Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Хмельницька спеціалізована прокуратуру у сфері оборони Західного регіону звернулась до суду в інтересах держави в особі Хмельницької обласної військової адміністрації, Міністерства оборони України з позовом до [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Квартирно-експлуатаційний відділ м. Хмельницький про усунення перешкод у розпорядженні та користуванні земель оборони. Просить: усунути перешкоди власнику - державі в особі Хмельницької обласної державної адміністрації та землекористувачу Міністерству оборони України у розпорядженні та користуванні землями оборони, а саме земельною ділянкою площею 1,9999 га з кадастровим номером 6825083300:06:019:0041, яка належить [PERSON] , шляхом: скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 6825083300:06:019:0041 у Державному земельному кадастрі з закриттям Поземельної книги; скасування державної реєстрації права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 6825083300:06:019:0041 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із закриттям відповідного розділу; зобов`язання [PERSON] , повернути у користування власника держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 1.9999 га з кадастровим номером 6825083300:06:019:0041, розташовану в межах Хмельницької територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області. На обґрунтування свого позову представник позивача вказав, що Хмельницька обласна адміністрація як розпорядник земельної ділянки листом від 02.01. 2025 №99/24-12-22/2025 повідомила, що про порушення інтересів держави у сфері земельних відносин останній стало відомо з листа прокуратури регіону, а тому просить прокуратуру розглянути можливість щодо вжиття відповідних заходів реагування. Землі оборони перебувають лише у користуванні МО України, а розпоряджається ними Кабінет Міністрів України, відповідно до ст. 142 ЗК України, виключно Кабінет Міністрів України має право припиняти право користування земельною ділянкою, що входить до складу земель оборони. Зважаючи на викладене, а також беручи до уваги наведені норми права, істотною передумовою для припинення права постійного користування землями оборони, які закріплені за структурними одиницями Збройних Сил України, та подальшої передачі таких ділянок у власність або у користування іншим особам є прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного рішення за поданням МО України. Вказаних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду за результатами розгляду справи №924/1025/14, застосовуючи правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №902/538/14. При цьому, установлено та підтверджується висновками суду за результатами розгляду справи № 924/1025/14, що 23.12.1975 рішенням Виконавчого комітету Хмельницької ради депутатів трудящих № 277-В, Хмельницькій квартирно експлуатаційній частині Хмельницького району, правонаступником якої згідно з Положенням про КЕВ м. Хмельницький, затвердженого 02.01.2013 начальником Західного Територіального КЕУ, є КЕВ м. Хмельницький, видано акт на право користування землею, згідно з яким в постійне користування відведено 2487,6 га земель. До числа вказаних земель, зокрема, входять землі оборони, що належать до військового містечка № [NUMBER] Хмельницького гарнізону, які призначались для використання військовою частиною [NUMBER] , яка станом на теперішній час перейменована у військову частину [NUMBER] , для потреб оборони за призначенням та для забезпечення повсякденної (постійної) діяльності, утримання та охорони. Вказані землі перебувають на бухгалтерському обліку (балансі) КЕВ м. Хмельницький. Водночас, незважаючи на вищевказані вимоги законодавства, зокрема, щодо наявності права на припинення права користування землями оборони виключно у Кабінетом Міністрів України, 18.01.2007 за [PERSON] на підставі рішення Хмельницької районної державної адміністрації від 15.12.2006 №1350 зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 1.9999 га з кадастровим номером 6825083300:06:019:0041 для ведення особистого селянського господарства. На підставі цивільно-правового договору земельна ділянка загальною площею 1,9999 га з кадастровим номером 6825083300:06:019:0041 для ведення особистого селянського господарства була відчужена від [PERSON] до [PERSON] . Зазначене підтверджується відомостями про земельну ділянку із Державного земельного кадастру, а також поземельною книгою створеною за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру. Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Поземельна книга є документом Державного земельного кадастру, який містить такі відомості про земельну ділянку: а) кадастровий номер; б) площа; в) місцезнаходження (адміністративно-територіальна одиниця); г) склад угідь; ґ) цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); д) нормативна грошова оцінка; е) відомості про обмеження у використанні земельної ділянки; є) відомості про межі частини земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; ж) кадастровий план земельної ділянки; з) дата державної реєстрації земельної ділянки; и) інформація про документацію із землеустрою, на підставі якої здійснена державна реєстрація земельної ділянки, а також внесені зміни до цих відомостей; і) інформація про власників (користувачів) земельної ділянки відповідно до даних про зареєстровані речові права у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно; ї) дані про бонітування ґрунтів; й) відомості про заходи щодо охорони земель і ґрунтів. Разом з тим, Хмельницькою спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Західного регіону здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №42017240310000039 від 30.03.2017 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 425, ч. 2 ст. 425, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 410 КК України, до якого об`єднано матеріали кримінального провадження №42017240310000127 від 30.07.2017 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 425 КК України, щодо можливого неналежного особами виконання військовими службовими КЕВ м. Хмельницький своїх службових обов`язків впродовж 2006-2009 років, внаслідок чого з постійного користування КЕВ м. Хмельницький вибула земельна ділянка військового містечка № [NUMBER] загальною площею понад 286 га, яка входила до земельної ділянки площею 2487,6 га, що належить до земель оборони, до якої також входить спірна земельна ділянка із кадастровим номером 6825083300:06:019:0041. В межах вказаного кримінального провадження призначено судову земельно технічну експертизу, яка проводилась Хмельницьким відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Відповідно до висновку експерта від 04.03.2021 №2037/2038/3081-3247-20-26 земельна ділянка із кадастровим номером 6825083300:06:019:0041 площею: 1,9999 га.,01.03 для ведення особистого селянського господарства накладається (нашаровується) на земельну ділянку площею 2487,6 га, згідно Акту на право користування землею Хмельницькій КЕЧІ району ПрикВО від 1975 року, площа накладання становить 1,9999 га. Разом з тим, про вибуття спірної земельної ділянки (6825083300:06:019:0041) із державної власності прокуратурі стало відомо тільки після отримання вищевказаного висновку експерта. Враховуючи вищевказане, Хмельницькою районною державною адміністрацією незаконно передано у власність стороннім особам земельну ділянку з кадастровим номером 6825083300:06:019:0041 площею 1,9999 га., оскільки остання належить на праві постійного користування КЕВ м. Хмельницький та входить до складу земель оборони військового містечка № [NUMBER] Хмельницького гарнізону, а рішення щодо припинення права користування нею Кабінетом міністрів України не приймалось. За таких обставин, враховуючи відсутність рішення Кабінету Міністрів України щодо відчуження вищевказаної земельної ділянки, наявні підстави для відновлення законних та порушених інтересів держави на використання незаконно відчужених земель оборони військового містечка № [NUMBER] Хмельницького гарнізону площею 1,9999 га, шляхом усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, у зв`язку із чим прокурор звертається із даною позовною заявою, направленою на відновлення порушених інтересів держави, законності та забезпечення використання зазначених земель для потреб оборони. В судове засідання представник позивачів не з`явився, направив заяву про слухання справи за його відсутності, підтримання позову. Проти постановлення заочного рішення суду не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. Представник третьої особи направив до суду заяву про слухання справи за його відсутності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказах з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що 23 грудня 1975 року виконавчим комітетом Хмельницької районної ради депутатів трудящих Хмельницькій квартирно-експлуатаційній частині Хмельницького району виданий акт на право користування землею, за яким у постійне користування було відведено 2487,6га землі. Розпорядженням Хмельницької райдержадміністрації № 471/06-р від 12 травня 2006 року вирішено припинити право користування земельною ділянкою Міністерства оборони України площею 286,79 га із земельної ділянки загальною площею 2487,6 га на території Хмельницького району, у зв`язку із добровільною відмовою. У листі Міністерства Оборони України №220/74/829 від 08.05.2024 до Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону вказано: згідно наданої КЕВ м. Хмельницький інформації вбачається, що виконавчим комітетом Хмельницької районної ради в 1975 році для потреб оборони на землях Хмельницького району міста Хмельницький було надано земельну ділянку площею 2,487,6 га та видано державний акт на право постійного користування зазначеною земельною ділянкою Хмельницькій квартирно-експлуатаційній частині, правонаступником якої є КЕВ м. Хмельницький. Розпорядженням Хмельницької райдержадміністрації № 471/06-р від 12 травня 2006 року вирішено припинити право користування земельною ділянкою Міністерства оборони України площею 286,79 га із земельної ділянки загальною площею 2487,6 га на території Хмельницького району, у зв`язку із добровільною відмовою. Здійснено переждачу вказаної земельної ділянки військового містечка № [NUMBER] Копистинській сільській раді із умовою передачі 50% земель під будівництво для військовослужбовців. Натомість Хмельницькою РДА у 2007 році було повідомлено КЕВ м.Хмельницький про неможливість надання земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво військовослужбовцям гарнізону. В 2014 році КЕВ м. Хмельницький звернулося до суду із позовом про скасування вказаного вище рішення Хмельницької РДА, однак за результатами судового оскарження постановою Верховного Суду у справі №924/1025/14 в задоволені позову було відмовлено. У подальшому військова прокурату Хмельницького гарнізону в інтересах Міноборони та КЕВ м. Хмельницький звернулась до суду з позовними вимогами до власників земельних ділянок, які утворилися внаслідок поділу земельної ділянки загальною площею 286,79 га. про витребування таких земельних ділянок на користь держави в особі Міноборони та її законного користувача КЕВ м.Хмельницький. За результатами судового розгляду позову прокурора, постановою Хмельницького апеляційного суду від 22.02.2024 року у справі №686/1921/18 витребувано на користь держави 97,17% від площі земельної ділянки, кадастровий номер 6825083300:06:018:0098, що складає 1,9434 га. Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 28 липня 2017 року у справі № 924/1025/14 позов КЕВ м. Хмельницький до Хмельницької райдержадміністрації про скасування розпорядження Хмельницької райдержадміністрації № 471/06-р від 12 травня 2006 року задоволено. Вирішено скасувати розпорядження Хмельницької райдержадміністрації №471/06-р від 12 травня 2006 року «Про припинення права користування земельною ділянкою та призначення комісії по передачі земель Міністерства оборони України в землі резервного фонду Копистинської сільської ради». У позові КЕВ м. Хмельницький до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області м. Хмельницький про скасування розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації № 471/06-р від 12 травня 2006 року відмовлено. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 23 жовтня 2017 року рішення Господарського суду Хмельницької області від 28 липня 2017 року у справі № 924/1025/14 в частині задоволення позову КЕВ м. Хмельницький до Хмельницької райдержадміністрації с. Малиничі Хмельницького району Хмельницької області про скасування розпорядження Хмельницької райдержадміністрації № 471/06-р від 12 травня 2006 року «Про припинення права користування земельною ділянкою та призначення комісії по передачі земель Міністерства оборони України в землі резервного фонду Копистинської сільської ради» скасовано та прийнято нове, яким у позові КЕВ м. Хмельницький до Хмельницької райдержадміністрації с. Малиничі Хмельницького району Хмельницької області про скасування розпорядження Хмельницької райдержадміністрації № 471/06-р від 12 травня 2006 року відмовлено. Постановою Верховного Суду від 29 листопада 2018 року у справі № 924/1025/14 постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 23 жовтня 2017 року залишено без змін. В даних судових рішеннях у справі № 924/1025/14 встановлено, що істотною передумовою для припинення права постійного користування землями оборони, які закріплені за структурними одиницями Збройних Сил України, та подальшої передачі таких ділянок у власність або у користування іншим особам є прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного рішення за поданням МОУ, в даній справі за відсутності такого рішення КМУ дійшли висновку про незаконність оскаржуваного розпорядження Хмельницької районної державної адміністрації №471/06-р від 12 травня 2006 року «Про припинення права користування земельною ділянкою та призначення комісії по передачі земель Міністерства оборони України в землі резервного фонду Копистинської сільської ради» та можливість звернення позивача з позовом про захист своїх порушених прав згідно обраної форми захисту. Згідно з висновком експерта № 2037/2038/3081-3247-20-26 від 04 березня 2021 року: земельна ділянка кадастровий номер 6825083300:06:019:0041, площею 1.9999 га, 01.03 для ведення особистого селянського господарства накладається на земельну ділянку, площею 2487,6 га, площа накладення становить 1,9999 га. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ -6804278302017, кадастровий номер 6825083300:06:019:0041 - [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 1,9999 га. Державний акт від 19.02.2009 ЯЗ 118925), цільове призначення для ведення о собистого селянського господарства. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні. Відповідно до статті 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном Частиною 2 статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки може вимагати, зокрема, усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство визначає, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (стаття 391 ЦК України, частина друга статті 152 ЗК України). Вказані способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно. Відповідно до пункту ж) частини 1 статті 19 Земельного кодексу України, землі України за основним цільовим призначенням поділяються, зокрема на землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 77 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати у державній та комунальній власності. Порядок використання земель оборони встановлюється законом. Статтею 2 Закону України "Про використання земель оборони", передбачено, що військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог Земельного кодексу України. Відповідно до статті 4 Закону України "Про використання земель оборони" визначають особливості використання земель оборони в господарських цілях. Військові частини за погодженням з органами місцевого самоврядування або місцевими органами виконавчої влади й в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, можуть дозволяти фізичним і юридичним особам вирощувати сільськогосподарські культури, випасати худобу та заготовляти сіно на землях, наданих їм у постійне користування. Землі оборони можуть використовуватися для будівництва об`єктів соціально-культурного призначення, житла для військовослужбовців та членів їхніх сімей, а також соціального та доступного житла без зміни їх цільового призначення. Положення цієї частини не поширюється на земельні ділянки державної власності, які після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення механізму забезпечення землями сил оборони" були віднесені до земель оборони внаслідок зміни цільового призначення земельних ділянок особливо цінних земель, земельних лісових ділянок. Землі оборони, призначені для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, можуть використовуватися для розміщення засобів зв`язку, навігації та спостереження (радіотехнічного забезпечення), що належать підрозділам об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України, з погодженням умов розміщення та експлуатації зазначених об`єктів з Міністерством оборони України. Відчуження земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти нерухомого військового майна, що підлягають реалізації, та земельних ділянок, які вивільняються у процесі реформування Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та у відповідності до цього закону. Згідно статті 14 Закону України "Про Збройні Сили України", земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належать їм на праві оперативного управління. Статтею 10 Закону України «Про оборону України» передбачено, що Міністерство оборони України всебічно забезпечує життєдіяльність Збройних Сил України, їх функціонування, бойову та мобілізаційну готовність, боєздатність, підготовку до виконання покладених на них завдань та застосування, комплектування особовим складом та його підготовку, постачання озброєння та військової техніки, матеріальних, фінансових, інших ресурсів та майна, згідно з потребами, визначеними Генеральним штабом Збройних Сил України в межах коштів, передбачених державним бюджетом, і здійснює контроль їх ефективного використання, організує виконання робіт в інтересах Збройних Сил України і надання послуг. Рішення про відчуження військового майна, що є придатним для подальшого використання, але не знаходить застосування у повсякденній діяльності військ, надлишкового майна, а також цілісних майнових комплексів та іншого нерухомого майна приймає Кабінет Міністрів України за поданням Міністерства оборони України (ст. 6 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних силах України в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин). Відповідно до статті 84 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. До земель державної власності, які не можуть передаватись у комунальну власність, належать, зокрема землі оборони, крім земельних ділянок під об`єктами соціально-культурного, виробничого та житлового призначення. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відповідно до закону. Відповідно до пункту 12 Перехідних положень ЗК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади. Частиною 1 статті 141 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою. Відповідно до частини 3 статті 142 цього Кодексу припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою до власника земельної ділянки. Власник земельної ділянки на підставі заяви землекористувача приймає рішення про припинення права користування земельною ділянкою, про що повідомляє органи державної реєстрації. Відповідно до статті 92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України - обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. У постанові від 29 листопада 2018 року, справа №924/1025/14 Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки землі оборони перебувають лише у користуванні МОУ, а розпоряджається ними Кабінет Міністрів України, відповідно до статті 142 ЗК України, виключно Кабінет Міністрів України має право припиняти право користування земельною ділянкою, що входить до складу земель оборони. А тому, судова колегія погодилась із висновками судів попередніх інстанцій, що істотною передумовою для припинення права постійного користування землями оборони, які закріплені за структурними одиницями Збройних Сил України, та подальшої передачі таких ділянок у власність або у користування іншим особам є прийняття Кабінетом Міністрів України відповідного рішення за поданням МОУ. Крім того, суд касаційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції про незаконність оскаржуваного рішення (розпорядження Хмельницької РДА №471/06-р від 12.05.2006) та можливість звернення позивача з позовом про захист своїх порушених прав згідно обраної форми захисту. Таким чином, у Хмельницької районної державної адміністрації були відсутні правові підстави для припинення права постійного користування землями оборони, а тому розпорядження Хмельницької РДА №471/06-р від 12.05.2006 прийнято з порушенням вимог наведеного вище законодавства. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачу було незаконно передано спірну земельну ділянку, яка належить до земель оборони. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що слід усунути перешкоди власнику - державі в особі Хмельницької обласної державної адміністрації та землекористувачу Міністерству оборони України у розпорядженні та користуванні землями оборони, а саме земельною ділянкою площею 1.9999 га з кадастровим номером 6825083300:06:019:0041, яка належить [PERSON] . Скасувати державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 6825083300:06:019:0041 у Державному земельному кадастрі з закриттям Поземельної книги. Скасувати державну реєстрації права приватної власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 6825083300:06:019:0041 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно із закриттям відповідного розділу. Крім того, суд вважає, що передана у власність [PERSON] земельна ділянка належить до земель оборони, була закріплена за військовим формуванням на праві постійного користування, відповідно перебуває у державній власності, а тому слід зобов`язати [PERSON] повернути у користування власника держави в особі Хмельницької обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 1,9999 га з кадастровим номером 6825083300:06:019:0041, розташовану в межах Хмельницької територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області. Відповідно до ст.. 141 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону судовий збір в розмірі 7267 гривень 20 копійок.

Outcome: approved