Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 травня 2017 року, який був зареєстрований Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом №177. Від шлюбу мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . З вересня 2025 року шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, спільно не мешкають та господарства не ведуть. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивачка та її представник адвокат Попкова О.В. у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду заяви, в яких просять суд слухати справу у їх відсутність, на позовних вимогах наполягають та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 травня 2017 року, який був зареєстрований Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом №177 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Сторони фактично припинили свої шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Статтею 56 Сімейного кодексу України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам, що сім`я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу прізвище змінювала, що вбачається з дослідженого свідоцтва про укладення шлюбу та враховуючи ту обставину, що остання не ставить питання зміни прізвища, а навпаки просить його залишити, то після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище яке вона отримала при реєстрації шлюбу. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений нею судовий збір в розмірі 968,96 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved