Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

[PERSON] (далі - позивачка) в особі представника, адвоката Богданчук О.В., звернулася до суду із позовом до Макарівської селищної ради Бучанського району (далі - відповідач) про визнання в порядку спадкування права власності на спадкове нерухоме майно, в якому вказала, що [INFO] помер [PERSON] , який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема, на земельну частку (пай), яку спадкодавець успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , та яка закріплена Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН №388589 від 28.08.2000 року виданого громадянину - члену колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Шепелицький» Мар`янівська сільська Макарівського району Київської області. Земельна частка (пай) розміром 3,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно схеми розпаювання КСП «Шепелицький» відповідно зазначеного сертифікату було виділено дві земельні частки (пай): - номер земельної ділянки на схемі поділу №146 (рілля) - 1,89 га; - номер земельної ділянки на схемі поділу №100 (сіножаті, пасовища) - 1,09 га. Відповідно до розпорядження Макарівської районної державної адміністрації від 23.07.2008 року №2761 про передачу у власність земельних ділянок власникам сертифікатів на право на земельні частки (паї) громадянам України в межах Мар`янівської сільської ради спадкодавцю [PERSON] передано у власність: 1) земельну частку (пай) загальною площею - 1,8337 га; 2) земельну частку (пай) загальною площею - 1,0881 га, яка закріплена Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія РН №388589 від 28.08.2000 року. На підставі зазначеного розпорядження Макарівської районної державної адміністрації від 23.07.2008 року, на земельну частку (пай) 1,0881 га, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №388589 від 25.01.2006 року, видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №871140 від 07.04.2010 року. Цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого господарства, кадастровий номер: 3222784500:02:012:0065, що розташована на території Мар`янівської сільської ради Макарівського району Київської області. На земельну частку (пай) згідно схеми розпаювання під №146, рілля загальною площею - 1,89 га, яка закріплена Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН №388589 від 25.01.2006 року, та яка передана у власність спадкодавцю [PERSON] , відповідно розпорядження Макарівської районної державної адміністрації від 23.07.2008 року №2761 про передачу у власність земельних ділянок власникам сертифікатів на право на земельні частки (паї) громадянам України в межах Мар`янівської сільської ради, спадкодавець за свого життя не встиг оформити державний акт на земельну ділянку, так як помер. За свого життя [PERSON] , 12.05.2004 року склав заповіт, яким зробив таке розпорядження: дім з надвірними забудовами і все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] . Спадкоємцем за заповітом щодо спадкового майна після смерті [INFO] [PERSON] , є його донька - [PERSON] . Інших спадкоємців ні за законом/заповітом не має. Позивачка у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини, звернулася до Макарівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. 30.11.2018 року державним нотаріусом Макарівської державної нотаріальної контори [PERSON]., видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, які належали спадкодавцю та були закріплені державними актами на право власності на землю. 30.04.2025 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Макарівської державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, щодо земельної частки (пай), яка закріплена Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН №388589 від 25.01.2006 року, та передана у власність спадкодавцю [PERSON] , а саме на земельну частку (пай) згідно схеми розпаювання під №146, рілля, площею 1,89 га. Проте, 30.04.2025 року за вих. №106/02-14 державний нотаріус Макарівської державної нотаріальної контори надав роз`яснення щодо оформлення своїх спадкових прав [PERSON] . Даним роз`ясненням рекомендовано звернутися до суду, у зв`язку з тим що, на земельну ділянку під № [NUMBER] , сіножаті, площею 1,09 га, яка закріплена сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН №388589 від 25.01.2006 року, видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №871140 від 07 квітня 2010 року, на земельну ділянку площа - 1,0881 га, кадастровий номер: 3222784500:02:012:0065, що розташована на території Мар`янівської сільської ради Макарівського району Київської області, на підставі розпорядження Макарівської райдержадміністрації від 23.07.2008 року. Але на земельну частку (пай) згідно схеми розпаювання під №146, рілля площею 1,89 га, яка закріплена Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН №388589 від 25.01.2006 року, свідоцтво про право на спадщину видати неможливо, оскільки розпочатий процес виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок (погашення сертифікату), а також частковим присвоєнням кадастрового номеру на одну земельну частку (пай), а на другу земельну частку (пай) державний акт не отриманий. На підставі викладеного, позивачка просила суд: визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] , на частину земельної частки (пай), розміром 1,89 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №388589 виданого 28.08.2000 року Макарівською районною державною адміністрацією Київської області згідно рішення Макарівської районної державної адміністрації Київської області за №108 від 25.05.2000 року та зареєстрованого 04.09.2000 року у Книзі реєстрації сертифікатів про право на земельну частку (пай) за №77, свідоцтва про право на спадщину за законом 25.01.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-153. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 27.10.2025 року (а.с.35-36) позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також вказаною ухвалою суду в порядку вимог ст. 84 ЦПК України, витребувано від Макарівської державної нотаріальної контори (08001, Київська обл., Бучанський р-н., с-ще Макарів, вул. Д. Ростовського, 66) належним чином засвідчену копію спадкової справи №236/2013 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Витребувані докази надійшли до суду 17.11.2025 року та приєднані до матеріалів справи (а.с.45-154). Ухвалою суду від 01.12.2025 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 12.01.2026 року (а.с.157). У судове засідання 12.01.2026 року учасники справи не прибули. Представник позивачки, адвокат Богданчук О.В., подала до суду письмове клопотання про розгляд справи за її та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідно до раніше поданого клопотання представника відповідача, останній просив розглядати справу за його відсутності, а рішення у справі прийняти за наявними у ній матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.03.2013 року (а.с.12), який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки Мар`янівської сільської ради №181 від 03.07.2013 року (а.с.54). Відповідно до Заповіту від 12.05.2004 року, засвідченого секретарем виконкому Мар`янівської сільської Ради народних депутатів Макарівського району Київської області, що зареєстрований в реєстрі за №07, [PERSON] зробив таке розпорядження: дім з надвірними забудовами і все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] (а.с.13). Вказаний заповіт не скасований та не змінений, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 30.11.2018 року №54296495 (а.с.68). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на земельну частку (пай), яку спадкодавець успадкував після смерті своєї матері [PERSON] , та яка закріплена Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН №388589 від 28.08.2000 року виданого громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Шепелицький» Мар`янівська сільська Макарівського району Київської області. Земельна частка (пай) розміром 3,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.16). Як вбачається з копії спадкової справи №236/2013 до майна померлого [INFO] [PERSON] , заведеної Макарівською державною нотаріальною конторою (а.с.47-154), спадкоємицею за заповітом, яка прийняла спадщину є донька померлого - [PERSON] , [INFO] (а.с.50), оскільки у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Наявність інших спадкоємців судом не встановлено. Згідно схеми розпаювання КСП «Шепелицький» відповідно до зазначеного сертифікату було виділено дві земельні ділянки: - номер земельної ділянки на схемі поділу №146 (рілля) - 1,89 га; - номер земельної ділянки на схемі поділу №100 (сіножаті, пасовища) - 1,09 га (а.с.19). Відповідно до розпорядження Макарівської районної державної адміністрації від 23.07.2008 року №2761 про передачу у власність земельних ділянок власникам сертифікатів на право на земельні частки (паї) громадянам України в межах Мар`янівської сільської ради [PERSON] передано у власність: 1) земельну частку (пай) загальною площею - 1,8337 га; 2) земельну частку (пай) загальною площею - 1,0881 га, яка закріплена Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН №388589 від 28.08.2000 року (а.с.20, 148). На підставі зазначеного розпорядження Макарівської районної державної адміністрації від 23.07.2008 року, на земельну частку (пай) площею 1,0881 га, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №388589 від 28.08.2000 року, видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №871140 від 07.04.2010 року. Цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого господарства, кадастровий номер: 3222784500:02:012:0065, що розташована на території Мар`янівської сільської ради Макарівського району Київської області (а.с.142-143). На земельну частку (пай) згідно схеми розпаювання під №146 (рілля), загальною площею - 1,89 га, яка закріплена Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН №388589 від 28.08.2000 року, та яка передана у власність спадкодавцю [PERSON] , відповідно розпорядження Макарівської районної державної адміністрації від 23.07.2008 року №2761 про передачу у власність земельних ділянок власникам сертифікатів на право на земельні частки (паї) громадянам України в межах Мар`янівської сільської ради, спадкодавець за свого життя не встиг оформити державний акт на земельну ділянку, так як помер. 30.04.2025 року [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Макарівської державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, щодо земельної частки (пай), яка закріплена Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії РН №388589 від 28.08.2000 року, та передана у власність спадкодавцю [PERSON] , а саме на земельну частку (пай) згідно схеми розпаювання під №146 (рілля) площею 1,89 га. Проте, 30.04.2025 року за вих. №106/02-14 державний нотаріус Макарівської державної нотаріальної контори надав роз`яснення щодо оформлення своїх спадкових прав [PERSON] . Даним роз`ясненням рекомендовано звернутися до суду, у зв`язку з тим що, право на земельну частку (пай) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №388589 від 28.08.2000 року передано [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.01.2006 року №1-153. На вищезгаданій копії сертифікату присутня відмітка про отримання Державного акту серії ЯЖ №871140 від 07.04.2010 року №011094800934 взамін сертифікату серії РН №388589 від 28.08.2000 року. З огляду на зазначене, свідоцтво про право на спадщину видати неможливо, оскільки розпочатий процес виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок (погашення сертифікату), а також у зв`язку із частковим присвоєнням кадастрових номерів, тому наразі не виявляється за можливим визначити, яка земельна ділянка залишилася не виділеною в натурі (а.с.24). Відповідно до статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Хоча вказаний лист нотаріуса не є постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, однак за змістом із вказаного листа вбачається, що нотаріус не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно з підстав, вказаних в листі. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 27.02.2019 р. по справі №369/8878/16-ц, при наданні оцінки листам нотаріусів, у яких зазначено про причини невидачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину, необхідно виходити із їх змісту та відповідно враховувати підстави зазначені нотаріусами, при цьому істотне значення мають підстави, які унеможливлюють у будь-якому випадку в майбутньому видачу таких свідоцтв нотаріусами, тому при наявності таких підстав незалежно від форми відповіді нотаріуса лист чи постанова про відмову у видачі свідоцтва, необхідно виходити з того, що у спадкодавця можливість оформити спадщину у нотаріуса відсутня. Враховуючи викладене, суд вважає, що лист державного нотаріуса Макарівської державної нотаріальної контори В. Тищенко є достатнім доказом наявності у позивачки перешкод в отриманні свідоцтва про право на спадщину, що в свою чергу дає їй право звернутись до суду з даним позовом. Як вбачається з відповіді Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області на запит державного нотаріуса №29-10-0.331-460/2-25 від 22.01.2025 року, [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером: 3222784500:02:012:0065 площею 1,0881 га, що розташована на території Мар`янівської сільської ради Макарівського району Київської області, взамін сертифіката на земельну частку (пай) серії РН №388589, зареєстрованого за №774 від 04.09.2000 року (а.с.141). Разом з тим, як згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області на запит позивачки №А-4570/0-5004/6-24 від 27.11.2024 року, згідно відомостей державного реєстру земель, щодо реєстрації земельних ділянок та права власності на них, що здійснювалось згідно із законодавством до 01.01.2013 територіальним органом Держземагентства та переданих архівних документів (зокрема, Книг реєстрації державних актів на право власності на земельні ділянки та на право постійного користування земельними ділянками, договорів оренди землі, других (архівних) примірників державних актів, відсутня інформація про реєстрацію та видачу державного акта на право власності на земельну ділянку [PERSON] на земельну ділянку площею 1,89 га, розташовану на території Мар`янівської сільської ради Макарівського району Київської області, взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії РН №388589, реєстраційний №77 від 04.09.2000 (а.с.149) Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1233 та ч. 1 ст. 1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно з ч. 1, ч. 2, та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 с. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Відповідно до положень частин другої та третьої пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачка будучи єдиною спадкоємицею за заповітом майна померлого [INFO] [PERSON] , спадщину у встановленому законом порядку прийняла, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено, до складу спадщини увійшла частина земельної частки (пай), щодо якої нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судові витрати по оплаті судового збору за клопотанням позивача з відповідача не стягуються, а також оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову.

Outcome: approved