Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - адвокат Загорулько Євген Олегович звернувся до Новобаварського районного суду м. Харкова з позовом до Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області в якому просить: - визнати незаконним та скасувати наказ Державної служби України з надзвичайних ситуацій "Про звільнення [PERSON] " від 14.04.2025 № 301; - поновити [PERSON] на посаді провідного фахівця з регіонального відділу внутрішнього аудиту з 15.04.2025; - стягнути з Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області на користь [PERSON] заробітну плату за час вимушеного прогулу з 15.04.2025 по день ухвалення судом рішення про поновлення на роботі; - стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог представник позивач посилається на те, що наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи «Про прийняття на роботу [PERSON] » від 21.04.2011 № 404 [PERSON] прийнято на роботу на посаду головного фахівця 3-го регіонального відділу з контрольно-ревізійної роботи (м. Харків). Наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій рід 14.04.2025 № 301 [PERSON] , провідного фахівця 3 регіонального відділу внутрішнього аудиту, звільнено з роботи відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку із скороченням штату працівників. Позивач вважає наказ № 301 від 14.04.2025 року протиправним та таким, що не підлягає скасуванню. Підставою видання даного наказу відповідачем визначено наказ ДСНС України від 06.11.2024 № 1146 «Про здійснення організаційно-штатних заходів в організаційних структурах ДСНС», попередження про наступне вивільнення [PERSON] , акт Головного управління ДСНС України у Харківській області від 02.05.2025, акт Головного управління ДСНС України у Харківській області від 04.04.2025. Відповідно до наказу ДСНС України від 06.11.2024 № 1146 «Про здійснення організаційно-штатних заходів в організаційних структурах ДСНС» було вирішено ліквідувати 3 регіональний відділ внутрішнього аудиту, м. Харків, що утримується на штаті № "40/05 "З регіональний відділ внутрішнього аудиту" воєнного часу чисельністю 7 одиниць. 18.11.2024 року позивачеві було вручено попередження про наступне звільнення з роботи за пунктом 1 статті 40 (у зв`язку із скороченням штату працівників) КЗпП України, через 2 (два) місяці. Відповідно до пункту 2.1 Порядку фінансового, матеріально-технічного, кадрового, медичного та інших видів забезпечення регіональних відділів внутрішнього аудиту ДСНС України, затвердженого наказом ДСНС України від 08.04.2013 № 121, призначення (звільнення) осіб начальницького складу та працівників Відділів, присвоєння спеціальних звань особам начальницького складу, встановлення посадових-окладів, доплат і надбавок постійного характеру, підтвердження стажу роботи (вислуги років) здійснюється наказами ДСНС (по особовому складу) після надходження до ДСНС України оформлених належним чином матеріалів за поданням керівника внутрішньої аудиторської служби ДСНС України. У відповідь на адвокатський запит від 01.05.2025 року, ДСНС України листом від 07.05.2025 № 28-10320/281-1 не надано жодних належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів отримання позивачем його пропозиції наявної на підприємстві роботи, тобто вакантної посади чи роботи за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншої вакантної роботи, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо, і так само доказів відмови [PERSON] від запропонованої йому роботи. За наявної у позивача інформації роботодавець станом на момент видання наказу ДСНС України від 06.11.2024 № 1146 «Про здійснення організаційно-штатних заходів в організаційних структурах ДСНС» мав вільні посади в новостворених Управліннях внутрішнього аудиту в Головних управліннях ДСНС України у Дніпропетровській, Львівській, Одеській областях та у місті Києві. Проте, роботодавець, нібито, повідомив працівника про вакантні посади коменданта державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежень-рятувального загону; коменданта 2 державної пожежно-рятувальної частини 2 державного пожежень-рятувального загону; завідувача групи (головного бухгалтера) 8 державного пожежно-рятувального загону. Уповноваженою на те особою позивачеві не було запропоновано у належний спосіб усі наявні в установі вакансії, чим порушено відповідачем вимоги ч. 2 ст. 40 КЗпП України. Також, відповідачем не було враховано вимоги п. 3 ст. 42 КЗпП України, відповідно до яких при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації. Також позивач зазначає, що наказом взагалі не визначено повної дати (число, місяць, рік) фактичного припинення трудових відносин. Вимогами до оформлення наказу про припинення трудового договору (контракту), а саме типова форма N П-4 «Наказ (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту)», приписано: Звільнити "___" ___________20 року. Згідно з абз. 4 п. 100 Типової інструкції з діловодства в міністерствах, інших центральних та місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою, Кабінету Міністрів України від 17 січня; 2018 р. № 55, у наказі (розпорядженні) про призначення або звільнення працівника зазначається повна дата (число, місяць, рік) фактичного виходу працівника на роботу (припинення трудових відносин), розміри його посадового окладу відповідно до штатного розпису, надбавок та доплат. При цьому, поняття «дата видання наказу» та поняття «дата припинення трудових відносин» не є тотожними. Також, факт вручення - уповноваженою особою пропозиції позивачеві наявної на підприємстві роботи, - тобто вакантної посади чи роботи за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншої вакантної роботи, яку працівник може виконувати не підтверджується жодними доказами. Поновлення позивача на роботі, є нерозривними складовими одного процесу із захисту порушеного права, що співпадають у часі, а тому поновлення на роботі незаконно звільненого позивача повинно відбуватись з дня, наступного за днем звільнення. Враховуючи, що день звільнення вважається останнім днем роботи, позивач підлягає поновленню на посаді з 15.04.2025. З відповідача необхідно стягнути на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту незаконного звільнення позивача і до дня винесення судом рішення про поновлення позивача на роботі, тобто з 15.04.2025 року. Фактично виплату заробітної плати в даному випадку здійснює Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, і відповідно саме воно є належним відповідачем в частині вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. 11 червня 2025 року представником відповідача Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області Тимошик Д.