Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

[PERSON] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] (зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ), якою просить розірвати шлюб, зареєстрований 11 листопада 2017 року у Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 553, залишити їй прізвище [PERSON] та залишити проживати із нею дочку [PERSON] , [INFO] . Разом з цим до суду 01.08.2024 року надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на предмету спору: виконавчий комітет Коломийської міської ради якою він просив залишити на проживання разом з позивачем [PERSON] його неповнолітню дочку [PERSON] . Стислий виклад позицій учасників спору. 1. Аргументи позивача за первісним позовом. Між сторонами було укладено шлюб, під час перебування в якому позивачка народила доньку відповідача [PERSON] . Спочатку між сторонами були хороші сімейні відносини, однак з часом вони погіршились. Оскільки спільне життя з відповідачем не склалось, вони виявились людьми різних характерів та поглядів на життя, між ними часто виникали непорозуміння і конфлікти, вони не могли прийти до згоди навіть при вирішення простих побутових питань, внаслідок чого втратили почуття поваги один до одного. Тому вона хоче розірвати шлюб. І після такого її рішення, відповідач забрав у неї ключі від його квартири та заборонив туди приходити, вона не мала можливості забрати свої речі та заощадження. І нині проживає в орендованій квартирі, а відповідач погрожує забрати їх дочку та налаштовує дитину проти неї, і коли дитина з ним, то може не ходити у садок. Зараз вона працює на посаді завідувача аптеки і має дохід, який повністю забезпечує її та дитину. За місцем роботи характеризується позитивно, і має житло, у якому наявні всі умови для належного проживання з малолітньою дитиною, з якоюу неї дуже близькі і довірливі відносини. Вона немає наміру перешкоджати батьку дитини у побаченнях та зустрічах з донькою та бажає аби відповідач приймав участь у вихованні їх доньки. Однак, основне і постійне місце проживання дитини має бути поруч із нею, адже вона як мати краще знає та бачить потреби дитини, може вчасно відреагувати коли вона починає хворіти, між ними існує сильний психологічний контакт та прив`язаність і оскільки добровільно вирішити спір щодо визначення місця проживання дитини неможливо, вона змушена звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. 2. Аргументи позивача за зустрічним позовом. Підтвердив, що дійсно спочатку між ними були хороші сімейні відносини. Дружина з його ініціативи вчилась заочно у Тернопільському національному медичному університеті, він та його батьки допомагали їй і матеріально та доглядали дитину. Коли дочці виповнилось 2 роки дружина заявила, що їй набридло сидіти вдома з дитиною і вийшла на роботу. Однак коли дружина закінчила навчання в університеті та отримала на роботі підвищення в посаді і заробітної плати, змінився графік її роботи і більшу частину часу вона проводила на роботі, а дитиною опікувався він та його батьки. З часу відвідування садочка дитина часто хворіла, проте дружина відмовлялась брати лікарняний по догляду за дитиною (маючи також 51 день щорічної невикористаної відпустки) мотивуючи це тим, що на роботі їй легше, ніж вдома з хворою дитиною, і наполягала хвору дитину віддати в садок. З часу перебування дружини на посаді завідувачки аптеки у них часто почали виникати конфлікти з приводу того, що дружина не приділяла уваги дитині, сім`ї - не готувала їжу, не підтримувала порядок у квартирі, практично жила роботою, повністю нівелюючи сімейні цінності. Дружина почала створювати конфліктні ситуації нехтуючи сімейними цінностями. Вона не зважала на проблеми, які виникали у сім`ї. Дружина почала обманювати, часто затримувалась на роботі, приходити додому в стані алкогольного сп`яніння, що і призвело до розлучення. Його дружина погано поводиться з дитиною. Зокрема, 24.05.2024 року коли він був з хворою дитиною у батьків, вона вийшла з квартири о 23 год. 10 хв. і повернулась о 01 год. 55 хв., що підтверджується фотографією. Такого приниження він вже терпіти не міг, тому погодився на те, щоб вона переїхала на орендовану з 01.05.2024 року квартиру. І 25.05.2024 року взявши з собою необхідні речі, дружина без заперечень покинула квартиру. Решту речей вона сказала, забере пізніше, проте, незважаючи на неодноразові нагадування з його боку, досі не забрала. 21.05.2024 року їх дочка захворіла на гострий ларинготрахеїт, а 22.05.2024 року з 10 години 30 хв. до 15 години 45 хв. хвору дитину залишила у своєї подруги і пішла робити манікюр і педикюр. Оскільки дружина побувши з хворою дитиною 3 дні, вирішила йти на роботу відмовившись від лікарняного по догляду за дитиною і вимагала віддати хвору дитину в дитячий садок. Він відмовився оскільки дитина була ще дуже хворою був сильний кашель. Узгодивши з дружиною 24.05.2024 року він з хворою дитиною поїхав у село до його батьків продовжувати її лікування та подальше відновлення після хвороби. 30.05.2024 року дружина, не попередивши його і його батьків приїхала у смт. Гвіздець забирати хвору дитину на орендовану квартиру. В цей день він був на роботі та під час телефонної розмови з матір`ю він дізнався, що дружина хоче забрати дитину і не дочекавшись його, викликала поліцію. Поліція прийняла рішення забрати хвору дитину і віддати матері. Того ж дня він відвідав донечку на орендованій квартирі побачив в яких жахливих умовах перебуває дитина, оскільки у квартирі не прибрано, не відповідає санітарно-гігієнічним умовам. Хвора дитина ходила по підлозі без взуття, не одягнена, дружина про це не подбала. 31.05.2024 року він звернувся із заявою службу захисту дітей з проханням обстежити умови проживання дитини. Після чого 03.06.2024 року хвору дитину дружина віддала у садок і з 16 години 30 хв. до 21 години 15 хвилин донечка перебувала на роботі в аптеці. Зазначає, що місце проживання дитини має бути із ним, оскільки він працює у Коломийському медичному фаховому коледжі ім.І.Франка з січня 2001 року викладачем фізичного виховання, з 2013 року на посаді керівника фізичного виховання, викладач фізичного виховання вищої кваліфікаційної категорії, звання «викладач-методист». У нього нормований робочий день, він отримує вчасно виплату заробітної плати, постійно слідкує за станом здоров`я дитини, її розвитком, виховує та піклується про неї. Крім того, тому, що дружина неодноразово висловлювалась, що забере дитину до себе ще до рішення суду і мала намір без його відома та його згоди вивести дитину з України за кордон. При цьому просив врахувати, що його дружина не має власного житла, у неї напружений ненормований робочий графік та дуже часто бере додаткові робочі дні. У зв`язку із чим, вона не може ні відводити дитину в дитячий садок, ні забирати із садочка і достатньо приділяти уваги дитині, тому дружина часто бере дитину з собою на роботу в аптеку та залишає з подругами і незнайомими людьми. Дружина не бере участі у вихованні дитини тому, що в пріоритеті у неї робота та інтимні стосунки на стороні. У зв`язку із чим він переконаний що їх дитина повинна проживати разом із ним. 3. Аргументи позивача за первісним позовом (по відзиву). Дійсно вчилась заочно у Тернопільскькому національному медичному університеті. Однак це була її ініціатива, а посилання позивача на те, що він та його батьки допомагали їй матеріально, нічим не доведено і не відповідає дійсності. Коли їх дочці виповнилось 2 роки, то вона вийшла на роботу по тій причині, щоб забезпечувати сім`ю, так як отриманих доходів не вистачало для нормального забезпечення сім`ї і була потреба в додаткових коштах, а не тому, що їй набридло сидіти вдома, як вказував відповідач. І дане рішення було прийнято ними спільно. Після закінчення навчання в університеті, вона отримала на роботі підвищення в посаді і підвищення заробітної плати. Вона ніколи не перешкоджала батькам відповідача спілкуватись з онучкою та брати участь у вихованні онучки адже вважає, що спілкування [PERSON] з дідусем та бабусею буде відповідати інтересам дитини та забезпечить збереження сімейного зв`язку. І це не означає, що якщо дитина перебуває в бабусі з дідусем, то вона погана матір та не опікується дитиною і водночас змушує діда і бабу піклуватись про онучку проти їх волі. Твердження про те, що вона не брала лікарняний по догляду за хворою дитиною не відповідає дійсності, адже коли дочка хворіла вона завжди була поруч, ходила з нею до лікаря та доглядала дитину. Твердження про те, що з часу її перебування на посаді завідувача аптеки, вона не приділяла увагу дитині, сім`ї - не готувала їжу, не підтримувала порядку в квартирі, практично жила роботою, не відповідає дійсності та не підтверджене жодними доказами, а обов`язки щодо ведення домашніх справ мають бути рівними між чоловіком та жінкою. Посилання відповідача за первісним позовом, що вона почала обманювати, часто затримуватись на роботі, приходити додому в стані сп`яніння не підтверджено також жодними доказами. Позивач почав налаштовувати проти неї їх дочку [PERSON] та неодноразово погрожував їй, що якщо вона піде від нього, то дитина буде проживати з ним і він не віддасть їй дочку. 21.05.2024 року дочка захворіла на гострий ларинготрахеїт, тому вона перебувала з дитиною вдома та займалась лікуванням, коли стан дитини покращився батько дитини запропонував [PERSON] не вести в дитячий садок, а відвести дитину у село до бабусі з дідусем, на що вона погодилась. Адже ніколи не перешкоджала спілкуванню діда і баби з онучкою. 24.05.2024 року позивач забрав дитину в смт. Гвіздець до своїх батьків та в телефонному режимі повідомив її щоб вона забиралась з його квартири. 25.05.2024 року позивач не дозволивши їй забрати її особисті речі та речі дитини, забрав у неї ключі від квартири. Переїхавши в нову квартиру, яку вона орендує, облаштувавши її, 30.05.2024 року вона поїхала в село до батьків позивача, щоб забрати свою дочку. Так як в телефонному режимі домовитись з відповідачем за первісним позовом, щоб привіз їй дитину не вдалось. Проте батьки позивача влаштували скандал, вони не допустили її на їхнє подвір`я і сказали, що не віддадуть їй дитину, і що дитина буде проживати з батьком. Посилання позивача на те, що вона 03.06.2024 року хвору дитину віддала у садок, теж не відповідає дійсності, адже з отриманої відповіді підтверджується, що за період з серпня 2021 року по даний час [PERSON] свою неповнолітню дочку у садок у хворому вигляді жодного разу не приводила. 4. Аргументи органу опіки та піклування. [PERSON] з дитиною [PERSON] проживають в орендованому житлі, де підключено всі комунікації. Створені належні умови для проживання, відповідчинку і проведення дозвілля дитини. Малолітня [PERSON] забезпечена одягом, продуктами харчування, засобамми особистої гігієни та іграшками. За роки відвідування малолітньої [PERSON] дошкільного закладу мати [PERSON] проявила себе як турботлива та хороша мати, всі зауваження педагогів сприймає та реагує адекватно. Батько [PERSON] часто висуває різні претензії до педагогів та до колекційного педагога - логопеда та сворює конфліктні ситуації при розмові з ними. Педагогами дошкільного закладу зауважено, що останнім часом малолітня дитина [PERSON] розповідає про сімейн непорозуміння між батьками зі словами приниження авторитету мами [PERSON] . Між батьками панували непорозуміння та конфліктні ситуації, що підтверджено протоколами прийняття заяви про кримінальне правопорушення. Батько [PERSON] був присутній на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при управлінні соціальної політики 17.03.2025 року та повідоим, що бажає визначити місце проживання його малолітньої дочки [PERSON] біля нього після розлучення з дружиною. Він постійно займався доглядом та утриманням своєї дочки, проживав разом з нею до фактичного припинення шлюбних відносин та буде забезпечувати усім необхідним свою дитину. В дитини [PERSON] та батька [PERSON] склались хороші взаємовідносини. Спеціалстами відділу «Служба у с правах дітей» управління соціальної політики міської ради 30.07.2024 року по [ADDRESS] проведено обстеження умов проживання батька [PERSON] , де зареєстрована та проживала малолітня донька [PERSON] . В даній квартирі створені належні умови для проживання. Для дитини організоване власне спальне місце, наявний дитячий одяг та взуття, іграшки. Однак, визначити місце проживання дитини краще з матір`ю. Оцінка суду щодо вимог про розірвання шлюбу (про факти). [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ) уклали шлюб, який зареєстровано між ними 11 листопада 2017 року в Коломийському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про що складено відповідний актовий запис № 553. Під час реєстрації шлюбу, [PERSON] змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 8 свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] том 1). Разом з цим, у зв`язку із розбіжністю у поглядах на сімейне життя між подружжям спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам [PERSON] , і тому вона подала позов про розірвання шлюбу (а.с.1-5 том 1). Отже, із встановлених обставин вбачається, що між позивачем за первісним позовом та відповідачем за первісним позовом виникли шлюбні правовідносини, в межах яких виник спір щодо права позивача за первісним позовом, як одного з подружжя, на припинення шлюбу шляхом його розірвання за рішенням суду. Оцінка суду щодо розірвання шлюбу (по суті спору). Частина 1 статті 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. При цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 Сімейного кодексу України). А частиною третьою статті 56 Сімейного кодексу України гарантується право кожного з подружжя на припинення шлюбних відносин. При цьому, одним із способів реалізації цього права, відповідно до положень частини другої статті 104, частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України, є припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до положень частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Тож оскільки позивач за первісним позовом втратила бажання знаходиться у шлюбі з відповідачем за первісним позовом, який ґрунтується на вільній згоді їх обох, суд вважає, що їх подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу є неможливими, позаяк їх збереження буде суперечити інтересу позивача за первісним позовом, що має істотне значення щодо знаходження у шлюбі при наявності вільної згоди, тобто у добровільному порядку, а тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Оцінка суду щодо визначення місця проживання дитини (про факти). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої згідно з даними свідоцтва про його народження є: [PERSON] та [PERSON] (а.с.11 том 1). Відповідно до довідки ТОВ «Фармація Івано-Франківщини», яка видана [PERSON] , вона дійсно працює на посаді завідувача аптеки № 2. І загальна сума нарахованого їй доходу за період з 01.06.2023 року по 30.04.2024 року складає 153891.18 грн. (а.с. 12 том 1). Згідно з характеристикою від 06.05.2024 року [PERSON] працює в ТОВ «Фармація Івано-Франківщини» з 12.07.2021 року. За період роботи [PERSON] зарекомендувала себе виключно з позитивного боку: проявила себе співробітником, який добре орієнтується в предметі своєї діяльності і вміє виконувати поставлені перед нею завдання. Постійно стежить за поточними змінами нормативної бази, а так само націлена на підвищення своєї професійної кваліфікації. В роботі демонструє високий рівень фармацевтичних знань, професійне обслуговування покупців аптеки, що забезпечує постійну позитивну динаміку торговельного виторгу і коло постійних покупців. Відповідальна, здатна взяти на себе відповідальність у прийнятті у прийнятті рішень в питаннях, які знаходяться в її компетенції - [PERSON] надавала допомогу Компанії в підтримці встановленого режиму роботи кас. (а.с. 13 том 1). Витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» вбачається, що [PERSON] станом на 27.05.2024 року до кримінальної відповідальності не притягувалась, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.14) Довідками з КНП "Коломийська ЦРЛ" СП "Поліклініка" №556 та 237 від 27.05.2024 року стверджується, що [PERSON] на диспансерному обліку не перебуває (а.с. 15,16 том 1) Відповіддю від 28.05.2024 року Коломийського закладу дошкільної освіти № 11 «Сонечко» встановлено, що [PERSON] виховується в Коломийському закладі дошкільної освіти № 11 «Сонечко» з серпня 2021 року. Відвідує дитина заклад з багатьма пропусками. Мати дівчинки [PERSON] за роки відвідування дитини в закладі проявила себе як турботлива, хороша мати. Розуміючи характер своєї дитини, сприймає всі зауваження щодо дитини, реагує адекватно.Але батько: [PERSON] часто висуває різні претензії до вихователів, музичного керівника, вчителя-логопеда та директора закладу. Створює конфліктні ситуації при розмові. Останнім часом [PERSON] про сімейні непорозуміння між батьками. Відчувалась «робота» батька для підриву авторитету мати. Ані вихователі, ані інші педагогічні працівники закладу в дану ситуацію не вмішувались (а.с. 17 том 1). Згідно з психологічним дослідженням від 10.06.2024 року, [PERSON] має виражену потребу у зв`язку з мамою, що є нормою психологічної особливості віку п`ятилітки. На даний час значущою фігурою у житті дитини є мама, адже дівчинка зобразила саме її першою на малюнку, а себе поряд. Батька на малюнку не зображений зовсім, хоча [PERSON] було повідомлено про мету завдання - намалювати свою сім`ю. Це може свідчити про наявність у [PERSON] захисного механізму психіки - витіснення, тобто процес відсторонення від свідомості того, що спричинює конфлікт. У ході бесіди, [PERSON] розповіла про те, як мама і тато сварились на дворі і їй було важко це витримувати. Дівчинка повідомила, що батьки не живуть разом, бо вже не люблять одне одного. При аналізі дитячого апперцептивного тесту (ДАТ), а саме на картинці, де двоє дорослих ведмедів і ведмежа поряд з одним і з них змагаються, перетягуючи канат на свою сторону, в [PERSON] це викликало асоціацію-спогад, коли тато говорив їй про те, що причиною того, що вони з її мамою не разом, оскільки є інший чоловік, якого собі знайшла мама. На що дівчинка повідомила: «Коли я прийшла до мами в квартиру, то побігла шукати чи є там інший чоловік, але його там не було». Це свідчить про те, що батько формує негативний образ матері в очках доньки, налаштовуючи проти неї. Варто зауважити, що для гармонійного розвитку дитини потрібна присутність обох батьків. Проте ця присутність не повинна бути травмуючою, для дитини. У свідомості дитини має зафіксуватись така норма: розлучаються чоловік і жінка, а не батько і мама. Дитина здатна з легкістю прийняти нові умови і правила, зміни у житті, якщо її не використовують, як об`єкт для маніпуляцій між дорослими (а.с.37 том 1). Актом обстеження умов проживання 04.06.2024 року підтверджується, що малолітня [PERSON] відвідує ДНЗ № 11 «Сонечко». Мама [PERSON] працює в аптеці оптових цін на посаді завідувача. Мамою [PERSON] створено належні умови для виховання та проживання малолітньої [PERSON] . Дитина забезпечена необхідними продуктами харчування, одягом засобами особистої гігієни (а.с.55 том 1). Відповідно до довідки з Коломийського закладу дошкільної освіти № 11 «Сонечко» від 03.06.2024 року № 34 [PERSON] перебувала в закладі дошкільної освіти в травні 2023 року - 13 днів; червні 2023 року - 1 день; серпні 2023 року - 1 день; вересень 2023 року -3 дні; жовтень 2023 року -9 дні; листопад 2023 року - 5 дні; січень 2024 року - 5 дні; лютий 2024 року - 7 дні; березень 2024 року - 10 дні та травень 2024 року 9 дні (а.с. 56 том 1). Згідно з довідкою від 29 липня 2024 року, [PERSON] працює за основним місцем роботи в Коломийському медичному фаховому коледжі ім. І.Франка на посаді керівника фізичного виховання та викладача фізичного виховання. Графік роботи протягом тижня з 08 години ранку до 17 години 15 хвилин вечора (а.с. 57 том 1). Довідкою про доходи встановлено, що [PERSON] в період з січня 2024 року по червень 2024 року отримав заробітну плату у розмірі 99088 гривень 03 копійки (а.с.58 том 1) Договором купівлі-продажу квартири від 26 травня 2010 року підтверджується, що [PERSON] продав [PERSON] квартиру [ADDRESS] . Квартира складається з двох житлових кімнат житловою площею 26 кв.м. загальною площею 47.8 кв.м. (а.с. 59-60,61,62 том 1). Витяг з протоколу № 10 засідання комісії з питань захисту прав дитини від 31.07.2024 року підтверджує, що 30.07.2024 року обстежено умови проживання батька дитини [PERSON] за реєстрацією малолітньої дитини по [ADDRESS] . У житлі створені належні умови для проживання та розвитку дитини (а.с. 78 том 1). Відповідно до диплому магістра [NUMBER] , [PERSON] закінчила у 2021 році Тернопільский національний медичний університет імені І.Я. Горбачевського. Освітня програма Фармація (а.с.98 том 1). Згідно відповіді на адвокатський запит від 15.08.2024 року № 48 01-26 за період з серпня 2021 [PERSON] свою неповнолітню дочку [PERSON] у садок № 11 «Сонечко» у хворому вигляді жодного разу не приводила (а.с.99 том 1). Відповідно до табелю обліку робочого часу працівника торгової точки Аптеки № 2 [PERSON] працювала з 01.06.2023 року по 30.06.2023 року 176 год. (а.с.24 том 2) з 01.07.2023 року по 31.07.2023 року 162.2 год. (а.с. 23 том 2) з 01.08.2023 року по 31.08.2023 року (а.с. 22 том 2) з 01.09.2023 року по 30.09.2023 року 166 год. (а.с.21 том 2) з 01.10.2023 року по 31.10.2023 року 176 год. (а.с. 20) з 01.11.2023 року по 30.1.2023 року 176 год. (а.с.19 том 2) з 01.12.2023 року по 31.12.2023 року 161.2 год. (а.с.18 том 2) з 01.01.2024 року по 31.01.2024 року 222 години (а.с.103 том 1) з 01.02.2024 року по 29.02.2024 року 204 години (а.с.104 том 1); з 01 березня 2024 року по 31.03.2024 року 210 годин (а.с. 105 том 1) з 01.04.2024 року по 30.04.2024 року 173 години (а.с.106 том 1) з 01.05.2024 року по 31.05.2024 року 230 год.(а.с. 107 том 1) з 01.06.2024 року по 30.06.2024 року 203 години (а.с. 108 том 1); 01.05.2023 року 184 год. (а.с. 25 том 2) з 01.01.2024 року по 31.01.2024 року 184 год. (а.с.17 том 2) з 01.02.2024 року по 29.02.2024 року 168 год. (а.с. 16 том 2) з 01.03.2024 року по 31.03.2024 року 168 год.(а.с.15 том 2) з 01.04.2024 року по 30.04.2024 року 162.9 год. (а.с.14 том 2) з 01.05.2024 року по 31.05.2024 року 184 год. (а.с.13 том 2) з 01.06.2024 року по 30.06.2024 року 155.4 год. (а.с.12 том 2) з 01.07.2024 року по 31.07.2024 року 173.4 год. (а.с.11 том 2) з 01.08.2024 року по 31.08.2024 року 113.9 год. (а.с.10 том 2) з 01.09.2024 року по 30.09.2024 року 119,1 год. (а.с. 9 том 2) з 01.10.2024 року по 31.10.2024 року 184 год. (а.с. 8 том 2), з 01 листопада 2024 року по 30.11.2024 року 143.2 год. (а.с. 27 том 3) з 01.12.20204 року по 31.12.2024 року 166.4 год. (а.с. 28 том 3) з 01.01.2025 року по 31.01.2025 року 109.6 год. (а.с. 29 том 3) з 01.02.2025 року по 28.02.2025 року 160 год. (а.с. 30 том 3) з 01.03.2025 року по 31.03.2025 року 168 (а.с. 31 том 3) з 01.04.2025 року по 30.04.2025 року 176 год. (а.с. 32 том 3) з 01.05.2025 року по 31.05.2025 року 176 год. (а.с. 33 том 3) з 01.06.2025 року по 30.06.2025 року 127.6 год. (а.с.34 том 3) з 01.07.2025 року по 31.07.2025 року 161.6 год. (а.с. 35 том3) що також підтверджується витягами з графіку роботи за травень 2023 року по жовтень 2024 року (а.с.26-43 том 2) та витягами з графіку роботи за листопад 2024 року по липень 2025 року (а.с. 36-44 том 3). [PERSON] , працює керівником фізичного виховання та викладачем Коломийського медичного фахового коледжу ім. І.Франка. У період з 01.01.2021 року використав у повному обсязі основні щорічні відпустки за період з 06.07.2021 року по 31.08.2024 року, у період з 01.01.2023 року по 21 серпня 2024 року; з 22.03.2023 року по 07.04.2023 року та з 02.11.2023 року по 04.11.2023 року перебував на лікарняному (а.с. 122 том 1 - довідка). Медичний висновок про тимчасову непрацездатність видавався матері [PERSON] чотири рази: 04.12.2023- 08.12.2023 року; 01.04.2024 року - 05.04.2024 року; 30.05.2024 року - 02.06.2024 року; з 02.09.2024 року - 06.09.2024 року (а.с.123,133 том 1 - довідка ФОП [PERSON] ). Довідкою з коледжу від 30 серпня 2024 року №264/10-08 підтверджується, що у період з 04 листопада 2019 року по 15 листопада 2019 року та з 24 лютого 2020 року по 06 березня 2020 року [PERSON] перебував у відпустках без збереження заробітної плати (а.с. 125,158 том 1) Довідкою з коледжу від 06.09.2024 року №280/10-06 та 11.04.2025 року №92/10-04 [PERSON] проводив заняття за дистанційною формою навчання у період з: 12.03.2020 року по 13.03.2023 року; з 20.01.2025 року по 01.02.2025 року; з 19.02.2025 року по 11.03.2025 року (а.с. 126,160 том 1, 175 том 2). Відповідно до витягів з наказу від 15 червня 2023 року та 20 червня 2024 року [PERSON] надавалась щорічна відпустка з 07 липня 2023 року по 31 серпня 2023 року та з 07 липня 2024 року по 31 серпня 2024 року терміном 56 календарних днів (а.с. 211,212 том 1). Згідно з листом непрацездатності [PERSON] , останній перебував на лікарняному з 04.11.2023 року по 04.11.2023 року, з 02.11.2023 року по 03.11.2023 року, 04.04.2023 року по 07.04.2023 року, з 01.04.2023 року по 03.04.2023 року,з 30.03.2023 року по 31.03.2023 року, з 25.03.2023 року по 29.03.2023 року, з 22.03.2023 року по 24.03.2023 року (а.с.213-219 том 1). Наказами ТОВ «ФАРМАЦІЯ ІВАНОФРАНКІВЩИНИ» встановлено, що [PERSON] брала відпустку без збереження заробітної плати з 18 жовтня 2021 року по 22 жовтня 2021 року; 07 травня 2022 року по 10 травня 2022 року (а.с.2-3 том 2) 11 серпня по 07 вересня 2025 року (а.с. 83 том 3) та щорічну відпустку з 31 липня 2023 року по 13 серпня 2023 року; 30 липня 2024 року по 13 серпня 2024 року; 07 вересня 2024 року по 10 вересня 2024 року; 20 листопада 2024 року по 25 листопада 2024 року (а.с.4-7 том 2) 28 липня 2025 року по 10 серпня 2025 року; (а.с.82 том 3). Відповідно до зведеного акту виконаних робіт за період 17.08.2023 року по 26.09.2024 року вартість стоматологічних послуг складає 6500 гривень. Разом з цим в вказаному акті зазначено, що була на прийомі зі дитиною та оплату здійснювала мати [PERSON] (а.с. 54 том 2) Згідно з висновком про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] біля матері від 01.04.2025 року управління соціальної політики Коломийської міської ради, вважає за доцільне рекомендувати Коломийському міськрайонному суду визначити місце проживання малолітньої [PERSON] [INFO] біля матері [PERSON] [INFO] (а.с.154-156). Однак суд відзначає, що за цим висновком неможливо зрозуміти, з яких саме підстав ухвалено рішення про те, що саме з матір`ю дитині буде проживати краще, а ніж з батьком і чому орган опіки та піклування не розглянув модель проживання дитини з обома батьками, почергово. Інформацією щодо перебування [PERSON] в Коломийському закладі дошкільної освіти з 01.06.2024 року по 28.02.2025 року та з 01.03.2025 року по 11.04.2025 року від 11.02.2025 та 09.04.2025 року встановлено, що дитина перебувала в вказаному закладі в червні 2024 року - 17 дні, в липні 2024 року -4 дня, в серпні 2024 року 13 дні, в вересні 2024 року - 10 дні, в жовтні 2024 року - 16 дні, в листопаді 2024 року - 9 дні, в грудні 2024 року - 14 дні, в січня 2025 року 6 дні, в лютому 2025 року - 0 днів, в березні 2025 року - 4 дня та в квітні 2025 року 9 дні. (а.с.171,172 том 2). Відповідно до діагностичних звіті від 24 січня 2025 року [PERSON] мала ознаки бронхіту, разом з цим барабанна перетинка гіперемовна, світловий конус відсутній (а.с.173 том 2) Крім того відповідно до звернення (візиту) до лікаря Медичний центр «Здорова сім`я» вказана дитина хворіла гострим бронхітом (а.с. 174 том 2). Згідно з квитанціями [PERSON] оплачувала послуги Коломийського ЗДО 11 «Сонечко» за період червень 2024 року, вересень 2024 року-грудень 2024 року та вересень 2025 року (а.с.180-185 том 2). [PERSON] 12.11.2024 року по 15.11.2024 року; 07.01.2025 року по 10.01.2025 року; 24.01.2025 року по 27.01.2025 року; 30.01.2025 року по 03.02.2025 року перебувала на лікарняному у зв`язку з необхідністю догляду за хворою дитиною (а.с.45-48 том 3) Відповідно до договору оренди житлового приміщення, [PERSON] та [PERSON] 25 березня 2025 року уклади договір оренди квартири в [ADDRESS] (а.с. 212-214 том 2) При цьому Актом № 49 обстеження умов проживання від 15.04.2025 року встановлено, що [PERSON] створено належні умови для проживання та виховання малолітньої дочки [PERSON] , індивідуальні потреби дитини забезпечені належним чином (а.с.191 том 2) Відповідно до додаткових пояснень, [PERSON] надала суду графік побачень батька з дитиною, однак [PERSON] надав заперечення проти нього (а.с.3-4, 10-11 том 3). Згідно з фототаблицею, зображено стан, в якому перебувала малолітня [PERSON] після перебування у батька [PERSON] протягом 5 днів, зокрема з не підстриженими нігтями та брудом під ними, не чищеними вухами (а.с.15-18 том 3). Відповідно до довідки від 14.07.2025 року, [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідувала табір денного перебування в дитячому центрі «Радість» з 30.06.2025 року по 11.07.2025 року. За цей період оплачено 6300 гривень (а.с.24). Разом з цим, суду надана довідка від Освітнього центру «Spatium» від 08 вересня 2025 року, з якої вбачається що [PERSON] дійсно відвідує навчальні заняття в Освітньому центрі «Spatium» з 03.09.2025 року по теперішній час. Вартість навчання становить 2600 грн/міс. (а.с. 61,88 том 3). Також суду надана квитанція про оплату вказаних послуг (а.с. 89). Крім цього [PERSON] відвідує студію танцю «Dance Baby Dance» 8 годин на місця, оплата становить 1050 грн., яку здійснила [PERSON] (а.с.63,64 том 3) Також [PERSON] встановлено діагноз карієс 16,46,36,55,54. Проведено лікування: встановлення пломб на16,46,36,55,54, загальною сумою на 6550 гривень (а.с.65 том 3). Відповідно до характеристики учениці 1-а класу Коломийського ліцею № 5 ім. Т.Г.Шевченка, [PERSON] від 17 вересня 2025 року, встановлено, що учениця проявляє інтерес до навчання. Вона добре адаптувалась в колективі класу, охоче бере участь у групових завданнях, проявляє лідерські якості. Мати [PERSON] з якою проживає дівчинка, відповідально ставиться до навчання та виховання дитини, зацікавлена у всебічному її розвитку, активно співпрацює зі школою. Вона підтримує участь дитини в позакласних заходах, відвідує батьківські збори, завжди готова до співпраці. Дитина забезпечена всім необхідним для навчання приладдям та зошитами, завжди охайна та доглянута, без пропусків відвідує навчальні заняття. Щодня мати приводить [PERSON] на заняття і забирає її. Дитина відвідує ГПД, мати оплачує її харчування в групі продовженого дня. Батько дитини [PERSON] був у класі двічі: на святі 01 вересня та 12 вересня коли забирав доньку після уроків. Батько [PERSON] часто протягом літа навідувався до Коломийського ліцею № 5 із вимогою виключити [PERSON] зі списку учнів 1 класу, оскільки він зареєстрував дитину до Коломийського ліцею № 2. Така вимога не могла бути задоволена, оскільки збоку матері [PERSON] не поступало звернення щодо відрахування її доньки із закладу освіти (а.с. 66,77 том 3). Згідно з характеристикою учениці 1-а класу Коломийського ліцею № 2 [PERSON] встановлено, що батько [PERSON] , вирізняється підвищеним рівнем турботи та відповідальності щодо своєї доньки. Він активно цікавиться всіма аспектами її життя, особливо навчанням. Часто проявляє надмірне хвилювання за її успішність та емоційний стан. Разом із тим його переживання продиктовані щирим бажанням бачити доньку успішною, захищеною та впевненою у собі. Він уважний, чуйний і виявляє щиру турботу, яка для нього є природним способом висловити батьківську любов. Попри певну надмірність у переживаннях, батько завжди готовий підтримати, вислухати та допомогти (а.с. 104 том 3). Свідок [PERSON] ( [INFO] , проживає з 1987 року в [ADDRESS] , пенсіонер, вчитель математики, матір [PERSON] ) дала суду такі покази: [PERSON] та [PERSON] знає 10 років з яких 7 у шлюбі. До 30.04.2024 року думала, що все добре, були в неї. Однак вона дізналась, що [PERSON] подала на розлучення. Її онучка [PERSON] розумна і активна дівчинка, потребує догляду, коли вони жили разом більше уваги приділялось [PERSON] . До 2 років все було нормально, однак коли дитина пішла у дитячий садок, почала хворіти багато, їй збивали температуру і вели в садок. Вона пропонувала приводити дитину до неї. Коли дитина перейшла на грудне харчування, мама не вживала сметани та молока. Дитина не має нормального харчування, їсть піцу та бутерброди і колу. Дитина перебуває в аптеці з 17 до 19 години 15 хвилин, і переважно там стоїть на ногах. У суботу та неділю дитину рвало і нічого не хотіла їсти. Дитина каже гречку їла, булку та чай, але дитині тільки 5 років. Дитина має запал, має гармони, їй треба особливий догляд. За 10 місяців дитина змінилась, навчилась більше поганих слів. Дитина каже їй «ліпше б ти здохла». Її мама казала «ліпше б вже всі поздихали». [PERSON] навчив дитину правильно відноситись до державних символів, ходе з нею на тренажери, гуляє, ходив в ліс. Він люблячий тато. У її сина кращі умови для проживання, оскільки він не курить та не п`є, маю свою квартиру, там тепло, чисто, є свій куточок у дівчинки. Також є крісло розкладачка. Має 2 кімнати і кухня. На її думку її невістка не може виконувати батьківські обов`язки, оскільки працює майже кожний день. Дитина буває у няні, вечеряє пізно, бувало, що дитина розказувала, що купалась в холоді. Вона з дитиною сидить коли хворіє, оскільки сама просить що вона була з нею. ЇЇ син працює до 17 години 15 хвилин, а садок працює до 6 і може нею займатись. Було таке що [PERSON] приїхала за дитиню, коли та хворіла. Дитина хотіла показати мамі курят, а та вказала, що поїдемо додому, але дитина не хотіла. Вона забрала дитину, але потім в лікарню її повезла. Дитина казала, що хоче бути з татом, що їй подобалось коли вони були разом, вона хоче бути із батьком та матір`ю. Дитина казала, що втече від мами. Коли [PERSON] працювала 2 дні, її син брав дитину до себе. Дитина їсть те, що готує вона. Вказує, що [PERSON] неналежно виховує дитину, оскільки дитина неналежно харчується. Також вказала, що її син навчив дитину співати, а [PERSON] навчила дитину ходити у туалет самою. Свідок [PERSON] ( [INFO] , проживає з 21.03.2012 року в [ADDRESS] , пенсіонер, тітка [PERSON] ) дала суду такі покази: [PERSON] був для дитини і татом і мамою. Навчив одягатись, коли дитина хворіла він був з нею. [PERSON] не давала бачитись з дитиною, було так, що няня вже зібрала. Вона бачила, що дитина кидалась на тата коли бачила його. Сестра її, вона і батько [PERSON] з дитиною займаються та доглядають. Дитина постійно в аптеці, дитина розказувала, що [PERSON] казала на бабусю: «стара дурепа». [PERSON] наймає няню і їй незрозуміло навіщо. З дитиною спілкувались, поки батьки не розлучились. Коли дитина хворіла 5 тижнів, мати не приходила жодного разу. Часто дитина не з бабусею, а з батьком і у кого постійно, вона сказати не може. Телефон, гаджети і планшети дає [PERSON] в міру десь 30 хв., а не так як в аптеці. [PERSON] казала, про умови в аптеці і те що вона там перебуває з 16 год. 30 хв. по 19 год. 30 хв. Вона була хвора і її відвезли подрузі. Також вказувала, що вона розбила планшет і мама її сварила. Свідок [PERSON] ( [INFO] , проживає в [ADDRESS] , фармацевт, працює з [PERSON] ) дала суду такі покази: [PERSON] із нею разом працює 3 роки, остання купує дитині одяг, бере лікарняні коли треба за нею доглядати, за садок оплачує послуги, вона підлаштувала графік роботи під дитину, бачила також судочки з їжею. [PERSON] у садку, однак коли садок закрили на кінукули, її влаштували у черговий садок. Мати дитини цікавиться про гуртки для неї. Вказувала, що дитину знає приблизно 3 роки, мати з керівником узгодила, що забирає дитину з садка о 16 год. 15 хв. і вона повертається з дитиною на роботу, о 17 годині дитина їсть та розмальовує, це все вона робить у кімнаті для працівників і дитина жодного разу не жалілась. Поза роботою вона їх не бачить. Знає, що [PERSON] наймає іноді няню. Приблизно в травні місяці, вона бачила коли [PERSON] приходив до дружини в аптеку з дитиною. На роботу треба прийти за 10 хв. і піти також за 10 хв. Коли [PERSON] їде за дитиною вона не відпрошується, але це частина домовленості з роботодавцем. [PERSON] придбала крісло дитяче, коли треба бігає по аптеці, вона не бачила, щоб дитина лежала у шкафчику. Дитина їсть суп, бульйон, гречку, макарони, фрукти. Те що треба розігріти, гріє, оскільки є мікрохвильова піч та чайник. Коли з [PERSON] жили разом, то дитина не лишалась на роботі з [PERSON] . Був випадок коли [PERSON] з дитиною приїхала на роботу, дзвонив [PERSON] , але вона не брала слухавку у зв`язку із чим останній приїхав та вони почали з`ясовувати відносини. Також зазначила, що туфлі та плаття купила на випускний [PERSON] в травні 2025 року. [PERSON] возить дитину у Буковель , дитина казала, що їй сподобалось. Свідок [PERSON] ( [INFO] , проживає в [ADDRESS] , няня для дітей) дала суду такі покази: іноді вона забирала [PERSON] із садка, могло бути декілька разів на тиждень і дитина знаходилась у неї вдома або гуляла з нею. Дитина розповідала, що батько часто говорить про відносини з мамою, батько казав, що якщо вона не буде його слухати то її цигани заберуть, казала, що батько казав, що продав її машину щоб щось купити. [PERSON] іноді сама забирала дитину. Вказувала, що в неї економічна освіта, будь-якого навчання не проходила, літератури не читала, тренінги були у садку. Дитина рада бачити маму, казала, що сумує хоче її побачити. Вона казала, що батька боялась, оскільки він їй багато забороняє. З нею живе племінник якому 6 років, чоловіка немає. Усі питання вирішуються із мамою, забирає дитину приблизно біля 16 години на 2-3 години у травні 1 раз забирала дитину. [PERSON] оплачує послуги їй у розмірі 1 година - 100 гривень. Суд також відзначає, що і пані [PERSON] , і пан [PERSON] неодноразово намагались притягнути один одного до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.45-54 том 1, 163-178 том 1, 58-67 том 2), однак постановами Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області та Івано-Франківського апеляційного суду провадження щодо них були закриті (а.с.100-102 том 1, а.с.182-186 том 1, а.с.215-218 том 2). Оцінка суду щодо визначення місця проживання дитини (по суті спору). Статтею 51 Конституції України, а також частинами 2 і 3 статті 5 Сімейного кодексу України передбачено, що дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. При цьому суд одразу відзначає, що міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. Зокрема, дитина має право на піклування обох батьків (стаття 7 Конвенції про права дитини). Відповідно до частини 1 статті 18, частини 1 статті 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. При цьому держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. І суд одразу відзначає, що встановлені ним обставини прямо вказують на те, що обидва батьки, і пані [PERSON] , і пан [PERSON] люблять свою доньку, займаються її вихованням, навчанням, дозвіллям та дорослішанням. Хоча і обвинувачують один одного у недостатній увазі та повазі, як до дитини, так і одоин до одного. Натомість сама дитина любить однаково і мати, і батька, і бажає проводити свій час з ними обома. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Однак, обставини встановлені судом, і процесуальна поведінка обох батьків вказують на те, що самостійно позивач та відповідач не змогли домовитись про місце проживання дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. І пані [PERSON] , і пан [PERSON] , на що вказують письмові докази створили за місцем свого проживання належні умови для проживання своєї дитини з кожним них, а також турбуються про її фізичний, інтелектуальний, моральний, культурний, духовний і соціальний розвиток. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. І суд констатує, що обидва батьки намагаються докладати максимум зусиль для виконання наведених батьківських обов`язків щодо своєї дитини. Однак, кожен з них бачить і робить це по своєму, що на думку суду і сприяє вихованню [PERSON] у дусі плюралізму думок та поглядів, і реально допомагає пізнанню нею різних правил співжиття людей. Відповідно до ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. За ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Як суд вже вказував вище, нажаль, пані [PERSON] , і пан [PERSON] не змогли домовитись між собою про місце проживання дитини, вони навіть не змогли домовитись про проживання дитини з одним з них, по черзі. Частинами 1 та 2 ст. 161 СК України визначено, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. І суд також вказував вже на те, що обидва батьки ставляться добре до виконання своїх обов`язків, хоча і мають різні погляди на те, як саме треба виконувати ці обов`язки. А їх дитини любить їх обох і бажає бути з ними обома. Відповідно до ч.ч. 4-6 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Суд залучив такий орган до справи, і ним було надано висновок про визначення місця проживання дитини з матір`ю. Однак суд вже відзначив, що у цьому висновку не викладено жодних мотивів і конкретних підстав того чому дитині слід передати на постійне місце проживання саме з матір`ю, і чому вона не може проживати з обома батьками, по черзі. Суд не може передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (ч. 2 ст. 161 СК України). Суд констатує, що немає доказів того, що хтось із батьків дитини не має самостійного доходу та/або зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами та/або своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові [PERSON]. Як зазначає у своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини (М.С. проти України - http://hudoc.echr.coe.int/eng/?i=001-175140; Хант проти України - https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/974_126#Text) при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Як вказував неодноразово Верховний Суд, рівність прав батьків стосовно дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й першочергово повинні бути визначені й враховані інтереси дитини з урахуванням об`єктивних обставин спору. При визначенні місця проживання дитини судам потрібно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах (постанова Верховного Суду від 14 вересня 2022 року у справі № 466/1017/20). Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки стосовно дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. При оцінці та визначенні найкращих інтересів дитини підлягають врахуванню такі базові елементи: (а) погляди дитини; (б) індивідуальність дитини; (в) збереження сімейного оточення і підтримання відносин; (г) піклування; захист і безпека дитини; (ґ) вразливе положення; (д) право дитини на здоров`я; (е) право дитини на освіту (постанова Верховного Суду від 04 серпня 2021 року у справі № 654/4307/19). Також підлягають врахуванню: (1) спроможність кожного з батьків піклуватися про дитину особисто; (2) стосунки між дитиною і батьками в минулому; (3) бажання батьків бути опікунами; (4) збереження стабільності в оточенні дитини, йдеться про місце проживання (дім), школу, друзів; (5) бажання дитини. Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 16.02.2024 (справа № № 465/6496/19). Разом з цим, у постановах від 26 жовтня 2022 року у справі № 750/9620/20, від 04 жовтня 2023 року в справі № 208/4667/20, від 14 грудня 2022 року у справі № 742/2571/21, від 10 січня 2024 року у справі № 183/3958/20 Верховний Суд звертав увагу на можливість застосування судами моделі спільної фізичної опіки батьків над дитиною. Зазначаючи, що під час вирішення питання щодо можливості встановлення спільної фізичної опіки, суди, окрім загальних обставин, мають також враховувати: бажання кожного з батьків, щоб дитина проживала разом з ним, згоду на участь у її вихованні та піклуванні; наявність у обох батьків сталих відносин з дитиною та бажання останньої спілкуватися з обома батьками; відсутність обставин, зазначених у частині другій статті 161 СК України, а також інших обставин, що можуть становити загрозу інтересам дитини; наявність у кожного з батьків часу та можливості, що дозволяє належним чином опікуватися дитиною; місце проживання кожного з батьків, що знаходиться не далеко від звичайного місця проживання дитини (сформованих місць життєвих інтересів дитини) тощо. У пункті 67 Загального коментаря № 14 від 29 травня 2013 року Комітет ООН з прав дитини зазначив, що в інтересах дитини доцільно виходити зі спільної батьківської відповідальності. Приймаючи рішення в інтересах дитини, суддя має враховувати право дитини мати і зберігати стосунки з обома батьками. У Резолюції «Рівність і спільна батьківська відповідальність: роль батька» від 02 жовтня 2015 року № 2079 Парламентська Асамблея Ради Європи підкреслила необхідність поваги органів влади держав-членів до права батьків нести спільну відповідальність, забезпечивши, щоб сімейне право передбачало у разі роздільного проживання батьків або розірвання шлюбу можливість спільної опіки над дітьми в їх найкращих інтересах на основі взаємної згоди між батьками (п.2). Крім того, Парламентська Асамблея Ради Європи звернула увагу, що розвиток спільної батьківської відповідальності допомагає подолати гендерні стереотипи щодо ролей, які нібито призначаються жінкам і чоловікам у сім`ї, і є очевидним відображенням соціологічних змін, які відбулися за останні п`ятдесят років в організації приватної та сімейної сфер (пункт 4). І виходячи із обставин даної справи, суд переконаний у доцільності і, навіть необхідності застосування до спірних правовідносин моделі спільної фізичної опіки батьків щодо дитини. І тому враховує правову позицію Верховного Суду, викладену ним у постанові від 16.02.2024 (справа №465/6496/19): «Спільне батьківство слід сприймати як координацію між дорослими у їхніх батьківських ролях і здатність підтримувати та допомагати один одному, воно сприяє покращенню співпраці між батьками та зменшенню ризику потенційних суперечок, оскільки така модель вільна від тягаря переможець-переможений. Водночас труднощі, пов`язані із спільною опікою, належать до початкового періоду адаптації, і завдяки тривалому контакту батьків ці труднощі поступово зникають. Спільна фізична опіка сприяє відкритому спілкуванню між батьками, мінімізації конфліктів та розчарувань, приносить користь стосункам матір-дитина і батько-дитина. І з урахуванням вищезазначеного, при вирішенні спору між розлученими батьками про визначення місця проживання дитини суд з урахуванням обставин справи має право розглянути питання щодо визначення місця проживання дитини з одним із батьків із забезпеченням контакту дитини з іншим з батьків чи застосування спільної фізичної опіки з почерговим проживанням дитини у помешканні кожного з батьків за відповідним графіком. Встановлені у цій справи обставини, прямо вказують на те, що [PERSON] потребує як материнської турботи, так і батьківської турботи та безумовної любові їх обох, яка позитивно впливає на її розвиток, особливо зважаючи на її вік (має повних тільки 6 років). У цьому віці, суд вважає що окреме місце проживання, або з матір`ю, або з батьком, може тільки нашкодити інтересам [PERSON] , які полягають у забезпеченні її гармонійного розвитку, в якому участь на рівних умовах мають приймати обидва батьки. Суд вважає, що ні пані [PERSON] , ні пан [PERSON] не довели того, що визначення місця проживання з одним з них буде відповідати найкращим інтересам їх дитини, [PERSON] . Встановлені судом обставини вказують на те, що саме спільне проживання з обома батьками, але по черзі будуть сприяють збереженню сімейного оточення і підтримання відносин дитини з ними обома; захисту і безпеці дитини; забезпечення життєвих інтересів дитини як батьком, так і матір`ю на рівних умовах; спроможність кожного із батьків піклуватися про дочку особисто в рівній мірі; стосунки батьків із дочкою як у минулому так і на даний час, які є доброзичливі; бажання обох батьків бути опікунами дитини та проживати разом із дитиною після припинення шлюбних відносин; забезпечення безумовної любові, емоційного контакту дитині від обох батьків, який після припинення шлюбних відносин був розірваний, але не втрачений; наявність у кожного із батьків часу та можливостей піклуватися про дочку; забезпечення дитині батьківського виховання від обох батьків. До того ж, застосування спільної фізичної опіки буде сприяти відкритому спілкуванню між батьками, мінімізації конфліктів та розчарувань, а разом із тим принесе користь стосункам матір-дитина і батько-дитина, тобто буде відповідати найкращим інтересам для їх дочки, з почерговим проживанням дитини у помешканні кожного з батьків за відповідним графіком. На думку суду слід визначити місце проживання [PERSON] почергово з кожним з батьків, у такому загальному порядку: два тижні з матір`ю: [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , та два тижні з батьком: [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . При цьому слід визначити порядок і строк виконання рішення: двотижневий період проживання дитини з кожним з батьків починається з 10:00 год. неділі та завершується через два тижні о 10.00 год. неділі. По завершенні двох тижнів, протягом яких дитина проживала з батьком чи матір`ю, той з батьків, з ким вона проживала, зобов`язаний супроводити (привезти) дитину до місця проживання іншого з батьків та передати під фізичну опіку іншого з батьків до 10.00 год. неділі. Перші два тижні, починаючи з першої неділі, яка настає за днем набрання цим рішенням законної сили, дитина проживає з матір`ю, а батько зобов`язаний до 10.00 год. першої неділі супроводити (привезти) дитину до місця проживання матері та передати її під фізичну опіку матері. А після цього, місце проживання дитини з батьками чергується, починаючи з батька. І саме тому, і первісний позов, в частині визначення місця проживання дитини, і зустрічний позов, підлягають частковому задоволенню. Оскільки у задоволенні вимоги про визначення місця проживання дитини тільки з одним з батьків слід відмовити, а місце проживання дитини має бути з кожним з батьків, по чергово. Окремо, суд вважає за необхідне відзначити, що він не став забезпечувати явку [PERSON] до суду, позаяк їй тільки 6 років, а письмові докази, які подавали і пані [PERSON] , і пан [PERSON] містять достатньо відомостей про думку дитини з усіх істотних пиатнь, що пов`язані з нею та її батьками. Суд вважає, що явка [PERSON] до суду та її опитування судом з такого болючого для неї питання завдало би більше шкоди ніж забезпечило її найкращі інтереси. Щодо судових витрат. В силу ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Разом з цим, в силу статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. І тому враховуючи, що ні пані [PERSON] , ні пан [PERSON] не заявили про необхідність компенсації їх понесених судових витрат, підстав для їх розподілу не має. Таким чином,

Outcome: partial