Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

29.12.2025 до Воловецького районного суду Закарпатської області в порядку окремого провадження надійшла заява [PERSON] через свого представника адвоката Повідайчика В.І. з участю заінтересованої особи Воловецької державної нотаріальної контори, про встановлення факту належності [PERSON] , яка померла [INFO] , правовстановлюючого документу - Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК №003185 від 28.08.2002. В обґрунтування заяви покликається на те, що [INFO] мати заявника [PERSON] померла, [INFO] помер батько заявника [PERSON] . Факт родинних відносин син-батьки підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 28.02.1961. Факт перебування в шлюбі батьків заявника підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 02.11.1952. Після смерті свого батька, заявник [PERSON] звернувся до Воловецької державної нотаріальної контори за оформленням спадщини. Серед іншого подав заповіт, а також Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 003185, який виданий 28.08.2002 матері заявника [PERSON] і яку після її смерті фактично успадкував батько заявника. Так, при оформленні спадщини, нотаріусом було виявлено розбіжності в написанні імені та по батькові померлої матері заявника в Державному акті на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 003185 та інших поданих ним документах. Зокрема, у вказаному державному акті ім`я та по батькові матері заявника записано як « [PERSON] » замість « [PERSON] ». У всіх інших документах, зокрема у свідоцтві про народження заявника, свідоцтві про одруження серії [NUMBER] від 02.11.1952, свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 26.03.2018, її ім`я та по батькові записано [PERSON] . Розбіжність у написанні імені та по батькові померлої мами заявника у державному акті на право приватної власності на землю з іншими документами, в тому числі і з тими які підтверджують родинні зв`язки з заявником, унеможливлює оформлення ним спадщини. У зв`язку із чим виникає необхідність встановити факт належності померлій матері заявника правовстановлюючого документу, а саме Державного акту на право приватної власності на землю. Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, проте від представника скеровано до суду письмову заяву про слухання справи за їх відсутності, заяву підтримують та просять її задовольнити. Представник заінтересованої особи Воловецької державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечує. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі учасників справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання про задоволення заявлених вимог з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із вимогами п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.02.1961, [PERSON] (заявник) народився [INFO] , його батьками записані у графі батько [PERSON] , у графі мати [PERSON] . Так, відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 02.11.1952, батьки заявника [PERSON] та [PERSON] одружилися 02.11.1952, про що в книзі актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис №6. Після реєстрації одруження їм присвоєно прізвища: « [PERSON] ». У матеріалах справи міститься копія заповіту від 05.12.2013, який посвідчений секретарем Лазівської сільської ради Вайдич Г.М., згідно якого, батько заявника [PERSON] , все своє майно, яке буде належати йому по закону на день його смерті, де б воно не було і з чого б воно не складалось, а також все те, на що він за законом буде мати право, заповів своєму сину (заявнику) [PERSON] , [INFO] . Із досліджених матеріалів справи вбачається, що згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 003185, який виданий 28.08.2002 матері заявника [PERSON] , на підставі рішення І сесії ХХІV скликання Лазівської сільської ради народних депутатів від 11.04.2002 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,65 гектарів в межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №129. Однак, під час видачі зазначеного державного акту помилково записано ім`я та по батькові матері заявника « [PERSON] » замість вірного « [PERSON] ». [INFO] мама заявника [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 26.03.2018 виконавчим комітетом Лазівської сільської ради Воловецького району Закарпатської області. Крім того, судом констатовано, що у всіх інших документах, зокрема у свідоцтві про народження заявника, свідоцтві про одруження серії [NUMBER] від 02.11.1952, свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 26.03.2018, мама заявника записана як " [PERSON] ". [INFO] батько заявника [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 01.03.2022 виконавчим комітетом Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області. Після смерті свого батька заявник [PERSON] звернувся до Воловецької державної нотаріальної контори за оформленням спадщини та серед іншого подав заповіт, а також Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 003185, який виданий 28.08.2002 його матері [PERSON] і яку після її смерті фактично успадкував батько заявника. Однак, розбіжність у написанні імені та по батькові померлої матері заявника у державному акті на право приватної власності на землю з іншими документами, в тому числі і з тими які підтверджують родинні зв`язки з заявником, унеможливлює оформлення заявником спадщини. Слід відмітити, що із метою перевірки написання імені та по батькові [PERSON] , представником заявника - адвокатом Повідайчиком В.І. було скеровано адвокатський запит до Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області з проханням надати завірені належним чином копії документів, які слугували підставою для видачі Державного акту І-ЗК № 0003185 від 28.08.2002, в тому числі (але не виключно): рішення органів місцевого самоврядування, заяви, виписки з Книги реєстрації, тощо. Із отриманого документу копії Книги реєстрації державних актів на право приватної власності, постійного та тимчасового користування (для громадян) Лазівської сільської ради вбачається, що ім`я та по батькові матері заявника також записані як [PERSON] . Разом із тим, із довідок №№ 187, 188, 189, 190, які видані Лазівським старостинським округом Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області 28.11.2025 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] дійсно проживала в будинку [ADDRESS] . Проаналізувавши вищезазначені документи, та беручи до уваги вищезазначені письмові докази в їх сукупності, у суду не викликає сумніву, що Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 003185 від 28.08.2002, дійсно належить [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до листа Верховного Суду України 01.01.2012 «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Перевіривши обґрунтованість вимог заявника, встановивши обставини справи та правовідносини, які з них випливають, а також норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, оцінивши кожен доказ окремо на предмет його достовірності, допустимості та належності, а також всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення. З наведених міркувань та

Outcome: approved