Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

У вересні 2025 року представник ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики №71738482 від 10.04.2025. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне: 10.04.2025 між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено Договір позики №71738482. Договір позики було укладено у вигляді електронного документа, шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно із ЗУ « Про електронну комерцію». 27.04.2025 року між позикодавцем та відповідачем укладено додаткову угоду № 14800101 до договору позики № 71738482 за умовами якої сторони домовились збільшити суму позики на 6000 грн. в результаті чого розмір наданого кредиту становитиме 13000 грн та змінено денну процентну ставку з 0,1% на 1%. додатковий договір також підписано електронним підписом, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. 26.06.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та позивачем ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено Договір факторингу №26/06/25, за умовами якого до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» перейшло право грошової вимоги за Договором позики №71738482 від 10.04.2025. Відповідно до Реєстру прав вимог від 22.08.2025 до договору факторингу №26/05/25 ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму боргу 22099,00 грн., з яких: 13000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1809,00 грн. заборгованість за процентами, 1050,00 сума заборгованості за комісією, 6240,00 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. На підставі викладеного, позивач ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь заборгованість за Договором позики № 71738482 від 10.04.2025 у розмірі 22099,00 грн. Ухвалою суду від 20.09.2025 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в судове засідання. Представник позивача надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином причина неявки суду не відома. Відповідач до суду повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляд справи, про причини своєї неявки не повідомив. Заяв, клопотань від нього не надходило. Суд у зв`язку з вищевикладеним зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. При цьому обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»). Суд, враховуючи ту обставину, що позивачу та відповідачу були створені належні та достатні умови для подання суду відповідних заяв по суті справи, заяв із процесуальних питань та доказів, вважає, що чергове відкладення розгляду справи порушуватиме розумний строк розгляду цивільної справи, у зв`язку із чим суд вважає за необхідним ухвалити відповідне рішення, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Розгляд (формування та зберігання) судової справи проводити в змішаній (паперовій та електронній) формі. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд дійшов наступного висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15 ЦК України, частина перша статті 16 ЦК України). Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Так, відповідно до п. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно доЗакону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України). Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Так, судом встановлено, що 10.04.2025 між ТОВ «ФК «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено Договір позики №71738482. Договір позики було укладено у вигляді електронного документа, шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно із ЗУ « Про електронну комерцію». 27.04.2025 року між позикодавцем та відповідачем укладено додаткову угоду № 14800101 до договору позики № 71738482 за умовами якої сторони домовились збільшити суму позики на 6000 грн. в результаті чого розмір наданого кредиту становитиме 13000 грн та змінено денну процентну ставку з 0,1% на 1%. додатковий договір також підписано електронним підписом, що підтверджується довідкою про ідентифікацію. Кредитодавець на виконання умов договору № 71738482 від 10.04.2025 року виконав свої зобов`язання передав відповідачу в власність грошові кошти у розмірі 7000 грн., що підтверджується електронною платіжною інструкцією № 9с14da67-361c-4430-9cd2-51831c03b7d2 від 10.04.2025 року та електронною платіжною інструкцією № 63с47d26-3a34-4388-8b93-c883c913c1a5 від 27.04.2025 року про перерахування коштів в розмірі 6000 грн. на банківський рахунок, що зазначив відповідач № [NUMBER] . 26.06.2025 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та позивачем ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладено Договір факторингу №26/06/25, за умовами якого до ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» перейшло право грошової вимоги за Договором позики №71738482 від 10.04.2025. Відповідно до Реєстру прав вимог від 22.08.2025 до договору факторингу №26/05/25 ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму боргу 22099,00 грн., з яких: 13000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1809,00 грн. заборгованість за процентами, 1050,00 сума заборгованості за комісією, 6240,00 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, до фактора переходить право грошової вимоги до боржника [PERSON] за договором позики №71738482 від 10.04.2025 на умовах, визначених цим договором. Факт користування грошовими коштами [PERSON] підтверджується в тому числі випискою про рух коштів по картці № [NUMBER] , що було емітовано на ім`я [PERSON] .. Зважаючи на встановлені в судовому засіданні обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково. З відповідача підлягає стягненню заборгованість в сумі 22099,00 грн., з яких: 13000,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу, 1809,00 грн. заборгованість за процентами, 1050,00 сума заборгованості за комісією, 6240,00 грн. - сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування. Згідно із ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Так відповідачем при розгляді справи були понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 4500 грн, що підтверджується договором про надання правничої допомоги № 25-08/25/ФП від 25.08.2025 року, витягом з акту № 1-ФП від 04.09.2025 року приймання-передачі, платіжною інструкцією. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved