Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Представник позивача за довіреністю - Дармограй А.Т., в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернуласядо суду із позовною заявою до [PERSON] , у якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача: - заборгованість за Договором № 497566-КС-001 про надання кредиту від 26.04.2024 року, що становить 21 052 грн 41 коп., яка складається з: ?суми прострочених платежів по тілу кредиту - 9 615 грн 60 коп.; ?суми прострочених платежів по процентах - 11 436 грн 81 коп.; ?суми прострочених платежів за комісією - 0 грн 00 коп. - судові витрати по оплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, у сумі 2 422 грн 40 коп. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 26.04.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір № 497566-КС-001 про надання кредиту (Далі - Договір кредиту), шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 26.04.2024 року направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір №497566-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою. 26.04.2024 року [PERSON] прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договору № 497566-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор UA-6898 на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, представник позивача вказує, що 26.04.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА та [PERSON] було укладено Договір № 497566-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору кредиту ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000 грн 00 коп., на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених Договором кредиту та Правил про надання грошових коштів у кредит. Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що плата за користування Кредитом є фіксованою та становить 1,16395 процентів за кожен день користування Кредитом. Пунктом 2. Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3.Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 10 000 грн 00 коп. шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 497566-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконала, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. З огляду на вищевикладене, представник позивача стверджує, що відповідач у справі належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором та у відповідача станом на 22.06.2025 року утворилась заборгованість за Договором № 497566-КС-001 про надання кредиту, в розмірі 21 052 грн 41 коп., що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту -9 615 грн 60 коп.; - суми прострочених платежів по процентах -11 436 грн 81 коп.; - суми прострочених платежів за комісією - 0 грн 00 коп. Враховуючи наведене, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області Морозова В.В. від 15.09.2025 року відкрито провадження у справі; вирішено проводити її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін наявними у ній матеріалами; запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення їй даної ухвали подати відзив на позовну заяву, а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, та зазначено строки подання такого клопотання. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення розгляду справи. Відповідача повідомлено про вказаний позов шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі та повідомлення про розгляд справи за місцем її реєстрації, про що свідчить конверт, який повернувся до суду без вручення із зазначенням причини повернення "адресат відсутній за вказаною адресою". Ухвалою суду від 12.01.2026 року відзив представника відповідача [PERSON] - [PERSON] - залишено без розгляду. Оскільки у зв`язку із вищевикладеним, відзив відповідача суд не приймає до уваги, а представник відповідача просив у разі відмови у поновленні строку для прийняття відзиву на позовну заяву долучити вказаний відзив до матеріалів справи та врахувати його у якості письмових пояснень відповідача, суд зазначає наступне. У письмових поясненнях відповідача від 09.01.2026 року, відповідач частково визнає позовні вимоги, а саме 4 822 грн 78 коп. тіла кредиту та 133 грн 12 коп. відсотків, тобто не заперечує факту укладення нею кредитного договору з позивачем та отримання кредитних коштів у користування, проте вважає, що сума відсотків, яку просить стягнути позивач є непропорційно великою та вважає, що вона не має перевищувати 50% від розміру отриманого кредиту. Також, відповідач вважає неправомірним нарахування позивачем комісії у розмірі 1500 грн 00 коп. та спрямування частини сплачених нею коштів на погашення заборгованості на погашення комісії першочергово, а не суми кредиту. Відповідач також вважає, що нарахування процентів здійснювалося за ставкою, розмір якої не відповідав ч. 5 ст. 8 ЗУ "Про споживче кредитування". Відповідач зазначає, що на погашення заборгованості нею було здійснено два платежі: 11.05.2024 р. - 2630 грн 00 коп. та 31.05.2024 - 2 661 грн 36 коп., однак відповідач у порушення ЗУ "про споживче кредитування" спрямував перший платіж на погашення процентів і комісії, а другий платіж на погашення процентів і комісії та у останню чергу на погашення тіла кредиту. У зв`язку із цим, на думку відповідача, нарахування процентів позивачем мало б відбуватись відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України на рівні облікової ставки НБУ за відповідний період строку кредитування. Отже, за умови дотримання позивачем черговості погашення власних вимог, зважаючи на неправомірність нарахування комісії та застосування процентної ставки на рівні облікової ставки НБУ загальний розмір заборгованості з 26.04.2024 по 16.08.2024 мав становити 4955.90 грн., з яких: 4822,78 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 133,12 грн. заборгованість за процентами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. За приписами статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи виникає спір. Доказування у цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 26.04.2024 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Договір про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) № 497566-КС-001 у формі електронного документа, який підписано відповідачем з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора UA -6898. Згідно з п. 2.1 Договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000 грн 00 коп. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором; тип кредиту - кредит; строк, на який надається кредит: 16 тижнів; стандартна процентна ставка за кредитом в день -1,5 % фіксована; знижена процентна ставка за кредитом: в день 1,16395000, фіксована; комісія за надання кредиту -1 500 грн 00 коп.; строк дії договору - до 16.08.2024 року; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 23 054 грн 88 коп.; орієнтовна реальна річна процентна ставка - 23 597,1 процентів; дата видачі кредиту -26.04.2024 року; дата повернення кредиту -16.08.2024 року; мета (цілі) отримання кредиту - для придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Цей кредит є споживчим кредитом. Відповідно до п. 3.2.2 Кредитного договору, сторони домовились, що у разі якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п. 2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п. 3.2.3. та Додатку №1 до Договору, та до закінчення строку дії Договору. Відповідно до п.7.3.1. Кредитного Договору позичальник отримав від кредитодавця (в т.ч. кредитного посередника) інформацію та документи, надання яких передбачені законодавством України, зокрема передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також про умови Договору і Правила, що розміщені на сайті кредитодавця. Відповідно до п. 7.15 Кредитного договору інші умови цього договору регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною договору. До укладення договору про споживчий кредит, позичальнику для ознайомлення в особистий кабінет надавався паспорт споживчого кредиту. Відповідно до пропозиції (оферти) укласти Договір № 497566-КС-01 від 26.04.2024 року про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма.) ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» пропонує [PERSON] укласти договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Згідно до прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) укласти договір № 497566-КС-01 від 26.04.2024 року про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма.) [PERSON] з умовами пропозиції (оферти) ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» ознайомлений. З візуальної форми послідовності дій [PERSON] в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства на сайті www.my.bizpozyka.com видно, які саме дії робила відповідач [PERSON] для того, щоб ознайомитися та підписати Договір про надання кредиту. Згідно анкети клієнта сума бажаного кредиту становить 10 000 грн 00 коп.; дата отримання кредиту 26.04.2024 року; номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів [NUMBER] . Відповідно до інформаційної довідки ТОВ "Профіт Гід", була проведена успішна транзакція № 41410-29698-65863 від 26.04.2024 року за платіжною інструкцією f25580e1-037e-11ef-b90a-000c29d57ed2_1 в сумі 10 000 грн 00 коп. на платіжну картку [NUMBER] у OSCHAD BANK, перерахування коштів [PERSON] згідно кредитного договору № OSCHAD BANK від 26.04.2024 року. Згідно з наданим розрахунком, станом на 01.07.2025 р. сума заборгованості відповідача складає 21 052 грн 41 коп., яка складається з наступного: 9 615 грн 60 коп. сума прострочених платежів по тілу кредиту; 11 436 грн 81 коп., сума прострочених платежів по процентах; 0 грн 00 коп. сума прострочених платежів за комісією, що вбачається із розрахунку заборгованості за кредитом у гривні та довідки про стан заборгованості. Також, з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем частково вносились платежі на погашення суми заборгованості 11.05.2024 р. на суму 2630 грн 00 коп. та 31.05.2024 у розмірі 2 661 грн 36 коп., що враховано у розрахунку заборгованості. Відповідно до виписки по рахунку № [NUMBER] у АТ "Ощадбанк", яку надано до суду відповідно до ухвали суду про витребування доказів від 15.09.2025 року, встановлено, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] (ІBAN [NUMBER] ) та відповідачу перераховано кошти у сумі 10 000 грн 00 коп. 27.04.2024 року о 06 годині 59 хвилин, чим підтверджено перерахування кредитних коштів відповідачу згідно договору № 497566-КС-001 від 26.04.2024 року. Спір виник внаслідок порушення відповідачем зобов`язань у частині повернення кредитних коштів і наявності/відсутності підстав для стягнення заявленої позивачем заборгованості за кредитом. За змістом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» (тут і надалі - у редакції, чинній на момент укладення кредитних договорів) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (стаття 3 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про електронну комерцію» сторони електронного правочину можуть користуватися послугами постачальників послуг проміжного характеру в інформаційній сфері. За вказаних обставин суд дійшов висновку, що укладення в електронній формі між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] . Договору про надання кредиту (Споживчий кредит. Електронна форма) № 497566-КС-001 від 26.04.2024 року відповідає приписам статей 6 та 627 ЦК України, статей 11 та 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За змістом частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 627 ЦК України закріплено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За приписами частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з частинами першою та другою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як встановлено вище, матеріали справи містять належні докази того, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] у належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору, погодивши розмір кредиту, порядок і строки здійснення платежів на його погашення, а також досягли домовленості щодо виду, розміру та строків сплати процентів за користування кредитними коштами. З огляду на вищевикладене, на підставі досліджених у судовому засіданні доказів, суд вважає доведеним факт невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за Кредитним договором, у зв`язку з чим має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором№ 497566-КС-001 від 26.04.2024 року в розмірі 21052 грн 41 коп. Зазначений розмір заборгованості підтверджується умовами договору і не викликає сумніву у суду. Водночас, суд зауважує, що доводи відповідача, наведені нею у письмових поясненнях від 09.01.2026 року, суд не бере до уваги, адже сума і порядок нарахованих позивачем процентів та комісії за користування кредитними коштами повністю відповідає умовам кредитного договору, які було узгоджено між позивачем та відповідачем при його укладенні, а сума погашень заборгованості, які здійснила відповідач, зараховано відповідачем відповідно до узгодженого порядку погашення заборгованості, передбаченого кредитним договором №497566-КС-001 від 26.04.2024 року . Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з повним задоволенням позову, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2 422 грн 40 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved