.1990 року Жовтневою сільською радою Болградського району Одеської області, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] уклали 18.02.1990 року шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.11); - серії [NUMBER] , яке видане 24.02.1993 року Болградським райбюро ЗАГС Одеської області, відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] уклали 24.02.1993 року шлюб, після реєстрації якого дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.11на звороті). Тобто позивачами [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] доведена вимога, щодо визнання за ними права власності за кожним на 1/5 частку у вище вказаному житловому будинку, як за членами колгоспного двору. Щодо права власності в порядку спадкування. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 13.08.2008 року, яке видане Жовтневою сільською радою Болградського району Одеської області, [PERSON] , помер [INFO] (а.с.10). Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому на день смерті майно, в тому числі на 1/5 частину у вищевказаному житловому будинку. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] , які прийняли спадщину фактом постійного (спільного) проживання з померлим за однією адресою, що відповідає вимогам ст.1268 ЦК України та підтверджується наступними доказами: - свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , яке видане повторно 16 березня 2019 року Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі актового запису №23 від 11.08.1969 року, відповідно до якого її батьком вказаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.21); - довідкою керівника відділу реєстрації актів цивільного стану [PERSON] за вих.№205/02-71 від 19.12.2008 року, відповідно до якої 26 січня 1953 року у Жовтневій сільський раді було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] та після його реєстрації прізвище дружини змінено на « [PERSON] » (а.с.54); - довідкою про склад сім`ї, яка видана Жовневим сільським головою Жечевою О., відповідно до якої на момент смерті [PERSON] до складу його сім`ї (зареєстрованими за однією адресою та фактично проживали) входили дружина [PERSON] та дочка [PERSON] зі своєю сім`єю (а.с.55); - інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 82440295 виданої 05.09.2025 року сформованою приватним нотаріусом Станєвою В.Б. на підставі запиту суду, відповідно до якої у спадковому реєстрі відсутня інформація щодо заведеної спадкової справи чи виданих на їх підставі свідоцтв (а.с.40). Тобто після смерті [PERSON] спадщину прийняли тільки дружина [PERSON] та дочка [PERSON] , інша дочка [PERSON] не вчинила жодних дій для прийняття спадщини після смерті батька, тому спадщина розподілилася порівну за спадкоємцями по 1/10 частині за кожним, загальна частка в житловому будинку [PERSON] склала 3/10. В подальшому, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видане 06 жовтня 2008 року Жовтневою сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису про смерть №41 від 06.10.2008 року, [PERSON] , померла [INFO] (а.с.10 на звороті). Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно, в тому числі на 3/10 частини у вищевказаному житловому будинку. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] , яка прийняла спадщину фактом постійного (спільного) проживання з померлою на момент смерті, що відповідає вимогам ст. 1268 ЦК України та підтверджується наступними доказами: - свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , яке видане повторно 16 березня 2019 року Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, відповідно до якого її батьком вказаний [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.21); - довідкою про склад сім`ї за вих.№103/02-17, яка видана 27.03.2025 року старостою с.Каракурт Василівської сільської ради Жечевою О., відповідно до якої на момент смерті [PERSON] до складу її сім`ї (зареєстрованими за однією адресою) входила дочка [PERSON] з дітьми (а.с.12 на звороті); - матеріалами спадкової справи №1004/08 щодо майна [PERSON] , заведеною 10.12.2008 року Болградською районною державною нотаріальною конторою (а.с.48-72), відповідно до яких 10.12.2008 року до нотаріуса з особистою заявою звернулася [PERSON] з заявою про прийняття (а.с.49), на деяке майно спадкоємцю були видані свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.67, а.с.68 на звороті), але доказів оформлення права на спадщину за законом на житловий будинок матеріали спадкової справи не містять. Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б. від 25.09.2024 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок після смерті матері, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджував би належність цієї частки в житловому будинку спадкодавцю (а.с.14 на звороті). Відповідно до ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтями 1216-1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 цього Кодексу спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Як вбачається з вимог ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. А відповідно до вимог ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У ст. 1278 ЦК України визначено, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Кожен із спадкоємців має право на виділ його частки в натурі. Досліджені матеріали справи, відповідають встановленим нормам законодавства, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved