Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

До Хаджибейського районного суду м. Одеси 19 листопада 2025 року звернулась із позовом [PERSON] до [PERSON] , за яким просила стягнути з останнього на її користь, на отримання трьох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] - [INFO] та [PERSON] [INFO] ( 1 620 000) один мільйон шістсот двадцять тисяч гривень аліментів за минулий період, а саме за 12 місяців, тобто з червня 2024 року по 17 липня 2025 року, з часу коли відповідач перестав надавати будь яку допомогу дітям, а також стягнути з [PERSON] аліменти на утримання трьох малолітніх дітей в розмірі 45 000 ( сорок п`ять тисяч) гривень на кожного, до досягнення ними повноліття. Позов обґрунтовано тим, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 04 лютого 2016 року позивач перебувала у шлюбі з [PERSON] , про що в той же день відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції був складений відповідний актовий запис №130. Від шлюбу у них троє спільних дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішення про розірвання шлюбу прийнято обома сторонами, примирення неможливе, справа про розірвання шлюбу находиться на розгляді в суді. Сторони прийняли спільне рішення про проживання всіх трьох дітей з матір`ю - [PERSON] . Сторони більше року не проживають разом, не ведуть спільного господарства, відповідач самоусунувся від виховання дітей, не надає жодної допомоги для утримання дітей, а діти проживають і повністю утримуються [PERSON] .. Відповідач [PERSON] є працездатною особою, працює моряком на керівних посадах і отримує значні прибутки. В якості доказу матеріальних доходів відповідача була надана копія трудового договору [PERSON] з компанією « ALFA GAS S.A.», від 16 квітня 2021 року, відповідно до якого [PERSON] наймається на посаду другого механіка на борту судна і його місячний оклад становить 14 800 ( чотирнадцять тисяч вісімсот) доларів США за один місяць. Викладені вище обставини стали приводом для звернення з вказаним позовом до суду. Позивач та її представник адвокат Занько А.М. до суду не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи у їхню відсутність. Відповідач у судове засідання викликався шляхом надсилання судових повісток за місцем реєстрації, однак до суду не з явився без поважних причин. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що по справі можливо постановити заочне рішення із частковим задоволенням позову. У судовому засіданні встановлено, що 04 лютого 2016 року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції. Від шлюбу у подружжя [PERSON] народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] . Відповідно дозволів, наданих головною інспекцією з імміграції міста Констанца, республіка Румунія діти проживають разом з [PERSON] і отримали дозвіл на проживання для бенефеціарів тимчасового захисту на території республіки Румунія. Таким чином судом встановлено, що сторони проживають окремо, всі троє дітей проживають з матір ю, та перебувають на її утриманні. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. При вирішенні спору суд має виходити з положень ст. 8 Закону України « Про охорону дитинства» - за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного духовного і соціального року. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН на права людини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року ( далі Конвенція) передбачено, що держави учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У відповідності до ст. 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Ст. 18 Конвенції передбачено , що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення в Сімейному кодексу України. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на у тримання дитини (аліменти) присуджуються у частці доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитини. Відповідно до ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим , ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 « Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства а , материнства та стягнення аліментів » суд враховує : 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки , сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого, або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ст. 191 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Ст. 184 СК України передбачає можливість визначення судом в окремих випадках розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі, а не частці від заробітку платника аліментів, Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим за наявності певних обставин, що унеможливлюють сплату аліментів у частці від заробітку(доходу) , приблизний перелік яких наводиться у ч. 1 даної статті ( якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу , або отримання частини доходу у натурі. У такому випадку стягнення аліментів на дитину у частці від доходу її матері, або батька може привести до істотної різниці у розмірі аліментів, які отримує дитина щомісяця, що у свою чергу негативно вплине на забезпечення дитини. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі дозволяє забезпечити більшу стабільність щодо утримання дитини. Також доцільно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у випадку отримання платником аліментів заробітку або доходу повністю в натурі, або в іноземній валюті, що можна віднести до обставин, що мають істотне значення. Стягнення аліментів у твердій грошовій сум і є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку ( доходу) може виникнути зокрема у випадках, коли відомості про його доходи отримати неможливо. Ускладненим та водночас таким, що порушує інтереси дитини є стягнення аліментів у випадках коли платник аліментів приховує свої доходи з метою ухилення від їх сплати. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі, виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно, про що у свою чергу наголошує Постанова Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.17). Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, може бути згодом збільшений чи зменшений судом на вимогу як платника аліментів, так і одержувача аліментів. Держава України проголошуючи такий принцип сімейного права, як державна охорона кожної дитини, яка позбавлена належного батьківського піклування, реалізує його в одному із положень даної статті СК України. Зокрема ч. 3 встановлює якщо розмір аліментів , визначений судом у твердій грошовій сумі менше мінімального розміру, передбаченого ч. 2 ст. 182 цього Кодексу то дитині призначається відповідно до Закону державна допомога у розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 50 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав і обов`язків , передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається - як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням, чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За результатами розгляду справи та дослідженнями наданих доказів, судом встановлено що відповідач є батьком трьох неповнолітніх, а тому у відповідності до вимог сімейного законодавства повинен нести обов`язок матеріального забезпечення своїх дітей. На підтвердження доходу відповідача [PERSON] суду надано трудовий контакт моряка, укладений 16 квітня 2021 року між« ALFA GAS S.A.» та [PERSON] , відповідно до якого відповідач наймається на посаду Другого механіка на борту судна. Сторонами контракту погоджена заробітна плата у розмірі 14800,00 доларів США на місяць. Цей контракт укладений строк на три місяці. Проаналізувавши вищенаведений документ, суд приходить до висновку, що сторона позивача довела суду дохід відповідача, який у 2021 році складав ( 14800,00 х3х 43,1236= 1914687 ( один мільйон дев`ятсот чотирнадцять тисяч шістсот вісімдесят сім) гривень 84 копійки. Курс валют суд враховував на день прийняття рішення по справі, який дорівнює -43,1236 гривень за один долар США. Оскільки інших доказів отримання доходу відповідачем суду не надано, суд визначаючи розмір доходу відповідача виходить саме з трудового контакту моряка, укладеного 16 квітня 2021 року між« ALFA GAS S.A.» та [PERSON] . Таким чином дохід відповідача у 2021 році за місяць становив - 159557,32 гривень (1914687 ( один мільйон дев`ятсот чотирнадцять тисяч шістсот вісімдесят сім) гривень 84 копійки :12 місяців). 50% від доходу відповідача складає 79778,66 гривень (159557,32:2) , тому саме ця сума має бути присуджена на користь позивача як аліменти на утримання трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , тобто по 26000,00 гривень на одну дитину. В ході розгляду справи судом також встановлено, що відповідач є здоровою, працездатною людиною, яка має постійний офіційний дохід, а тому має можливість сплачувати аліменти на отримання своїх трьох малолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 26 000 (двадцять шість тисяч) гривень на кожного із дітей на місяць до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 7 Закону України « Про державний бюджет України на 2026 рік» - розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2026 року складає 3328 гривень. Крім того суд роз`яснює , що розмір аліментів, визначених судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовились про інше. Частиною 1 ст. 2 Закону України « Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема і розміру аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміну аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами підприємствами, які проводять відповідні нарахування аліментів із доходу платника аліментів. Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання трьох неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] - [INFO] та [PERSON] [INFO] ( 1 620 000) один мільйон шістсот двадцять тисяч гривень за минулий період, а саме за 12 місяців, з червня 2024 року по 17 липня 2025 року, з часу коли відповідач перестав надавати будь яку допомогу дітям, суд дійшов наступних висновків. Стаття 194 СК України передбачає можливість призначення аліментів за минулий час. Така можливість стягнути аліменти за минулий час є виключенням із загального правила і доступна якщо: 1.раніше аліменти не стягувалися; 2. Позивач доведе що він вживав заходи щодо одержання аліментів з відповідача, а відповідач ухилявся від надання утримання дитині. Виходячи з тверджень самої позивачки, які викладені у позовній заяві, відповідач припинив надавати будь-як допомогу дітям з червня 2024 року, проте позивач нічого не вказує чи відомо їй причину з якої відповідач припинив надавати дітям грошові кошти на утримання та чи зверталася вона до нього з такою вимогою. Оскільки сторона позивача не довела суду що вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, а відповідач ухилявся від надання утримання дітям, вимоги в цієї частині задоволенню не підлягають. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки ( пені) за прострочення сплати аліментів чи зміну способу їх стягнення. Отже в зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до вимог ст. 5 Закону України № про судовий збір», судовий збір на користь держави має бути компенсований за рахунок відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial