Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

12.11.2025 до Підгаєцького районного суду Тернопільської області звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог: служба у справах дітей Підгаєцької міської ради, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способу участі батька у вихованні дитини. Позивач просить: 1) зобов`язати [PERSON] не чинити йому перешкоди у спілкуванні із малолітнім сином [PERSON] , [INFO] та визначити спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] наступним чином: - необмежене спілкування з дитиною телефоном з використанням програмного забезпечення Viber або іншого месенджера з урахуванням режиму дня дитини за номером телефону матері [PERSON] ; - побачення i спілкування з дитиною кожної другої неділі місяця з 11.00 год. до 17.00 год. в присутності матері, з врахуванням режиму дня дитини та з можливістю відвідування культурно-масових та розважальних заходів; - спільний відпочинок з дитиною у його день народження, день народження батька, день народження баби та діда по батьковій лінії, Новий рік та на релігійні церковні свята, при завчасному узгодженні годин зустрічі та святкувань з матір`ю дитини; - у разі хвороби дитини (підтвердженої відповідно довідкою педіатра), якщо це припадає на день зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на іншу, погоджену між батьками дату, враховуючи інтереси дитини та стан її здоров`я; - зобов`язати Богуш (на даний час - Цяпу)Надiю Василiвну не чинити перешкоди позивачу та приймати від нього подарунки, речі, одяг та ліки придбані для сина [PERSON] , - повідомляти про місце проживання її та сина, у разі зміни фактичного проживання; 2) понесені судові витрати пов`язані з розглядом справи покласти на відповідачку та стягнути в користь позивача. Свій позов [PERSON] обґрунтовує тим, що після розірвання шлюбу між ним та відповідачкою на підставі рішення суду від 14 листопада 2024 року, [PERSON] забороняє йому бачитися з сином i не пускає його до нього та не дозволяє брати активну участь у його вихованні, чим порушує його права та права його дитини. У червні 2025 позивач з цього приводу звернувся у Службу у справах дiтей Підгаєцької міської ради з проханням встановити графік спiлкування з сином. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини 30 червня 2025 року вони з матір`ю дитини дійшли згоди щодо побачень з сином в присутності матері щопонеділка за попередньою домовленістю про місце i час зустрiчi. Висновок органу опіки та піклування про порядок побачення та спілкування з малолітнім сином [PERSON] було затверджено рішенням виконкому Підгаєцької міської ради 11 липня 2025 року за № 58. Не зважаючи на затверджений графік, відповідачка надалі створює перешкоди, придумує різні причини, щоб не дозволити йому побачитися з сином, вказує, що зустрiчi повинні відбуватись в її присутності, а вона не має часу на такі зустрiчi, подарунки чи речі для сина приймати відмовляється. З цього приводу він неодноразово звертався у Службу у справах дiтей Підгаєцької міської ради. Він фактично виконує лише обов`язок щодо сплати алгментів, а іншої змоги у піклуванні, вихованні, спілкуванні з сином не має. З вересня 2025 року позивач навчається на денній формі навчання у Теребовлянському фаховому коледжі культури i мистецтв, у зв`язку із чим виникла необхідність встановити новий порядок зустрічей та, зважаючи на обставини, зобов`язати матір не чинити йому перешкоди у спілкуванні з сином. З такими вимогами він і звернувся до суду. Також просить стягнути з відповідачки на свою користь судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 1211,20 грн та витрати на надання йому правничої допомоги в сумі 10000,00 грн. Процесуальні дії у справі, заяви по суті справи та клопотання сторін Ухвалою від 17.11.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Розгляд справи вирішив проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. Підготовче судове засідання призначене на 10 грудня 2025 року. За клопотаннями представників сторін: представника відповідачки, адвоката Колцуняка Ю.В. (діє на підставі доручення для надання безоплатної правничої допомоги від 27.11.2025 № 017/04.1/11104, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ТР №000022 від 28.11.2013) та представниці позивача, адвокатки Коцюби Н.Я. (на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії ВО№1124147 від 03.12.2025, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ТР №000362 від 14.03.2019), ухвалами суду від 01.12.2025 та 04.12.2025 постановлено судовий розгляд цієї справи проводити у режимі відеоконференції за їх участі через систему відеоконференцзв`язку vkz.court.gov.ua за допомогою власних технічних засобів. 08.12.25 від сторони відповідача через систему «Електронний суд» до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідачка заперечує, що чинить будь-які перешкоди [PERSON] у спілкуванні з сином, більш того, вважає, що спілкування сина з батьком відповідатиме інтересам дитини, а з дорослішанням син зможе самостійно спілкуватись з батьком, в тому числі і всіма доступними засобами зв`язку. Також вона спростовує твердження позивача, що він платить аліменти, оскільки заборгованість зі сплати аліментів на утримання сина станом на кінець листопада 2025 року становить вже 23926,75 грн. Крім того, вказує, що понеділок є єдиним її вихідним днем, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Разом із відзивом на позов, відповідач подав документи на підтвердження повноважень адвоката, копію відповіді Теребовлянського ВДВС від 20.11.2025 року № 40614, копію роз`яснення від 20.11.2025 року № 40588 та копію розрахунку заборгованості по аліментах від 20.11.2025. Крім того, долучено копію паспорта громадянина України № [NUMBER] , виданого 28.11.2025, відповідно до якого прізвище відповідачки [PERSON] , змінене на підставі рішення Підгаєцького районного суду Тернопільської області від 14.11.2025 після розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] , копія якого є в матеріалах справи. У підготовче судове засідання 10.12.2025 позивачка і відповідач не з`явилися, з`явилася представниця третьої особи без самостійних вимог - начальниця служби у справах дітей Підгаєцької міської ради Свіжінська О.В., представники сторін в режимі відеоконференцзв`язку: представник позивача, адвокатка Коцюба Н.Я., представник відповідачки, адвокат Колцуняк Ю.В. Заслухавши думку представників сторін, суд протокольно ухвалив відкласти судове засідання на 18.12.2025 з метою забезпечення можливості стороні позивача ознайомитися зі змістом відзиву на позов. 16.12.2025 від сторони позивача надійшла відповідь на відзив з проханням долучити її до матеріалів справи з доданими до неї документами (скріншотами переписки позивача із відповідачкою у мережі Вайбер щодо бажання батька побачитися із сином та відмовою матері у зустрічі батька та сина). Позивач звертає увагу на суперечливу поведінку відповідачки, яка вчиняє перешкоди у спілкуванні батька із сином, однак стверджує, що якщо він не прийматиме участі у вихованні сина то вона може позбавити його батьківських прав. Також долучено підтвердження щодо оплати позивачем всієї заборгованості по аліментах станом на листопад 2025 року, про стягнення яких він дізнався тільки після відкриття виконавчого провадження, з чим і пов`язана затримка. Сторона позивача просить позовні вимоги [PERSON] задовільнити в повному обсязі. 18.12.2025 від представника відповідачки надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] в повному обсязі. Акцентує, що обставини, наведені в позові та віддповіді на відзив не відповідають дійсним і фактичним даним, які мають місце, оскільки факт злісної спроби чинити перешкоди у спілкуванні з сином не доведений, а отже відсутній предмет спору. У підготовче судове засідання 18.12.2025 з`явилися всі учасники справи. У підготовчому засіданні суд з`ясував, що сторони не мають наміру укласти мирову угоду, провести позасудове врегулювання спору шляхом медіації, передати справу на розгляд третейського суду або звернутися до суду для проведення врегулювання спору за участю судді. Клопотань та заяв від учасників справи до суду не надходило. 18.12.2025 ухвалою суду підготовче провадження у справі було закрите та призначено її до судового розгляду на 13 січня 2026 року на 15 год. 00 хв. 13.01.2026 з`явилися всі учасники справи. Сторона позивача позов підтримала з підстав, зазначених у ньому та у відповіді на відзив. Сторона відповідачки просила у задоволенні позову відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позов та у запереченні на відповідь на відзив. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що шлюб позивача [PERSON] та відповідачки [PERSON] був розірваний на підставі рішення суду від 14.11.2024 (арк.спр.7-8), після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінене на « [PERSON] ». 28.11.2025 [PERSON] органом 6129 виданий паспорт [NUMBER] (арк.спр.35, 36). У шлюбі між сторонами [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Бережанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 18.04.2024 (арк.спр.6). Син проживає разом з відповідачкою (матір`ю дитини) за місцем її реєстрації: [ADDRESS] (арк.спр.37). Мати, з її слів, працює в Тернополі, куди їздить кожного дня автобусом, але з 18 год. зазвичай вона вже перебуває вдома. Батько дитини зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (арк.спр.5 зв.), що приблизно в 20 км від місця проживання матері з дитиною. Підробляє, з його слів, в Тернополі різноробочим на будові, з вересня 2025 року навчається на денній формі навчання. Батько дитини сплачує аліменти. Станом 20.11.2025 у [PERSON] була наявна заборгованість зі сплати алісентів, сукупний розмір якої становив 23926,75 грн (арк.спр.32-34). 08.12.2025 ця заборгованість була погашена, що підтверджується копією квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки # 0.0.4657386025.2 від 08.12.2025 на суму 24000,00 грн (арк.спр.52). Рішенням виконкому Підгаєцької міської ради №58 від 11.07.2025 був затверджений висновок органу опіки та піклування про встановлення порядку побачень і спілкування [PERSON] з малолітньою дитиною (арк.спр.9). Відповідно до вказаного висновку, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Підгаєцької міської ради 31.06.2025 розглянуто звернення [PERSON] . Батьки дитини дійшли згоди, щоб батько бачився і спілкувався із дитиною по понеділках в присутності матері за попередньою домовленістю про місце і час зустрічі з матір`ю дитини, оскільки мама дитини працює в усі дні, крім понеділка, крім того дитина в будні дні відвідує дитячий садок. Також мати не заперечувала, щоб батько надавав дитині подарунки під час їх зустрічей (арк.спр.10). Незважаючи на затверджений порядок побачень і спілкування [PERSON] з малолітнім сином, фактично до цього часу була організована лише одна зустріч батька з сином, в інші понеділки або дитина хворіла, або було холодно, або з ынших причин не вдавалося домовитися з матір`ю, про що свідчать скріншоти переписки батьків дитини у мережі «Viber» (арк.спр.48, 50). З цього приводу позивач також звертався до представника органу опіки та піклування Підгаєцької міської ради (арк.спр.49), адже розцінює це як створення перешкод у спілкуванні з сином. Судом встановлено, що з вересня 2025 року позивач дійсно навчається на денній формі навчання у Теребовлянському фаховому коледжі культури i мистецтв, що підтверджується довідкою №713763 від 02.09.2025 про здобувача освіти за даними ЄДЕБО (арк.спр.11), у зв`язку із чим також є необхідність переглянути порядок зустрічей. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Заслухавши пояснення сторін, представниці служби у справах дітей Підгаєцької міської ради як третьої особи без самостійних вимог, дослідивши докази у їх сукупності, надаючи оцінку належності, допустимості, достовірності кожного з них, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Частиною 3 ст. 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року (далі Конвенція), визначено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, а також встановлено, що найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У ч.1 ст.3 Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У ст.7 Конвенції передбачено, що кожна дитина має право знати своїх батьків і право на їх піклування. Згідно зі ст.9 Конвенції держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Відповідно до ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Відповідно до ч.8-10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це зумовлено інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. На основі тлумачення ст. 159 СК України суд дійшов висновку, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до ч.3 ст.157 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою ст.89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд вважає, що затверджений рішенням виконкому Підгаєцької міської ради №58 від 11.07.2025 висновок органу опіки та піклування про встановлення порядку побачень і спілкування [PERSON] з малолітньою дитиною (арк.спр.9-10) є достатньо обґрунтованим з огляду на обставини, встановлені на час проведення засідання комісії з питань захисту дитини Підгаєцької міської ради, і відповідає положенням Закону України «Про охорону дитинства», приписам статей 141, 153, 157 Сімейного кодексу України; ґрунтується на положеннях ст. 51 Конституції України, Конвенції про права дитини. Однак, у зв`язку із зміною фактичних обставин, які не існували на час затвердження висновку, але мають істотне значення, суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування, оскільки такий висновок має рекомендаційний характер. Судом встановлено, що у визначений висновком день - понеділок - батькові складно реалізувати своє право на побачення з сином, оскільки він навчається на денній формі навчання, та і з матір`ю дитини (відповідачкою) не завжди вдавалося домовитися про зустріч навіть в цей, єдиний її вихідний, день. Позивач бажає спілкуватися з малолітнім сином, брати участь у його вихованні, проявляти свою любов та турботу, тому його право підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідачки [PERSON] не перешкоджати батькові у спілкуванні та участі у вихованні сина та визначення способу його участі у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] . Суд не вбачає жодних, передбачених законом, підстав для обмеження права позивача на спілкування та виховання малолітнього сина. На підставі оцінки сукупності досліджених доказів, суд переконаний, що незважаючи на складні стосунки між сторонами (батьками дитини), регулярне спілкування позивача з сином не лише не перешкоджатиме його нормальному розвитку і вихованню, а буде сприяти підтриманню родинних стосунків та забезпечить всебічний та повноцінний розвиток дитини. Усунення батька від спілкування з дитиною не відповідатиме її інтересам. При визначенні способу участі позивача у вихованні та спілкуванні з дитиною суд враховує вік дитини, доброзичливе відношення позивача до дитини. Суд бере до уваги запропонований стороною позивача спосіб участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] , враховує аргументи сторін, висловлені в судовому засіданні, враховує і те, що дитина росте, з плином часу дорослішає, то суд вважає за доцільне, за узгодженням зі сторонами, встановлення такого способу участі батька у вихованні дитини, що в цілому відповідає інтересам дитини: - спілкування батька з дитиною у телефонному режимі за номером телефону її матері з використанням програмного забезпечення Viber або іншого месенджера двічі на тиждень до 30 хвилин з урахуванням режиму дня дитини за попереднім узгодженням з матір`ю; - побачення i спілкування батька з дитиною двічі на місяць, а саме: кожен перший понеділок місяця і кожна четверта неділя місяця (через 20 днів) в період з 11.00 год. до 17.00 год., в присутності матері, з врахуванням режиму дня дитини та з можливістю відвідування культурно-масових та розважальних заходів; - спільний відпочинок з дитиною у її День народження ( [INFO] ) та у День народження батька ( [INFO] ) не менше 2 годин при завчасному узгодженні точного часу зустрічі та святкувань з матір`ю дитини; - якщо у встановлений судом час зустріч з дитиною не може відбутися через її хворобу чи іншу поважну причину, то зустріч підлягає перенесенню на іншу, погоджену між батьками дитини дату, з врахуванням інтересів дитини та стану її здоров`я. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні погодилась приймати від батька подарунки, речі, одяг та ліки, придбані для сина [PERSON] . Зазначений порядок та спосіб участі батька у вихованні дитини, на думку суду, сприятиме належному виконанню батьками своїх батьківських обов`язків, дотримання їхніх прав щодо виховання та утримання дитини, забезпечить належні умови виховання та утримання дитини, беручи до уваги, що батьки дитини проявляють турботу щодо дитини і прагнуть належним чином виконувати свої батьківські обов`язки та забезпечити гармонійний і здоровий розвиток дитини. Суд вважає за необхідне у судовому рішенні роз`яснити сторонам у справі, що вони, як батьки, не вправі діяти всупереч інтересам дитини, зокрема [PERSON] у майбутньому не вправі перешкоджати батькові [PERSON] брати участь у вихованні сина та у спілкуванні з ним. Обом сторонам - не допускати протиправних дій та негативних розмов у присутності дитини. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, 50% сплаченого позивачем судового збору, що становить 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок), підлягає стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] . Під час ухвалення рішення суд позбавлений можливості вирішити питання щодо стягнення з відповідачки понесених позивачем витрат на правничу допомогу, оскільки ним не долучено доказів на їх підтвердження. Відповідно до ст.ст. 7, 19, 153, 157, 159 СК України, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства»,

Outcome: partial