А. подано до суду відзив на позовну заяву в якому заперечує проти позову та просить суд залишити позовну заяву [PERSON] без задоволення. В обгрунтування відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначає, що 24.02.2022 в умовах збройної агресії рф та введеного у зв`язку з цим воєнного стану на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 (з наступними змінами, внесеними указами Президента України), затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX, на території України введено воєнний стан який діє по сьогоднішній день. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про національну безпеку України» Державна служба України з надзвичайних ситуацій в межах своїх повноважень які визначенні законодавством України входить до складу сектору безпеки і оборони. Відповідно до Положення про Головне управління затвердженого наказом ДСНС України від 04.02.2013 № 3 (у редакції наказу ДСНС України від 12.11.2018 № 661) Головне управління є територіальним органом ДСНС України у Харківській області, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і території від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльність аварійно-рятувальних служб. Наказом МНС України від 21.04.2011 № 404 позивача, [PERSON] було прийнято на роботу на посаду головного фахівця 3-го регіонального відділу з контрольної-ревізійної роботи (м.Харків). [PERSON] працював в ДСНС України на посаді провідного фахівця 3 внутрішнього аудиту з 21.04.2011 по 14.04.2025. Відповідно до наказу ДСНС України від 06.11.2024 № НС-1146 «Про здійснення організаційно-штатних заходів в організаційних структурах ДСНС» здійснено організаційно-штатні заходи у межах визначених кошторисних призначень на оплату праці організаційно структурах ДСНС. Тобто даним наказом було проведено виключно організаційно-штатні заходи серед відділів внутрішнього аудиту системи ДСНС України, так вирішено ліквідувати в повному складі (не юридичні особи) зокрема 3 регіональний відділ внутрішнього аудиту, м. Харків. 18.11.2024 року позивачу вручено попередження про наступне звільнення згідно п. 1 ст. 40 КзПП України (у зв`язку із скороченням штату) через 2 місяці. Позивачу було запропоновано наступні вакантні посади, які були в штаті Головного управління, а саме:? комендант 1 ДПРЧ 1 ДПРЗ; комендант 2 ДПРЧ 2 ДПРЗ; завідувач групи (головний бухгалтер) 8 ДПРЗ; Перелік вакантних посад на той момент був обмежений, оскільки вакантних посад за освітою, фахом, та досвідом роботи в штаті Головного управління не було. Щодо наявність вакантних посад в системі ДСНС України в інших регіонах, представник відповідача зазначає, що не в компетенції ГУ було запропоновувати дані посади позивачу, оскільки Головне управління не є розпорядником даної інформації, та не має штатні розписи інших підпорядкованих підрозділів, територіальних органів, та інших юридичних осіб ДСНС України. В подальшому 02.04.2025 приблизно о 10 год. 03 хв. заступник начальника відділу організаційно-штатної роботи та обліку кадрів управління персоналу ГУ Вікторія Овчаренко зателефонувала провідному фахівцю 3 відділу регіонального відділу внутрішнього аудиту, з метою запросити останнього до ГУ та запропонувати вакантні посади, на що позивач відповів, що знаходиться не у місті Харкові, і буде після 15.04.2025 (щорічна відпустки з 17.01.2025 по 08.04.2025) і сказав відправити йому даний перелік вакантних посад на месенджер Вайбер. О 17 год. 02 хв. [PERSON] зателефонував заступнику начальника відділу організаційно-штатної роботи та обліку кадрів управління персоналу Головного управління Вікторія Овчаренко на месенджер Вайбер, але вона не встигла відповісти на дзвінок, тому передзвонила по Вацапу о 17 год. 04 хв. та включила на гучний зв`язок. На питання щодо прийняття рішення по запропонованим посадам, [PERSON] повідомив, що він відмовляється від запропонованим посадам, але рукописну заяву писати відмовляється, і вважає, що йому повинно було запропоновано посади ДСНС України, бо на роботу його в 2011 приймав керівник МНС України. 04.04.2025 о 13 год. 09 хв. [PERSON] на вацап було надіслано пам`ятку при звільненні із служби цивільного захисту (роботи) осіб начальницького складу, посадових та службових осіб державного органу, державних службовців ДСНС України. Потім о 14 год. 36 хв. заступнику начальника відділу організаційно-штатної роботи та обліку кадрів управління персоналу ГУ В. Овчаренко на мобільний [PERSON] з приводу заповнення пам`ятки, на що отримала негативну відповідь щодо її заповнення. (на даний факт було складено відповідний акт). 22.04.2025 приблизно об 08.15 хв. до управління персоналу з`явився позивач для отримання трудової книжки, але отримувати дану трудову книжку під підпис відмовився, посилаючись на відсутність печатки ДСНС України. Позивачу ще раз повідомлено було про те, що 3 регіональний відділ внутрішнього аудиту знаходиться на кадровому забезпечені Головного управління. Після відмови [PERSON] було написано заяву на Голову про неотримання трудової книжки та її дооформлення в ДСНС України, після чого позивач покинув Головне управління, а співробітником Головного управління було зателефоновано до Департаменту персоналу з даного приводу, на що було рекомендовано скласти відповідний акт. Згідно наказу ДСНС України від 14.04.2025 № 31 «Про звільнення [PERSON] » відповідно до п. 1 ч. 40 КЗпП у зв`язку із скороченням штату працівників. Відповідно до наказу Головного управління від 14.04.2025 № 208 позивача звільнено з роботи у зв`язку із скороченням штату працівників, з посади провідного фахівця 3 регіонального відділу внутрішнього аудиту. Відповідно до наказу Головного управління від 15.01.2025 № 25 позивач згідно ст. 6 розділу II Закону України «Про відпустки» перебував в щорічній відпустці з 21.04.2015 по 20.04.2016 14 календарних днів, 21.04.2020 по 20.04.2022, з 21.04.2024 по 20.04.2025, з 17.01.2025 по 05.04.2025. 15.05.2025 № 65040-4905/65142 листом Головного управління направлено позивачу трудову книжку [NUMBER] від 02.07.1976. Представник відповідача зазначає, що в правовідносинах в частині звільнення позивача згідно п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (у зв`язку з скороченням штату) Головне управління діяло в медах компетенції відповідно до положення, та вимог чинного законодавства, що в подальшому рішення ДСНС України звільнено позивача, відповідно підстав для скасування наказу про звільнення та поновлення позивача відсутні. 12 червня 2025 року представником відповідача Державної служби України з надзвичайних ситуацій Жуковою О.М. подано до суду відзив на позовну заяву в якій заперечує проти позову та просить суд відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог в повному розмірі. В обгрунтування відзиву на позовну заяву представник відповідача зазначає, що [PERSON] з квітня 2011 року по квітень 2025 року був працівником, обіймав посади в підрозділах внутрішнього аудиту (без статусу юридичної особи) які перебували на окремому штаті, кадровому і фінансовому забезпеченні в територіальних органах МНС та ДСНС у місті Харкові. На виконання пункту 2 постанови КМУ 28 вересня 2011 року № 1001 "Деякі питання утворення структурних підрозділів внутрішнього аудиту та проведення такого аудиту в міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, їх територіальних органах та бюджетних установах, які належать до сфери управління міністерств, інших центральних органів виконавчої влади" з метою врегулювання окремих питань фінансового, матеріально-технічного, кадрового, медичного та інших видів забезпечення регіональних відділів внутрішнього аудиту ДСНС України, які дислокуються при Головних управліннях (Управліннях) ДСНС України в Автономній Республіці Крим, Дніпропетровській, Одеській, Харківській, Чернівецькій областях і м. Києві, наказом ДСНС України від 08.04.2013 № 121 було затверджено Порядок фінансового, матеріально-технічного, кадрового, медичного та інших видів забезпечення регіональних відділів внутрішнього аудиту ДСНС України. У подальшому наказом ДСНС від 14.05.2013 № 222 Про утворення підрозділів внутрішнього аудиту системи ДСНС України було створено регіональні відділи внутрішнього аудиту у відповідних областях (як не юридичні особи), у тому числі, 3 регіональний відділ внутрішнього аудиту, місце дислокація м. Харків. Відповідно до положення про 3 РВВА персонал цього підрозділу призначається та звільняється наказом ДСНС, основним завданням 3 РВВА було організація та здійснення внутрішніх аудитів у підприємства, установах, організаціях, що входять у сфері управління у відповідній зоні його відповідальності здійснення аудиторських заходів Харківська, Луганська та Донецькі області. Право ДСНС самостійно визначати організаційну структуру, встановлювати чисельність персоналу (працівників та осіб начальницького складу служби цивільного захисту), штатний розпис для своїх підпорядкованих підрозділах закріплено в Законі України Про центральні органи виконавчої влади, пунктах 11, 14 Положення про ДСНС. Голова ДСНС Андрій Даник у межах компетенції та наданих йому повноважень, проаналізувавши роботу підпорядкованих підрозділів ДСНС України, з метою вдосконалення діяльності організаційних структур ДСНС, оптимізації роботи, уникнення дублювання функцій, підвищення ефективності, прозорості та підзвітності у виконанні завдань, покладених на ДСНС України, вдосконалення процесів взаємодії та комунікації між підрозділами в ДСНС забезпечення належного виконання службових обов`язків, ефективності виконання завдань за призначенням покладених на підрозділи ДСНС, прийняв рішення про проведення організаційно-штатних заходів організаційних структурах ДСНС шляхом видання наказу ДСНС (з основної діяльності) від 06.11.2024 № 1146 «Про здійснення організаційно-штатних заходів в організаційних структурах ДСНС» (далі - наказ ДСНС № 1146), зокрема:- згідно пунктами 2, 3 наказу ДСНС № 1146, ліквідувати у повному складі (не юридичні особи) та скасувати штати: 1 регіональний відділ внутрішнього аудиту, м. Київ, що утримується на штаті № 40/03 "1 регіональний відділ внутрішнього аудиту" воєнного часу чисельністю 7 одиниць; 2 регіональний відділ внутрішнього аудиту, м. Львів, що утримується на штаті № 40/04 "2 регіональний відділ внутрішнього аудиту" воєнного часу чисельністю 7 одиниць; 3 регіональний відділ внутрішнього аудиту, м. Харків, що утримується на штаті № 40/05 "3 регіональний відділ внутрішнього аудиту" воєнного часу чисельністю 7 одиниць; 4 регіональний відділ внутрішнього аудиту, м. Дніпро, що утримується на штаті № 40/06 "4 регіональний відділ внутрішнього аудиту" воєнного часу чисельністю 7 одиниць; 5 регіональний відділ внутрішнього аудиту, м. Одеса, що утримується на штаті № 40/07 "5 регіональний відділ внутрішнього аудиту" воєнного часу чисельністю 7 одиниць; 6 регіональний відділ внутрішнього аудиту інформаційних технологій, м. Київ, що утримується на штаті № 40/08 "6 регіональний відділ внутрішнього аудиту" воєнного часу чисельністю 7 одиниць.- згідно з пунктом 4 наказу ДСНС № 1146 внесено зміни до штатів чотирьох Головних управлінь ДСНС України у Дніпропетровській, Львівській, Одеській областях та м. Києві та утворено чотири Управління внутрішнього аудиту у складі апаратів цих Головних управлінь, копія додається. Такі, організаційно-штатні заходи в організаційних структурах ДСНС здійснено Головою ДСНС України в межах наданих повноважень та компетенції, з дотриманням норм чинного законодавства України. Листом від 08.11.2024 № 282-26002/281-1 Про організацію роботи з попередження про наступне звільнення ДСНС направила Головному управлінню попередження про наступне звільнення персоналу 3 регіонального відділу внутрішнього аудиту ДСНС України, який відповідно наказу ДСНС України від 25.01.2023 № 66 Про внесення змін до Порядку фінансового, матеріально технічного, кадрового, медичного та інших видів забезпечення регіональних відділів внутрішнього аудиту ДСНС України перебувають на кадровому та фінансовому забезпеченні Головного управління ДСНС України у Харківській області для організації роботи щодо ознайомлення їх з попередженням про наступне звільнення. На виконання доручення ДСНС, з урахуванням Порядку № 121 Головним управлінням 18.11.2024 вручено позивачеві попередження про наступне звільнення з роботи, яке позивач не заперечує в своїй позовні заяві, тобто визнає, а відтак в силу частини першої статті 82 ЦПК України такі обставини не підлягають доведенню. Факт вручення попередження позивачу, підтверджується власноруч поставленим підписом позивача про ознайомлення із змістом наказу ДСНС № 1146. [PERSON] у зв`язку із тим, що він не з`являвся до Головного управління, йому засобами зв`язку було запропоновано перевестися на іншу роботу та надано перелік наявних вакантних посад, які відповідають його професії та кваліфікації, а саме: - Комендант 1 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежного рятувального загону; - Комендант 2 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежного рятувального загону; - завідувач групи (головний бухгалтер) 8 державного пожежного-рятувального загону. Однак від запропонованих посад позивач відмовився, але рукописну заяву писати про відмову від запропонованих посад [PERSON] відмовився, зазначене підтверджується копією акту від 02.04.2025, складеного персоналом відділу організаційно-штатної роботи Управління персоналу Головного управління та відділу комплектування та проходження служби Головного управління з питань забезпечення Головного управління. Відповідно наказу ДСНС № 1146 Управління внутрішнього аудиту в Головному управлінні ДСНС у Харківській області не створювалося, новостворені Управління в інших головних управленнях (Дніпро, Львів, Одеса, Київ) є підрозділами, відмінними від ліквідованих РВВА за підпорядкованістю, структурою, обсягом простору аудиту чисельністю, тощо, під час ознайомлення працівника з попередженням про наступне звільнення з Регіональних відділів внутрішнього аудиту, позивачу не могли і не повинні бути запропонованими всі вакантні посади в Управліннях внутрішнього аудиту інших Головних управлінь. На виконання наказу ДСНС № 301, попередження про звільнення, відповідно до статті 44, 83 КЗпП України Головне управління видало наказ від 14.04.2025 № 208 про виплату вихідної допомоги компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за період з 21.04.2024 по 14.04.2025, щорічної додаткової відпустки з 21.04.2024 по 14.04.2025, копія наказу додається. Зі змістом зазначеного наказу Позивач ознайомився 14.04.2024 та у той же день отримав на руки його витяг. 14.04.2025, у той же день видачі наказу ДСНС № 301 Головне управління здійснило нарахування вихідної допомоги та інших належних йому виплат. Листом від 14.04.2025 № 65050-3680/65142 Головне управління повідомило позивача про необхідність отримання трудової книжки в управлінні персоналу Головного управління у зв`язку із звільнення, лист також був направлений засобами зв`язку позивачу через (соцмережу WatsApp за його персональним номером) з копією трудової книжки. 21.04.2025 року позивач подав рапорт на ім`я Голови ДСНС щодо дооформлення його трудової книжки, в якому зазначив, що трудову книжку він не отримав у зв`язку із тим, що підпис про звільнення завірена печаткою Головного управління, а не ДСНС. 22.04.2025 року [PERSON] прибув до Головного управління за трудовою книжкою, йому кадрова служба головного управління роз`яснила, що він перебуває на кадровому забезпеченні в Головному управлінні, але відмовився її забрати, з тих причин, що на його думку, має бути печатка ДСНС, а не Головного управління. Про що було 22.04.2025 складено відповідний акт персоналом кадрової служби про відмову [PERSON] в отриманні трудової книжки. Та у подальшому на адвокатський запит від 12.04.2025 року Головне управління листом від 15.05.2025 № 65040-4903\\65142 направило трудову книжку [PERSON] на його поштову адресу за місцем проживання. 17 червня 2025 року представником позивача [PERSON] адвокатом Загорулько Є.О. подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву ДСНС України в якому він заперечує проти відзиву та просить позов задовольнити. В обгрунутвання відповіді на відзив на позовну заяву представник позивача зазначає, що ДСНС України не спростовано твердження позивача щодо невиконання першим вимог частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, оскільки сам відзив Головного управління ДСНС України у Харківській області містить посилання на те, що надати всі посади вакантні в системі ДСНС України які були на той момент воно не мало можливості, як вже зазначалося дане питання не відноситься до повноважень Головного управління, оскільки це питання прерогатива ДСНС України. Отже, ДСНС України не виконав цей обов`язок, оскільки працівникові не було запропоновано всі інші вакантні посади (іншу роботу), які з`явилися у нього протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Позивач вважає, що в даному випадку фактично відбулось покладення виконання завдань і функцій ліквідованого органу на інші органи новостворені Управліннях внутрішнього аудиту в Головних управліннях ДСНС України у Дніпропетровській, Львівській, Одеський областях та у місті Києві. 18 червня 2025 року представником відповідача Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області Тимошик Д.А. подано до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких на погоджується з наведеними доводами у відповіді на відзив та просить суд залишити позов без задоволення. В запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача зазначає, що позивачем у відповіді на відзив, його позиція зводиться до того, що останній не згоден з позицією відповідачів, при цьому жодним чином він її не спростовує, посилаючись на відповідні докази та положення чинного законодавства. Відповідач вважає, що ним було дотримано положення ч. 2, ст. 40 та ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, було повідомлено позивача про проведення штатні заходи та надано перелік вакансії які були наявні на той час. Позивач після його попередження про скорочення, самостійно не здійснював заходів по зверненню до ДСНС України про наявність відповідних вакантних місць в інших обласних центрів, позивач ставить під сумнів наданий перелік, при цьому мав би принаймні вжити хоч якісь заходи, з метою реалізації захисту свого порушеного права на думку Головного управління. Головне управління у відзиві на позовну заяву, зазначало, що не мало списку вакансії в інших підрозділах системи ДСНС України, оскільки на думку представника це прерогатива саме ДСНС володіти даною інформацією та надавати її своїм підрозділам прямого підпорядкування, в даному випадку позивач перекрутив факти, та виклав власні аргументи які є помилковими. Інші доводи які викладені позивачем вважають, що не підлягають спростуванню оскільки є безпідставно викладені та такими які не впливають на хід розгляду справи. 20 червня 2025 року представником відповідача Державної служби України з надзвичайних ситуацій Жуковою О.М. подано до суду заперечення на відповідь на відзив в яких заперечує проти відповіді на відзив та просить суд відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог в повному розмірі. В обгрунтування заперечення на відповідь на відзив представник відповідача зазначає, що відповідно до наказу ДСНС (з основної діяльності) від 06.11.2024 № 1146 «Про здійснення організаційно-штатних заходів в організаційних структурах ДСНС», 3 Регіональний відділ внутрішнього аудиту ліквідовано повністю, скасовано його штат, нового підрозділу аудиту на окремому штаті або в структурі та штаті Головного управління у Харкові не створено. Наказ ДСНС № 1146 не скасований, реалізований. На виконання пункту 6 наказу ДСНС № 1146 ДСНС та Головним управління у двох місячний строк було вжито заходів з попередження позивача про можливе наступне звільнення (лист ДСНС від 08.11.2024 № 282-26002/281-1), запропоновано наявні вакантні посади в Головному управлінні. Позивачем не оскаржується в судовому порядку, а відтак вважаємо, що позивач погоджується із проведеними організаційно-штатними заходами на підставі яких його звільнено з посади. У своїй відповіді на відзив Позивач свої висновки підводить до того, що наказ ДСНС № 301 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, однак ДСНС не погоджується із зазначеним, та вважає, таку вимогу позивача не обґрунтованою та такою, яке не підлягає задоволенню, оскільки Головним управління з урахуванням Порядку № 121 (зі змінами) було дотримано процедуру звільнення. Наказ ДСНС № 301 погоджений з усіма заінтересованими підрозділами апарату ДСНС, в тому числі погоджений у встановленому порядку з керівником Управління внутрішнього аудиту Ружанським О.Б. ДСНС також вважає, що при вирішенні питання правомірності чи не правомірності наказу ДСНС № 301 потрібно виходити з норми права, якою керувалася ДСНС при прийнятті такого рішення, підстав його видання, проміжок час протягом якого наказ має бути реалізований. Інші обставини, про які заявляє позивач у своєму позові, що вказують, на його думку, на протиправність прийнятого наказу ДСНС, не можуть братися до уваги, є суб`єктивною думку позивача, не можуть слугувати як належні, допустимі докази у цій справі, у розумінні статтей 77-78, 81 ЦПК України. На виконання наказу ДСНС № 301, попередження про звільнення, відповідно до статті 44, 83 КЗпП України Головне управління видало наказ від 14.04.2025 № 208 про виплату вихідної допомоги компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за період з 21.04.2024 по 14.04.2025, щорічної додаткової відпустки з 21.04.2024 по 14.04.2025. Зі змістом зазначеного наказу позивач ознайомився 14.04.2024 та у той же день отримав на руки його витяг. 14.04.2025, у той же день видачі наказу ДСНС № 301 Головне управління здійснило нарахування вихідної допомоги та інших належних йому виплат. Позивач навмисно не отримував трудову книжку, штучно створював підстави виникнення спірних правовідносин щодо його звільнення. Ухвалою Новобаварського районного суду м. Харкова від 27.05.2025 року відкрито провадження по справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача адвокат Загорулько Є.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Представник відповідача ДСНСУ - Жукова О.М. в судовому засіданні проти задоволення позовної заяви заперечувала. Представник відповідача ГУ ДСНСУ в Харківській області Пономаренко П.О. в судовому засіданні проти задоволення позовної заяви заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 21 квітня 2011 року [PERSON] було прийнято на роботу на посаду головного фахівця 3-го регіонального відділу з котрольнор-ревізійної роботи (м. Харків) на підставі Наказу МНС України № 404 від 21 квітня 2011 року. Відповідно до запису, який міститься у трудовій книжці позивача, Міністерство надзвичайних ситуацій України реорганізовано у Державну службу України з надзвичайних ситуацій згідно з Указом Президента України від 24 грудня 2012 року № 726/2012. 21.06.2013 позивач був переведений на посаду головного фахівця 3 регіонального відділу внутрішнього аудиту Державної служби з надзвичайних ситуацій на підставі Наказу ДСНС України № 359 від 21.06.2013. Матеріалами справи підтверджується, що регіональні відділи внутрішнього аудиту ДСНС були створені відповідно до наказу ДСНС від 14.05.2013 № 222. Наказом ДСНС від 08.04.2013 № 121 (зі змінами) були визначені місця дислокації регіональних відділів внутрішнього аудиту (далі також РВВА) та Головні управління ДСНС, на які було покладено фінансове, матеріально-технічне, кадрове та інші види забезпечення РВВА, в тому числі 3-регіональний відділ внутрішнього аудиту, місце дислокації якого м. Харків. 18.01.2018 позивач був переведений на посаду провідного фахівця 3 регіонального відділу внутрішнього аудиту на підставі Наказу ДСНС України № 18 о/с від 18.01.2018. Відповідно до п.1.1 Положення про 3 регіональний відділ внутрішнього аудиту, затвердженого 03 лютого 2023 року начальником Відділу внутрішнього аудиту ДСНС О.Ружанським, 3 регіональний відділ внутрішнього аудиту є структурним підрозділом ДСНС України організаційно підпорядкованим Відділу ВА з питань планування, організації, здійснення внутрішніх аудитів та звітності, діяльності якого контролюється та координується начальником Відділу ВА. Відповідно до Наказу ДСНС України (з основної діяльності) № 1146 від 06.11.2024 року «Про здійснення організаційно-штатних заходів в організаційних структурах ДСНС», Державна служба України з надзвичайних ситуацій даним наказом здійснила організаційно-штатні заходи в структурі ДСНС, зокрема: - згідно пунктами 2, 3 наказу ДСНС № 1146, ліквідувати у повному складі (не юридичні особи) та скасувати штати, зокрема: 3 регіональний відділ внутрішнього аудиту, м. Харків, що утримується на штаті № 40/05 "3 регіональний відділ внутрішнього аудиту" воєнного часу чисельністю 7 одиниць; - згідно з пунктом 4 наказу ДСНС № 1146 внесено зміни до штатів чотирьох Головних управлінь ДСНС України у Дніпропетровській, Львівській, Одеській областях та м. Києві та утворено чотири Управління внутрішнього аудиту у складі апаратів цих Головних управлінь; - згідно з п. 5-6 наказу ДСНС № 1146, департаменту економіки і фінансів провести тарифікацію переліків змін до штатів; керівникам зазначених організаційних структур ДСНС у двомісячний строк після отримання наказу здійснити організаційно-штатні заходи відповідно до чинного законодавства. ДСНС листом від 08.11.2024 № 282-26000/281-1 «Про організацію роботи з попередження про наступне звільнення» направила Головному управлінню попередження про наступне звільнення персоналу 3 РВВА ДСНС України, який відповідно наказу ДСНС України від 25.01.2023 № 66 Про внесення змін до Порядку фінансового, матеріально-технічного, кадрового, медичного та інших видів забезпечення регіональних відділів внутрішнього аудиту ДСНС України, перебувають на кадровому та фінансовому забезпеченні Головного управління ДСНС України у Харківській області для організації роботи щодо ознайомлення їх з попередженням про наступне звільнення. Відповідно до копії попередження про наступне звільнення [PERSON] вбачається, що 18 листопада 2024 року [PERSON] було ознайомлено про скорочення посади провідного фахівця 3 регіонального відділу внутрішнього аудиту ДСНС України та попереджений про звільнення за пунктом 1 ст. 40 (у зв`язку із скороченням штату працівників) Кодексу законів про працю України, через 2 (два) місяці, що підтверджується поставленим підписом позивача про ознайомлення із попередженням та наказом ДСНС № 1146 від 06.11.2024 «Про здійснення організаційно-штатних заходів в організаційних структурах ДСНС». Також матеріалами справи встановлено, що наказом ДСНС № 1146 було ліквідовано у повному складі (не юридичні особи) та скасовано штат 3 регіонального відділу внутрішнього аудиту, м. Харків, нового підрозділу аудиту на окремому штаті або в структурі та штаті Головного управління у Харкові не створено. Відповідно до копії витягу із наказу (з адміністративно-кадрових питань) № 25 від 15.01.2025 року, [PERSON] згідно ст. 6 розділу II Закону України «Про відпустки» перебував в щорічній відпустці за період роботи з 21.04.2015 по 20.04.2016, за період роботи 21.04.2020 по 20.04.2021, за період роботи 21.04.2021 по 20.04.2022, за період роботи з 21.04.2024 по 20.04.2025, з 17.01.2025 по 05.04.2025 року. Відповідно до копії витягу із наказу (з адміністративно-кадрових питань) № 25 від 15.01.2025 року, [PERSON] згідно ст. 6 розділу II Закону України «Про відпустки» перебував в щорічній додатковій відпустці, за період роботи з 21.04.2024 по 20.04.2025, з 06.04.2025 по 08.04.2025. Згідно копії акту від 02 квітня 2025 року складеного та підписаного заступником начальника відділу організаційно-штатної роботи управління персоналу ГУ ДСНС України у Харківській області Вікторією Овчаренко, заступником начальника відділу комплектування та проходження служби Головного управління з питань забезпечення ГУ ДСНС України у Харківській області Олесею Тяпкіною, провідним фахівцем відділу організаційно-штатної роботи управління персоналу ГУ ДСНС України у Харківській області Наталією Пановою встановлено, що 02.04.2025 приблизно о 10 год. 03 хв. заступник начальника відділу організаційно-штатної роботи та обліку кадрів управління персоналу Головного управління Вікторія Овчаренко зателефонувала Геращенку А.М., провідному фахівцю 3 відділу регіонального відділу внутрішнього аудиту, з метою запросити його до Головного управління та запропонувати вакантні посади, на що він відповів, що знаходиться не у місті Харкові, і буде після 15.04.2025 (щорічні відпустки з 17.01.2025 по 08.04.2025) і сказав відправити йому даний перелік вакантних посад на месенджер Вайбер. О 17 год. 02 хв. [PERSON] зателефонував заступнику начальника відділу організаційно-штатної роботи та обліку кадрів управління персоналу Головного управління Вікторія Овчаренко на месенджер Вайбер, але вона не встигла відповісти на дзвінок, тому передзвонила по Вацапу о 17 год. 04 хв. та включила на гучний зв`язок. На питання щодо прийняття рішення по запропонованим посадам, [PERSON] повідомив, що він відмовляється від запропонованим посадам, але рукописну заяву писати відмовляється, і вважає, що йому повинно було запропоновано посади ДСНС України, бо на роботу його в 2011 приймав керівник МНС України. Відповідно до вказаного перелік вакантних посад позивачу було запропоновано вакантні посади, а саме: комендант 1 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежного рятувального загону; комендант 2 державної пожежно-рятувальної частини 1 державного пожежного-рятувального загону; завідувач групи (головний бухгалтер) 8 державного пожежного-рятувального загону. Відповідно до копії акту від 04 квітня 2025 року складеного та підписаного заступником начальника відділу організаційно-штатної роботи управління персоналу ГУ ДСНС України у Харківській області Вікторією Овчаренко, заступником начальника відділу комплектування та проходження служби Головного управління з питань забезпечення ГУ ДСНС України у Харківській області Олесею Тяпкіною, провідним фахівцем відділу організаційно-штатної роботи управління персоналу ГУ ДСНС України у Харківській області Наталією Пановою встановлено, що 04.04.2025 о 13 год. 09 хв. [PERSON] на вацап було надіслано пам`ятку при звільненні із служби цивільного захисту (роботи) осіб начальницького складу, посадових та службових осіб державного органу, державних службовців ДСНС України. Потім о 14 год. 36 хв. заступнику начальника відділу організаційно-штатної роботи та обліку кадрів управління персоналу Головного управління Вікторія Овчаренко на мобільний [PERSON] з приводу заповнення пам`ятки, на що отримала негативну відповідь щодо її заповнення. Відповідно до Витягу із вказаного Наказу (по особовому складу цивільного захисту) № 301 від 14.04.2025 «Про звільнення [PERSON] » [PERSON] , провідного фахівця 3 регіонального відділу внутрішнього аудиту, звільнено з роботи відповідно до пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку із скороченням штату працівників. Також у Витязі із Наказу зазначена підстава: наказ ДСНС України від 06.11.2024 № 1146 «Про здійснення організаційно-штатних заходів в організаційних структурах ДСНС», попередження про наступне вивільнення [PERSON] , акт Головного управління ДСНС України у Харківській області від 02.04.2025, акт Головного управління ДСНС України у Харківській області від 04.04.2025. Згідно витягу із наказу Головного управління ДСНС України у Харківській області № 208 від 14.04.2025 року, [PERSON] здійснено нарахування вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку, компенсацію за невикористані дні щорічної основної відпустки за період роботи з 21.04.2024 по 14.04.2025 у кількості 6 (шість) календарних дні та щорічної додаткової відпустки за особливий характер праці з ненормованим робочим днем за період роботи: з 21.04.2024 по 14.04.2025 у кількості 2 (два) календарних дні. Підстава: попередження про наступне звільнення [PERSON] , наказ ДСНС України (по особовому складу цивільного захисту) від 14.04.2025 № 301. Зі змістом зазначеного наказу [PERSON] ознайомився 14.04.2024 року та отримав його витяг на руки, що підтверджується поставленим підписом позивача. Відповідно до копії листа від 14.04.2025 № 65050-3680-65142 вбачається, що ГУ ДСНС України у Харківській області на адресу [PERSON] направило повідомлення про необхідність отримання трудової книжки в управлінні персоналу Головного управління ДСНС України у Харківській області у зв`язку із звільненням. Згідно копії акту від 22 квітня 2025 року складеного та підписаного заступником начальника відділу організаційно-штатної роботи управління персоналу ГУ ДСНС України у Харківській області Вікторією Овчаренко, заступником начальника відділу комплектування та проходження служби Головного управління питань забезпечення ГУ ДСНС України у Харківській області Олесею Тяпкіною, головним фахівцем відділу організаційно-штатної роботи управління персоналу ГУ ДСНС України у Харківській області Іриною Троян, провідним фахівцем відділу організаційно-штатної роботи управління персоналу ГУ ДСНС України у Харківській області Наталією Пановою встановлено, що 22.04.2025 приблизно об 08.15 хв. до управління персоналу з`явився [PERSON] для отримання трудової книжки. Однак, відкривши її, він сказав, що забирати трудову під розпис відмовляється, у зв`язку з тим,що запис про звільнення повинен бути завірений печаткою ДСНС України, а не печаткою Головного управління ДСНС України у Харківській області. Позивачу ще раз повідомлено було про те, що 3 регіональний відділ внутрішнього аудиту знаходиться на кадровому забезпечені Головного управління. Після відмови [PERSON] було написано заяву на Голову про неотримання трудової книжки та її дооформлення в ДСНС України. Після чого [PERSON] покинув Головне управління, а співробітником Головного управління було зателефоновано до Департаменту персоналу з даного приводу, на що було рекомендовано скласти відповідний акт. Відповідно до копії листа від 15.05.2025 року № 65040-4903/65142 вбачається, що 15.05.2025 року ГУ ДСНС України у Харківській області на адресу [PERSON] направило трудову книжку [NUMBER] від 02.07.1976. Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен громадянин має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Однією із гарантій забезпечення права громадян на працю є правовий захист від незаконного звільнення. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 40КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Процедура звільнення працівника у разі скорочення має відбуватися на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України, відповідно до якого скорочення чисельності або штату працівників - одна з підстав для розірвання трудового договору. Розірвання трудового договору за зазначеною підставою відбувається в разі реорганізації підприємства (через злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення), зміни його власника, ухвалення власником або уповноваженим ним органом рішення про скорочення чисельності або штату у зв`язку з перепрофілюванням, а також з інших причин, які супроводжуються змінами у складі працівників за посадами, спеціальністю, кваліфікацією, професією. При виникненні спору між працівником і роботодавцем суд не вирішує питання про доцільність скорочення чисельності або штату працівників, а перевіряє наявність підстав для звільнення (чи відбулося скорочення штату або чисельності працівників) та дотримання відповідної процедури. Згідно з правовими позиціями Верховного Суду, викладеними в постановах від 16 січня 2018 року у справі № 519/160/16-ц (провадження № 61-312св17), від 06 лютого 2018 року у справі № 696/985/15-ц (провадження № 61-1214св18), від 12 червня 2019 року у справі № 297/868/18 (провадження № 61-393св19, від 28 квітня 2021 року у справі № 373/2133/17 (провадження № 61-8393св20), суд не може вдаватися до обговорення та оцінки питання про доцільність і правомірність скорочення штату та чисельності працівників. Право визначати чисельність і штат працівників належить винятково власнику або уповноваженому ним органу, суд зобов`язаний тільки з`ясувати наявність підстав для звільнення. При вирішенні спору у цій справі, суд враховує правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 28.08.2024 у справі №641/1334/23. Великою Палатою зазначено, що метою персонального попередження про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці з одночасною пропозицією іншої роботи в розумінні статті 49-2 КЗпП України є надання працівникові можливості завчасно визначитися з майбутнім працевлаштуванням або підшукати собі іншу роботу. Дотримання двомісячного строку до моменту вивільнення працівника є обов`язковим при звільненні за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України, що призводить до розірвання трудового договору за ініціативою роботодавця. Отже, цей строк є обов`язковим для роботодавця, так як, при цьому працівник не обмежений у праві припинити трудові правовідносини з власної ініціативи чи за угодою сторін (статті 36, 38 КЗпП України). Розірвання трудового договору у випадку змін в організації праці, в тому числі ліквідації чи реорганізації, є ініціативою роботодавця, що й створює для працівника відповідні гарантії від незаконного звільнення. Водночас надання таких гарантій не є формальністю у зв`язку лише із самим фактом змін в організації праці роботодавця, а спрямоване на випадки, коли продовження трудових правовідносин є об`єктивно неможливим, у тому числі у зв`язку з відмовою працівника працювати на змінених умовах. Тому факт такої відмови (за наявності відповідних вакансій) є визначальним. Суд зазначає, що частиною першою статті 42КЗпП України встановлено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці. При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається вказаним у переліку (частина друга статті 42 КЗпП України). Згідно з частинами першою третьою статті 49-2КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці роботодавець пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантні посади чи роботу за відповідною професією або спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо та яка з`явилася на підприємстві протягом цього періоду й існувала на день звільнення. Отже, роботодавець має запропонувати працівнику, якого він вивільняє, всі вакансії, які були (з`явилися) на підприємстві, аж до моменту звільнення. Сам факт зміни в організації праці створює для роботодавця позитивне зобов`язання щодо збереження трудових правовідносин з його працівниками. Належним виконанням такого зобов`язання є здійснення визначених КЗпП України дій, які нададуть працівникові можливість продовжити виконання попередніх функціональних обов`язків, а в разі неможливості, - інших, які відповідають його кваліфікації. Матеріалами справи підтверджено, що на виконання вимог статті 49-2 КЗпП України ДСНС України під підпис повідомило позивача проте, що посаду, яку він обіймав - провідний фахівець 3 регіонального відділу внутрішнього аудиту ДСНС України скорочено згідно з наказом ДСНС № 1146. Також повідомлено, що позивача буде звільнено за ст. 40 п. 1 (скорочення чисельності або штату працівників) КЗпП України через 2 місяці. 18.11.2024 року [PERSON] був ознайомлений про скорочення посади провідного фахівця 3 регіонального відділу внутрішнього аудиту ДСНС та попереджений про звільнення за пунктом 1 ст. 40 (у зв`язку із скороченням штату працівників) Кодексу законів про працю України, через 2 (два) місяці. Дані обставини також підтверджені представником позивача у судовому засіданні під час розгляду справи. Відтак, сторонами у справі не заперечується, що з письмовим попередженням про наступне звільнення позивач був ознайомлений 18.11.2024 року, наказ про його звільнення виданий 14.04.2025 року, таким чином слід констатувати своєчасне попередження працівника про наступне звільнення. Разом з цим, представник позивача акцентує увагу суду на тому, що відповідач при ознайомленні [PERSON] 18.11.2024 року з попередженням про наступне звільнення не запропонував йому жодних вакантних посад зокрема рівнозначну посаду у новоствореному управлінні територіального органу ДСНС у іншому регіоні. Враховуючи доводи сторони позивача, суд зазначає наступне. Призначення на посади до Управління внутрішнього аудиту Головного управління належить до компетенції Головного управління та здійснюється на підставі заяви (рапорта) кандидата згідно з Кодексом законів про працю України (щодо працівників) та Положенням КМУ № 593 (щодо осіб начальницького складу служби цивільного захисту). Нормами Примірного положення про Управління внутрішнього аудиту Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій, затвердженого наказом ДСНС України від 23.12.2024 № 1378, передбачене погодження призначення працівників та осіб начальницького складу до управлінь внутрішнього аудиту територіальних органів ДСНС з Управлінням внутрішнього аудиту ДСНС України. Відповідно до Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області затвердженого наказом ДСНС від 04.02.2013 № 3 відповідно до абзац 8 пункту 11 начальник Головного управління здійснює добір кадрів у Головне управління, формує кадровий резерв на відповідні посади (https://kh.dsns.gov.ua/polozhennya). [PERSON] будучи ознайомлений про скорочення посади провідного фахівця 3 регіонального відділу внутрішнього аудиту ДСНС та попереджений про звільнення за пунктом 1 ст. 40 КЗпП, відповідних заяв до відповідача про звільнення в порядку переведення або про прийняття на роботу на конкретну або будь-яку новостворену посаду в Управлінні внутрішнього аудиту в іншому регіоні не подавав, що також не заперечувалось стороною позивача. Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25 липня 2019 року у справі № 807/3588/14 сформульовано правові висновки щодо застосування частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України, а саме: Виходячи із системного аналізу пункту 1 частини першої та частини другої статті 40, частини другої статті 49-2 КЗпП України з метою забезпечення цієї гарантії на власника або уповноважений ним орган при звільненні працівника у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці покладається обов`язок при попередженні працівника про таке звільнення одночасно запропонувати йому наявні вакантні посади. Тобто законодавець встановив принцип одночасності попередження про наступне вивільнення та пропонування наявних вакантних посад для забезпечення гарантії права громадян на сприяння у збереженні роботи. За приписами частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, власник вважається таким, що належно виконав свій обов`язок щодо сприяння у збереженні роботи працівника, який підлягає звільненню у зв`язку із скороченням штату, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Такий обов`язок з працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору та охоплює вакантні посади, які з`явилися в установі протягом всього цього періоду і які існували на день звільнення. У постанові Верховного Суду від 22грудня 2021 року у справі № 303/798/17 (провадження № 61-1863св20) зазначено, що «законодавством про працю не передбачена форма та спосіб повідомлення працівника про скорочення чисельності або штату працівників. Метою персонального попередження про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці є надання працівникові можливості завчасно визначитися із майбутнім працевлаштуванням або підшукати собі іншу роботу». Суд зазначає, що положення статті 49-2 КЗпП України не містить обов`язку роботодавця ознайомлювати працівника з попередженням про наступне вивільнення та з вакантними посадами на підприємстві під особистий підпис. На це вказав також Верховний Суд у постанові від 11 вересня 2024 року по справі №758/2190/23. Суд звертає увагу сторони позивача на те, що оскільки обов`язок з працевлаштування працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, то за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення. Матеріалами справи підтверджується, що 02.04.2025 року заступником начальника відділу організаційно-штатної роботи та обліку кадрів управління персоналу ГУ ДСНС України у Харківській області зателефонувала [PERSON] з метою запросити його до Головного управління та запропонувати вакантні посади на що він сказав відправити йому перелік вакантних посад на месенджер. Після цого заступником начальника відділу організаційно-штатної роботи та обліку кадрів управління персоналу ГУ ДСНС України у Харківській області знову зателефонувала [PERSON] та задала питання, щодо прийнятого рішення по запропонованим посадам н, що [PERSON] повідомив, що він відмовляється від запропонованих йому посад, але рукописну заяву писати відмовляється. Відтак, необґрунтованими є доводи сторони позивача, що [PERSON] не було запропоновано жодної посади, оскільки як встановлено судом, позивачу пропонувались вільні вакантні посади, які були наявні в Головному управлінні згідно Додатком до наказу ДСНС №1146 із змінами до штатів організаційних структур управління, однак [PERSON] відмовився від запропонованих посад. З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що матеріалами справи не підтверджується обмеження трудових прав позивача. Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням сукупності наданих та досліджених доказів, встановивши що у відповідача дійсно відбулась реорганізаційно-штатні заходи, внаслідок яких посада позивача була скорочена, а 3 регіональний відділ внутрішнього аудиту ДСНС, в якому [PERSON] займав посаду провідного фахівця - ліквідовано, позивач попереджався про наступне вивільнення за два місяці з дати попередження, при цьому позивачу було запропоновано вакантні посади в Управлінні, суд приходить до висновку, що звільнення позивача із займаної посади за пунктом 1 частини першої статті 40 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату працівників, згідно Наказу Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 14.04.2025 року № 301 «Про звільнення [PERSON] », відбулося з дотриманням вимог трудового законодавства. Крім того, оскільки інша вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, є похідною від позовних вимог про визнання наказу від 14.04.2025 року № 301 незаконним та поновлення на роботі, вказана позовна вимога також не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Судом з`ясовані та відображені обставини, які мають значення для даної справи та вказані висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки. У справі «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89) ЄСПЛ наголосив на тому, що згідно зі статтею 6 Конвенції рішення судів достатнім чином містять мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява №49684/99; пункт 30). У пункті 31 рішення у справі «Волошин проти України» (№ 15853/08) та пункті 22 рішення у справі «Бацаніна проти росії» (№ 3932/02) зазначено, що принцип рівності сторін вимагає «справедливого балансу між сторонами» і кожній стороні має бути надано відповідну можливість для представлення своєї справи в умовах, що не ставлять її у суттєво невигідне становище порівняно з її. У пункті 25 рішення у справі «Проніна проти України» (№ 63566/00), пункті 13 рішення у справі «Петриченко проти України» (№ 2586/07) та пункті 280 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (№ 42310/04) висловлена позиція, згідно з якою Суд зобов`язаний оцінити кожен специфічний, доречний та важливий аргумент, а інакше він не виконує свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи («Проніна проти України», № 63566/00 §23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Питання про судові витрати, підлягає вирішенню в порядку ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed