Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із вищезазначеним позовом. Свої вимоги мотивували тим, що після смерті [INFO] [PERSON] , його дружина [PERSON] дізналася, що вона не є власником будинку за адресою: [ADDRESS] , в якому проживає усе своє життя. Виявилося так, що після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , головою колгоспного двору за вказаною адресою був записаний її чоловік [PERSON] , а не вона, хоча завжди вважала, що прийняла спадщину автоматично. У селищній раді позивачам повідомили, що власником спірного домоволодіння з 1989 року є [PERSON] . Станом на 15 квітня 1991 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , неповнолітня [PERSON] були членами колгоспного двору за вказаною адресою. Проте, як з`ясувалося тепер, ще 11 вересня 1989 року на ім`я відповідачки [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Новоушицької районної ради народних депутатів Хмельницької області № 125 від 20 серпня 1989 року було видане свідоцтво про право особистої власності на спірне домоволодіння. [PERSON] , померла [INFO] . Після її смерті спадщину прийняв її єдиний син [PERSON] , а її чоловік - [PERSON] відмовився від своєї частки у спадкуванні на користь їх сина. Тому, [PERSON] є правонаступником [PERSON] на відповідну частку в колгоспному дворі. Відповідачка - [PERSON] є дочкою позивачки [PERSON] та померлого [PERSON] , і відповідно сестрою [PERSON] . Після смерті [INFO] [PERSON] , виникли суперечки між сторонами стосовно майбутнього користування вказаним житловим будинком в [ADDRESS] та проживання в ньому [PERSON] , її чоловіка [PERSON] та [PERSON] . Позивачі [PERSON] та [PERSON] змушені звертатися до суду із позовом про визнання права власності по 26,66 % кожному житлового будинку з відповідною часткою до нього будівель та споруд, оскільки [PERSON] не бажає мирно врегулювати даний спір і вважає, що будинок належить на праві особистої приватної власності лише їй одній. Зазначають, що свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння не містить реквізитів правовстановлюючого документа, а саме підпису особи, яка його видала та печатки органу яким засвідчено відповідне свідоцтво, що також підтверджує сумніви у набутті права власності та його видачі. У свідоцтві також містяться виправлення у даті його видачі. Рішення від 20 серпня 1989 року за №125 на підставі якого було видане свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння від 11 вересня 1989 року не містить списків громадян яким видавалися відповідні свідоцтва та в подальшому реєструвалося право власності, в архіві дані списки відсутні, збереглось лише рішення №125 від 20 серпня 1989 року. Оскільки рішення №125 від 20 серпня 1989 року було прийняте з порушенням законодавства і на підставі нього було видано свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння від 11 вересня 1989 року, яке не містить реквізитів правовстановлюючого документа, рішення підлягає скасуванню, а свідоцтво є недійсним, тобто є такими, що порушують права позивачів. Також в інвентаризаційній справі на домоволодіння в [ADDRESS] міститься виписка з рішення №125 районної ради народних депутатів, яка датована 20 липня 1989 року, тобто дана виписка була видана до прийняття відповідного рішення і також не містить ні печатки, ні підпису особи, яка його видала. За таких обставин звернулися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою суду від 01 липня 2025 року відкрито провадження у справі за даним позовом, призначено підготовче засідання, надано відповідачам строк для подання відзиву на позов. Ухвалою суду від 16 вересня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачі та їх представник у судовому засіданні позов підтримали. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечила. Відповідачка [PERSON] та її представниця адвокат Кукурудза Ю.М. проти позову заперечили. Відповідач Кам`янець-Подільська районна державна адміністрація Хмельницької області направила до суду клопотання про розгляд справи без участі представника. Суд, заслухавши сторони, представників, свідків, безпосередньо дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [PERSON] є дочкою [PERSON] (а.с.50). [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 січня 1968 року (а.с.48 на звороті). [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] (а.с. а.с.52 на звороті). [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » у зв`язку із реєстрацією шлюбу 19 жовтня 1996 року із [PERSON] (а.с.52 на звороті). [INFO] померла [PERSON] (а.с.47). [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.74 на звороті). Після смерті [PERSON] спадщину за законом прийняв її син [PERSON] , про що приватним нотаріусом Кохан О.В. 26 листопада 2024 року видано свідоцтво (а.с.55, 56, 93-103). [PERSON] є дочкою [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян (а.с.110, 111). У подальшому [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » у зв`язку із реєстрацією шлюбу 03 вересня 1989 року із [PERSON] та який був розірваний 27 грудня 1990 року, а згодом змінила прізвище на « [PERSON] » у зв`язку із реєстрацією шлюбу 03 серпня 1991 року із [PERSON] (а.с.57-59). [PERSON] помер [INFO] та на день смерті проживав за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, довідкою № 28 від 27 січня 2023 року (а.с. 48, 56 на звороті). Даними спадкової справи №87/2023 підтверджується, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли у рівних частинах дружина [PERSON] , дочка [PERSON] , дочка [PERSON] (а.с.104-123). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Кохан О.В. спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена (а.с.91, 92). Трудовою книжкою колгоспника за № [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] у 1965 році вступила до колгоспу ім. Леніна с. Песець, де працювала до 01 січня 2000 року (а.с.59 на звороті, 60). Трудовою книжкою колгоспника за № [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] у 1965 році вступив до колгоспу ім. Леніна, с. Песець, де працював до 01 січня 2000 року (а.с.60 на звороті, 61). Виконавчим комітетом Новоушицької районної ради народних депутатів Хмельницької області 20 серпня 1989 року прийнято рішення за № 125 «Про реєстрацію житлових будинків, які належать громадянам с. Песець Новоушицького району» та визнано право власності на житлові будинки за громадянами села Песець Новоушицького району згідно із випискою із погосподарських книг і постановлено видати їм свідоцтва про право власності, а бюро технічної інвентаризації зареєструвати свідоцтва про право власності згідно зі списками (а.с.63). 11 вересня 1989 року виконком Новоушицької районної ради на підставі рішення виконавчого комітету Новоушицької районної ради №125 від 20 липня 1989 року видав свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] (а.с.25 на звороті, 26). Інвентаризаційна справа № 1-63 за 1989 рік на домоволодіння за [ADDRESS] містить дані про те, що вказане домоволодіння належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право особистої власності від 11 вересня 1989 року, виданого на підставі рішення Новоушицького райвиконкому № 125 від 20.07.1989 року. Рік забудови 1974 (а.с.19-38). Відповідно до повідомлення архівного відділу № 2 Кам`янець-Подільської державної адміністрації рішення Новоушицького районної ради народних депутатів № 125 від 20 липня 1989 року відсутнє. Водночас представнику позивача надано рішення Новоушицької районної ради народних депутатів № 125 від 20 серпня 1989 року, списки до якого відсутні. Рішення про надання земельної ділянки в користування чи у власність під будинком [ADDRESS] [PERSON] відсутнє (а.с.62 на звороті). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Остафійчук Л.С. відмовлено у проведенні реєстраційних дій у зв`язку з тим, що згідно із даними бюро технічної інвентаризації будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] зареєстрований на праві особистої приватної власності за іншою особою 11 вересня 1989 року (а.с.62). Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області №680/620/23 від 01 травня 2025 року відмовлено у позові [PERSON] , [PERSON] як правонаступника [PERSON] до [PERSON] , Новоушицької селищної ради про визнання недійсним та скасування рішення, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, визнання права власності на житловий будинок як майно колгоспного двору (а.с.39-46). Судом були дослідженні погосподарські книги за 1980-2000 роки с. Песець, які містять наступну інформацію: 1980-1982 роки: - об`єкт № 438, житловий будинок 1938 року забудови, голова двору [PERSON] , [INFO] , одиначка; - об`єкт № 389, житловий будинок 1973 року забудови, голова двору [PERSON] , [INFO] , пенсіонер, [PERSON] , [INFO] - зять, колгоспник к-пу ім. Леніна, [PERSON] , [INFO] - дочка, колгоспниця к-пу ім. Леніна, [PERSON] , [INFO] - внучка, учениця, [PERSON] , [INFO] - внучка; 1983-1985 роки: - об`єкт № 424, житловий будинок 1938 року забудови, голова двору [PERSON] , [INFO] , колгоспник к-пу ім. Леніна, [PERSON] , [INFO] - дружина, колгоспниця к-пу ім. Леніна, [PERSON] , [INFO] - дочка, учениця 5-7 класів, [PERSON] , [INFO] -дочка, учениця 1 класу; - об`єкт № 419, житловий будинок 1973 року забудови, голова двору [PERSON] , [INFO] , пенсіонер, одиначка; 1986-1990 роки: - об`єкт № 417, житловий будинок 1938 року забудови, графа «Прізвище, ім`я, по батькові голови сім`ї» містить запис [PERSON] , який закреслено та зазначено [PERSON] . Список членів сім`ї: голова двору [PERSON] , [INFO] , - тракторист к-пу ім. Леніна, вибув у погосподарський № 412, [PERSON] , [INFO] -дружина, різноробоча к-пу ім. Леніна, вибула у погосподарський № [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] -дочка, виправлено на голова двору, учениця 7 класу (1986), Дунаївці 1-3 курси (1987-1989), вибула у м. Дунаївці 09.06.1987 року, вибула в погосподарський № 412, закреслено, вибула в Новодністровськ листопад 1989 р., прибула у червні 1990 року, [PERSON] , [INFO] ,- дочка, учениця 2-5 класу, вибула в погосподарський №412; [PERSON] , дочка, 06.07.1990 року; - об`єкт № 412, житловий будинок 1973 року забудови, графа «Прізвище, ім`я, по батькові голови сім`ї» містить запис [PERSON] , який закреслено на зазначено [PERSON] , а далі виправлено на [PERSON] , Список членів сім`ї: голова двору [PERSON] , [INFO] , пенсіонер, одиначка, померла [INFO] , [PERSON] , [INFO] , внучка, учениця Дунаєвецької швейної фабрики, вибула у м. Дунаївці 01.06.1987 року, повернулась у листопаді 1989 року, вибула у м. Новодністровськ у листопаді 1989 року, [PERSON] , [INFO] , голова двору, тракторист к-пу ім. Леніна, прибув 26.02.1990 року, [PERSON] , [INFO] , дружина, колгоспниця к-пу ім. Леніна, прибула 26.02.1990 року, [PERSON] , [INFO] , дочка, учениця 7 класу, прибула 26.02.1990 року. 1991-1995 роки: - об`єкт № 411, графа «Прізвище, ім`я, по батькові голови сім`ї» містить запис [PERSON] . Список членів сім`ї: [PERSON] - голова двору, [INFO] , колгоспниця к-пу ім. Леніна, вибула 22 липня 1991 року в с. Комунар, [PERSON] , дочка, [INFO] , вибула 22 липня 1991 року в с. Комунар; - номер об`єкта № 406, графа «Прізвище, ім`я, по батькові голови сім`ї» містить запис [PERSON] . Список членів сім`ї: [PERSON] , [INFO] , голова двору, тракторист к-пу ім. Леніна, [PERSON] , [INFO] , дружина, колгоспниця к-пу ім. Леніна, [PERSON] , [INFO] , дочка, учениця, вибула 01 вересня 1992 року у Кам`янець-Подільський с/г технікум. 1996-2000 роки: - номер об`єкта № 407, житловий будинок 1938 року забудови, [ADDRESS] . Графа «Прізвище, ім`я, по батькові голови сім`ї» містить запис [PERSON] . Список членів сім`ї: відсутні. - номер об`єкта № 402, житловий будинок 1973 року забудови, [ADDRESS] , графа «Прізвище, ім`я, по батькові голови сім`ї» містить запис [PERSON] . Список членів сім`ї: [PERSON] , [INFO] ,-голова двору, тракторист КСП «Песецьке», [PERSON] , [INFO] , дружина, колгоспниця КСП «Песецьке», [PERSON] , [INFO] , дочка, фельдшер КСП «Песецьке», повернулась 01 серпня 1996 року, [PERSON] , зять, [INFO] , тракторист КСП «Песецьке», прибув 12.05.1997 року, [PERSON] , внук, [INFO] (а.с.9-18, 65-71, 179-182). Відповідно до виписки з погосподарської книги №10 за 2021-2025 роки, особовий рахунок № [NUMBER] , склад зареєстрованих у домоволодінні по [ADDRESS] складав: [PERSON] , [INFO] -голова двору, [PERSON] , [INFO] , дружина, [PERSON] , [INFO] , дочка, [PERSON] , зять, [INFO] , [PERSON] , [INFO] , онук (а.с.63 на звороті). Свідок [PERSON] надав показання про те, що у 1996 році одружився на [PERSON] і з того часу почав проживати у будинку по [ADDRESS] разом із тещею [PERSON] , тестем [PERSON] . Про те, що власником будинку є [PERSON] дізнались після смерті тестя [PERSON] . У всіх довідках, які вони отримували раніше у сільській раді було зазначено, що головою двору є [PERSON] , донедавна платіжки приходили на нього, документи на газифікацію також оформлені на нього. Усі поліпшення щодо будинку, зокрема, будівництво паркану, перекриття даху, газифікацію будинку здійснювала його сім`я. Як перейшло домоволодіння на [PERSON] невідомо. Через тиждень після смерті [PERSON] , його з сином виписала [PERSON] . Свідок [PERSON] , жителька с. Песець, також підтвердила, що сім`я [PERSON] постійно проживала у побудованому ними будинку та в інший будинок не пересилялись. [PERSON] вчилась у м. Дунаївці, після чого одружилась і переїхала у м. Новодністрвоськ, після повернулась до батьків вагітною, де й народила доньку. Після чого вдруге вийшла заміж та переїхала у с. Комунар, де й проживає досі. До поліпшень у домоволодінні [PERSON] не долучалась. За адресою [ADDRESS] , на даний час будинок не придатний для проживання. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив, що в період з 1985-2010 роки працював сільським головою Песецької сільської ради. [PERSON] та [PERSON] побудували будинок, в якому постійно проживали разом із [PERSON] та дітьми [PERSON] та [PERSON] . Місце проживання сім`я [PERSON] не змінювала. [PERSON] поїхала на навчання, після чого повернулась та виїхала у м. Новодністровськ, одружилась вдруге і переїхала в с. Комунар. Погосподарський номер за адресою: [ADDRESS] , є батьківщиною [PERSON] . За цієї адресою ніхто із сім`ї [PERSON] не проживав. Чому зять був записаний головою двору, а не дочка не знає. Чому було ухвалено виконкомом рішення щодо [PERSON] не знає. Так, в даній справі позивачі оспорюють правомірність набуття відповідачкою [PERSON] , на підставі рішення виконавчого комітету Новоушицької районної ради народних депутатів № 125 від 20 серпня 1989 року, та свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 11 вересня 1989 року, виданого виконавчим комітетом Новоушицької районної ради народних депутатів, права власності на житловий будинок [ADDRESS] , оскільки вважають, що він відносився до майна колгоспного двору та належить їм, як членам, у рівних частинах. Колгоспний двір це сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці. Згідно з частиною першою статті 120 ЦК Української РСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Відповідно до статті 123 ЦК Української РСР частка члена колгоспного двору в майні двору визначається: 1) при виході його з складу двору без утворення нового двору (виділ); 2) при утворенні з одного двору двох і більше дворів (поділ); 3) при зверненні стягнення по особистих зобов`язаннях члена двору. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або у її виділенні зовсім відмовлено в зв`язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. Поділ майна, належного колгоспному двору і збереженого після припинення колгоспного двору, провадиться за правилами статей 123 і 126 цього Кодексу. Стаття 126 ЦК Української РСР передбачала, що працездатний член колгоспного двору втрачає право на частку в майні двору, якщо він не менше трьох років підряд не брав участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору. Це правило не застосовується, якщо член двору не брав участі у веденні господарства в зв`язку з призовом на строкову військову службу, навчанням в учбовому закладі або хворобою. Відповідно до статті 563 ЦК Української РСР, у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, до майна двору застосовуються правила цього розділу (Розділ VII. Спадкове право). Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими наказом Центрального статистичного управління СРСР від 13 квітня 1979 року № 112/5 (далі - Вказівки № 112/5), а згодом - аналогічними Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року за № 5-24/26, та Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 25 травня 1990 року № 69 (далі - Вказівки № 69). За змістом Вказівок суспільна група господарства встановлюється залежно від роду занять глави сім`ї. Глава сім`ї визначається в кожному конкретному випадку повнолітніми членами сім`ї за їхньою взаємною згодою. Залежно від роду занять глави сім`ї, господарство відноситься до суспільної групи колгоспників, робітників, службовців, кустарів чи селян-одноосібників. Виняток із загального правила складають господарства, в яких проживають працюючі члени колгоспу. Такі господарства, незалежно від роду занять глави сім`ї, відносяться до господарства колгоспників. Особи, які працюють у колгоспі, але не є членами колгоспу, належать до суспільної групи робітників або службовців залежно від займаної посади. Господарства пенсіонерів, які не мають працюючих членів сім`ї відносяться до тієї суспільної групи, до якої ці особи відносилися до переходу на пенсію. За змістом Вказівок по веденню книг погосподарського обліку, сільські ради один раз в п`ять років провадять закладку погосподарських книг станом на 1 січня, яка провадиться шляхом суцільного обходу дворів та опитування населення в період з 1 до 15 січня. В наступні чотири роки щорічно сільські Ради провадять суцільну перевірку та уточнення записів в заведених погосподарських книгах. Особові рахунки господарств в погосподарській книзі відкриваються під час закладки книг станом на 1 січня на всіх осіб, що постійно проживають на території сільської Ради. Всі записи в особових рахунках провадяться безпосередньо в господарствах. На кожне господарство, включаючи піднаймачів, відкривається окремий особовий рахунок. Окремим господарством вважаються особи, які проживають сумісно та ведуть спільне не домашнє господарство. В погосподарську книгу записуються члени господарств усіх суспільних груп, які постійно проживають на території сільської Ради, незалежно від наявності в них будівель, садиби та худоби. Записи в погосподарській книзі без відвідування кожного господарства недопустимі. Господарства записуються в порядку розміщення в населеному пункті незалежно від їх суспільної групи. В заголовній частині особового рахунку записується прізвище, ім`я та по батькові члена господарства, на ім`я якого відкрито особовий рахунок. Таким чином, виходячи зі змісту вказаних норм, слід дійти висновку, що господарства, в яких є працюючі члени колгоспу, відносяться до колгоспного двору незалежно від роду занять голови двору. Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-ХІІ з введенням у дію Закону України «Про власність». Отже, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мали ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні (ст. 126 ЦК Української РСР) . Відповідно до ч.1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Частиною 1 ст.393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Згідно з частинами 1, 5 і 6 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 81 ЦПК України). Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Так, записами у погосподарських книгах, трудовими книжками колгоспників підтверджується, що спірний житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , дійсно відносився до суспільної групи колгоспний двір. Зокрема, погосподарські книги, які були дослідженні судом, підтверджують, що з 1980 року головою колгоспного двору (об`єкт № 389, житловий будинок 1973 року забудови) була [PERSON] , а його членами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Сторони у судовому засіданні визнали, що члени колгоспного двору [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] місця проживання не змінювали та не вибували в інший господарський двір. Сторони у судовому засіданні визнали, а допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , підтвердили, що житловий будинок 1938 року забудови, який розташований за адресою: [ADDRESS] , був непридатним до проживання, а [PERSON] та [PERSON] лише обробляли земельну ділянку за вказаною адресою. За цієї адресою сім`я [PERSON] , в тому числі відповідач [PERSON] та її неповнолітня на той час дочка [PERSON] , ніколи не проживали. 01 вересня 1986 року зі складу колгоспного двору (об`єкт № 412) тимчасово вибула [PERSON] у зв`язку із навчанням у професійно-технічному училищі в м.Дунаївці. [INFO] зі складу двору (об`єкт № [NUMBER] ) вибула голова двору [PERSON] , оскільки померла. Однак дане господарство не втратило статусу колгоспного двору, оскільки інші працездатні члени двору [PERSON] та [PERSON] були працюючими членами колгоспу. Відповідач [PERSON] після закінчення навчання повернулась до складу цього ж двору в 1989 році, а у листопаді 1989 року вибула у м. Новодністровськ. У червні 1990 року [PERSON] знову прибула до двору. Також до членів двору прибула дочка [PERSON] [PERSON] , яка народилась [INFO] . [PERSON] та [PERSON] вибули із двору [INFO] у с.Комунар. Вказані обставини повністю були визнані сторонами у судовому засіданні, а суд не має сумніву щодо достовірності цих обставин, а отже ці обставини в силу ч. 1 ст. 82 ЦПК не підлягають доказуванню. Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 01 травня 2025 року було встановлено, що оригінали погосподарських книг по с. Песець за 1986-1995 роки містять суперечливу інформацію, зокрема, [PERSON] значиться проживаючою одночасно у двох погосподарських номерах - №412, №417, оскільки цілком дублюється інформація щодо її навчання у м. Дунаївці, повернення у листопаді 1989 року, вибуття у м. Новодністровськ у листопаді 1989 року, що викликає обґрунтований сумнів у її достовірності, в тому числі з огляду на численні виправлення, дописування, підтирання у погосподарських книгах. Тому суд відхиляє як недостовірні докази дані погосподарських книг в частині вибуття [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в господарський номер по [ADDRESS] , у період з 1983 року по 1992 року, а також виписки з погосподарських книг за вказаний період (а.с.64, 64 на звороті), які були видані на підставі цих же недостовірних даних, оскільки вони суперечать обставинам, визнаних сторонами у судовому засіданні, а також показанням свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є цілком є чіткими, послідовними та не викликають у суду жодних сумнівів у своїй правдивості. Отже, станом на 15 квітня 1991 року членами колгоспного двору (об`єкт № 406) були: [PERSON] , [PERSON] , на той час неповнолітня [PERSON] , [INFO] , [PERSON] та на той час неповнолітня [PERSON] , [INFO] . У той же час, як 11 вересня 1989 року на ім`я відповідача [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Новоушицької районної ради народних депутатів Хмельницької області № 125 від 20.08.1989 року було видане свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] , які є предметом спору. Поряд із зазначеним, спірне свідоцтво про право особистої власності на домоволодіння не містить реквізитів правовстановлюючого документа, а саме підпису особи, яка його видала та печатки органу яким засвідчено відповідне свідоцтво. Рішення від 20 серпня 1989 року за №125 на підставі якого було видане свідоцтво не містить списків громадян яким видавалися відповідні свідоцтва та в подальшому реєструвалося право власності, в архіві дані списки відсутні. Також в інвентаризаційній справі на домоволодіння в [ADDRESS] міститься виписка з рішення №125 районної ради народних депутатів, яка датована 20.07.1989 року, тобто дана виписка була видана до прийняття відповідного рішення і також не містить ні печатки, ні підпису особи, яка його видала. Указом Президента України «Про Положення про місцеву державну адміністрацію» № 252 від 14.04.1992 (далі - Указ № 252) припинено діяльність виконавчих комітетів відповідних Рад народних депутатів та утворено на їх базі державні адміністрації областей, міст Києва і Севастополя, районів, районів міста Києва (ст. 2 Указу № 252). Статтею 3 Указу № 252 також визначено, що місцева державна адміністрація є правонаступником виконавчих комітетів відповідних Рад народних депутатів щодо прийнятих ними рішень, узятих зобов`язань та покладених на них законодавством обов`язків у тій їх частині, яка не суперечить Закону України «Про Представника Президента України» та Закону України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування». Указ №252 (крім статей 2, 3) втратив чинність 27.01.1999 на підставі указу Президента України «Про зміни та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Президента України» № 70/99 від 27.01.1999. Таким чином, місцеві державні адміністрації були визнані правонаступниками відповідних Рад народних депутатів щодо прийнятих ними рішень, узятих зобов`язань та покладених на них законодавством обов`язків. Отже, Кам`янець-Подільська районна державна адміністрація Хмельницької області, поряд із [PERSON] , [PERSON] , є належним відповідачем. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України). З урахуванням усіх суперечливих обставин, які були встановлені під час судових розглядів, суд вважає, що набуття [PERSON] права власності на спірне домоволодіння відбулось із порушенням законодавства і порушує права позивачів. Тому, для відновлення їх прав ефективним способом захисту є скасування свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 11 вересня 1989 року та усіх розпорядчих актів, які передували його видачі. Окрім того, суд погоджується із тим, що часки майна колгоспного двору мають становити: у [PERSON] 26,66%, у [PERSON] 26,66%, у [PERSON] 26,66 %, у [PERSON] 20%. Отже, вимоги позивачів про визнання права власності на частки спірного колгоспного двору підлягають задоволенню. За таких обставин, враховуючи викладені вище положення законодавства та встановлені судом фактичні обставини справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, повно, всебічно та безпосередньо оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку про задоволенні даного позову. Щодо строків позовної давності. Згідно зі ст. 71 ЦК УРСР загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права (ст. 76 ЦК УРСР). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно з частиною 4 статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність (ст. 258 ЦК України). Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Під час судового розгляду було встановлено, що позивачі довідались про існування оспорюваного свідоцтва після смерті [PERSON] , а саме [INFO] . Звертаючись до суду із заявою про застосування строків позовної давності представниця відповідачки зворотного не довела. За таких обставин суд дійшов до висновку, що позивачі не порушили строк для звернення до суду за захистом свої прав, тому заява про застосування строків позовної давності задоволенню не підлягає. При розподілі судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивачів слід стягнути понесені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 5813,76 гривень пропорційно до задоволеної частини вимог (позов задоволено на 100 %).

Outcome: approved