Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

У квітні 2025 року позивач звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що 05.12.2023 року між ним та відповідачем укладений договір про споживчий кредит № 341315298002 відповідно до умов якого відповідач отримала кредит в сумі 125 000 грн строком на 60 місяців зі сплатою 56 відсотків річних. Згідно умов договору, боржник повинен здійснювати погашення кредиту в порядку та строки встановлені договором. Відповідач не виконує свої зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по договору на загальну суму 152851 грн. 82 коп. з яких 125 000 грн. заборгованість за тілом, 27 851,82 грн. заборгованість за відсотками. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості та судові витрати. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач до суду втретє не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином. В поданій до суду заяві просила судове засідання відкласти у зв`язку з хворобою. Враховуючи, що справа перебуває на розгляді тривалий час, відповідач тричі подавала клопотання про відкладення розгляду справи, доказів поважності неявки в судові засідання не надала, суд відмовляє у задоволенні клопотання про відкладення. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі наведеної норми суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Ухвалою суду від 30.04.2025 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 09.07.2025. Справа слуханням була відкладена за клопотання відповідача . Ухвалою суду від 10.11.2025 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на 09.01.2026. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 05 грудня 2023 року між позивачем та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит № 341315298002 (а.с.5-16). Відповідно до п.2.1-2.5.1 Розділу 2 «Предмет договору» банк зобов`язується надати позичальнику на умовах цього договору, а позичальник має право отримати та зобов`язується належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строки кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.2.2 договору кредит надається в загальному розмірі 150 000 грн на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 05 грудня 2028 року, якщо інший строк а/або термін не буде встановлено згідно з умовам цього договору. Відповідно до п.2.3 договору кредит надається на споживчі цілі. Згідно п.2.4.1 договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату в розмірі 56 % річних з дати отримання кредитних коштів по 05.12.2028 р. включно, якщо інший розмір процентної ставки не буде встановлено відповідно до умов п.2.4.1.2 договору (а.с.6). Згідно п.2.4.1.2 договору за користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату в розмірі 44 % річних у випадку виконання позичальником умов , визначених у цьому пункті договору, розмір процентів , що визначений в п.п.2.4.1.1 автоматично встановлюється в розмірі, визначеному в п.п.2.4.1.2 цього договору , починаючи з 31 календарного дня з дати укладення договору та діє до 05.12.2028 р. включно. Згідно п.2.5.1 договору за надання кредиту позичальник протягом 1 банківського дня з моменту підписання цього договору зобов`язаний сплатити банку комісійну винагороду в розмірі 5 % від суми кредиту, визначної п.2.2 цього договору, що становить 7500 грн. Розмір комісійної винагороди, встановлений цим підпунктом , залишається незмінним. Пунктом 3.10.3.2 договору передбачено, що строк повернення кредиту є таким, що настав і позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за кредитним договором у повному обсязі не пізніше наступного робочого дня після настання будь-якого з наступних випадків (обставин): прострочення виконання зобов`язань позичальника за цим договором щодо погашення заборгованості *(у тому числі за кредитом та/або процентами та/або комісіями) на строк понад 88 календарних днів. Відповідач був ознайомлений та погодився з умовами договору, про що свідчить його підпис. Відповідач не виконує свої зобов`язання, внаслідок чого станом на 19.03.2025 року утворилась заборгованість по кредитному договору на загальну суму 152 851,82 грн. з яких : 125 000 грн. заборгвоаність за основним боргом, 27851,82 грн. заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору (а.с.17-19). 21 березня 2025 року з метою добровільного врегулювання заборгованості на адресу відповідача було направлено пропозицію щодо сплати заборгованості, однак станом на дату звернення до суду заборгвоаність погашена не була (а.с.56-57). Правовідносини, що склалися між сторонами є договірними і врегульовані кредитним договором та ЦК України. Дані угоди відповідачем не оспорювалися та у порядку, передбаченому ЦК України, недійсними не визнавалися. Наданий банком розрахунок відповідачем не оспорюється. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність. Судом встановлено, що відповідач не виконував зобов`язання зі своєчасного погашення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим на підставі п. 3.10.3.2 договору та враховуючи направлення відповідачу повідомлення про розмір заборгованості та пропозицію усунути порушення договору, у позивача виникло право вимагати дострокового погашення заборгованості за укладеним договором. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка не виконувала зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 152 851,82 грн. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відповідно до ч. 1,2 ст. 191 ЦПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. В ухвалі про відкриття провадження відповідачці було надано строк для подання відзиву разом з доказами на підтвердження обставин, на яких він грунтується. Після отримання копії ухвали про відкриття провадження відповідачкою не було подано відзиву або іншої заяви, у якій би вона висловила свою позицію стосовно заявленого позову, також не надано доказів на обгрунтування позиції відповідача . Відповідно до ч.ч. 1,2, 3, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею Наданими позивачем доказами підтверджується факт укладення між сторонами кредитного договору та наявність заборгованості відповідача перед позивачем. Відповідачем не спростовуються заявлені вимоги. Доказів погашення заборгованості також не надано. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача також понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3028 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved