Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вище вказаною заявою згідно з якою просила ухвалити рішення щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання заявниці до досягнення спільною донькою сторін трирічного віку. У обґрунтування позовних вимог вказала, що сторони мають спільну доньку. Однак, наразі, позивачка та відповідач проживають окремо і останній не надає заявниці у добровільному порядку матеріальну допомогу, хоча вона цього потребує. За вказаних обставин, позивачка просить позов задовольнити та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання позивачки розмірі 1/4 всіх видів доходів заробітку відповідача щомісячно до досягнення спільною донькою сторін трирічного віку. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та у відсутність фіксації його перебігу. Підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено. Відповідач, будучи належним чином та завчасно повідомленим про існування цієї справи, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався та будь-яким іншим чином не висловив свого ставлення щодо заявлених вимог. Ураховуючи викладене вище, суд уважає за необхідне здійснювати розгляд цієї справи у заочному порядку, що відповідає приписам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи судом установлені наступні фактичні обставини та відповідно ним правовідносини. [INFO] народилася [PERSON] батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до довідки виконавчого комітету Тетерівської сільської ради Житомирського району Житомирської області № 709 від 31 липня 2025 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом із нею за указаною адресою без реєстрації місця проживання живе також її донька [PERSON] , 2024 року народження (а.с. 9). Нормами законодавства вказані правовідносини врегульовані наступним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно зі ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначено, що при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Тобто, особливим видом права жінки на утримання є її право на утримання чоловіком у разі проживання з нею їхньої дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу жінки та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право жінки-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами законодавства, якими врегульовані зазначені правовідносини суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки сторони у справі мають спільну дитину, яка, наразі, не досягла трирічного віку і позивачка потребує коштів на своє утримання. У порядку ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає до стягнення судовий збір за подання позову про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена при зверненні до суду. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved