Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулося АТ «ТАСКОМБАНК» до [PERSON] з посиланням на те, що 14 серпня 2023 року між [PERSON] та АТ «ТАСКОМБАНК» було укладено кредитний договір №002/21602764-СК_SB. Відповідачка зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим станом на травень 2025 року має заборгованість у сумі 73705,18 грн., з яких: 43824,49 грн. заборгованість по тілу кредиту, 29880,69 грн. - заборгованість за процентами. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за вищевказаним договором в сумі 73705,18 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 14 жовтня 2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а. с. 77). Представник позивача АТ «Таскомбанк» Альховська І. Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, підтвердила обставини, на які позивач посилається в позовній заяві. Відповідачка в судове засідання вдруге не прибула, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином шляхом направлення судової повісти, копії ухвали про відкриття за зареєстрованим місцем проживання (а. с. 76, 93, 100), проте, вказані поштові відправлення повернулись з довідками відділення ПАТ «Укрпошта» з відміткою щодо отримання поштового відправлення «адресат відсутній за вказаною адресою» (а. с. 96, 112). Тому суд вважає, що відповідачка відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України про розгляд справи повідомлена належним чином. Крім того, відповідачка про розгляд справи повідомлена шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади України (а. с. 101), відзив на позовну заяву не надала. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, в даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини 8 ст. 178 ЦПК України. Суд, розглянувши дану справу, дослідивши подані письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків ( ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). 14.08.2023 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та [PERSON] було підписано Заяву-договір на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування, що становить Кредитний договір №002/21602764-СК_SB від 14.08.2023, за умовами якої відповідачка акцептувала Публічну пропозицію АТ «Таскомбанк», яка розміщена на веб-сайті банку https://tascombank.com.ua на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб і беззастережно приєднується до умов договору, який був підписаний електронним підписом (а. с. 6 - 7). Відповідно до п. 1 Заяви-договору позичальник просила банк відкрити на її ім`я поточний рахунок у гривні [NUMBER] для власних потреб для зберігання коштів, виконання Платіжних операцій, відповідно до умов Договору та вимог Законодавства України; оформити на його ім`я безоплатно віртуальну картку Master Card World Contactless в Мобільному застосунку, та/або надати фізичну пластикову платіжну картку Master Card World Contactless; надати їй кредит на споживчі цілі у вигляді встановлення на поточному рахунку кредитного ліміту в загальному розмірі 0 гривень. Позичальник погодився, що кредитний ліміт встановлено на максимально доступну суму (з урахуванням індивідуальних даних Клієнта), або вказану в Мобільному застосунку в подальшому, в період дії поточного рахунку, в межах максимальної суми ліміту кредитування рахунку, що складає 200 000 (двісті тисяч) гривень; строк користування кредитним лімітом становить 12 місяців (365 днів) з можливістю автоматичної пролонгації на той самий строк. Їй відомо, що на кредит буде нараховуватися процентна ставка 59% річних (детальна інформація в т. ч. щодо типу, порядку обчислення, зміни та сплати наведена в пункті 9 розділу «Згода та запевнення Клієнта до Договору) (а. с. 7 зв. - 9), починаючи з дня виходу із пільгового періоду. Також позичальник просила банк додатково надати їй наступні банківські, платіжні та електронні довірчі послуги, зокрема, відкрити додаткові поточні рахунки, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів, для здійснення розрахунків без фізичного носія (Віртуальну картку) у гривні, доларах США, та євро та відкрити вкладний рахунок на вимогу «zanachka» на умовах договору вкладу розміщеного на сайті АТ «ТАСКОМБАНК» за посиланням https://tascombank.ua. Відповідно до п. 7 Заяви-договору, позичальник погодилась з тим, що невід`ємною частиною Заяви-договору є Згода та запевнення Клієнта до Договору, з підписанням якого в Мобільному застосунку izibank Договір набуває чинності. Згідно до п. 9 Заяви-договору, Заява-договір набирає чинності з моменту її підписання сторонами та є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до п. 11 Заяви-договору інші права та обов`язки Сторін, а також відповідальність Сторін за невиконання або неналежне виконання умов Договору, що не обумовлені в Заяві-договорі, визначаються в ДКБО, який розміщено на Сайті Банку та є невід`ємною частиною цієї Заяви-договору. Згідно п. 1 Згоди та Запевнення, позичальник, підписуючи власним УЕП в Мобільному застосунку izibank цю Згоду та запевнення Клієнта до Договору, що невід`ємною частиною Заяви-договору, з підписанням якого в Мобільному застосунку Договір набуває чинності, він до укладення Договору ознайомлений з умовами Договору, у тому числі Тарифами, Правилами користування електронними платіжними засобами емітованими АТ «ТАСКОМБАНК», зокрема щодо мого права змінювати персональний ідентифікаційний номер (ПІН) електронного платіжного засобу (Картки) впродовж дії строку Заяви-договору, з умовами відкриття та обслуговування рахунків та обов`язком Банку щодо надання мені (за вимогою) один раз на календарний місяць безоплатно виписки за рахунком за такий місяць в електронній формі в Мобільному застосунку або у паперовій формі у відділенні Банку, з умовами розміщення вкладу, отримання споживчого кредиту,надання та/або зміни умов надання банківських, платіжних та інших фінансових послуг Банку та підтвердив отримання другого примірника Заяви-договору, цієї ЗГОДИ, Тарифів, Правил користування електронними платіжними засобами емітованими АТ «ТАСКОМБАНК» в Мобільному застосунку та приєднуюсь до ДКБО шляхом укладання Договору в цілому і зобов`язуюсь виконувати його умови. Отже, встановлено, що вказаний договір між АТ «Таскомбанк» та [PERSON] підписаний сторонами, є чинним, у встановленому законом порядку недійсним не визнавався, сторони визначили всі істотні умови договору, а тому, саме з 14.08.2023 між сторонами виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами. Згідно довідки АТ «ТАСКОМБАНК» від 26.05.2025 [PERSON] з 14.08.2023 року є власником поточного рахунку у гривні № [NUMBER] , який відкритий відповідно до Заяви-Анкети з номером кредитного договору №002/21602764-СК_SB від 14.08.2023 № карти [NUMBER] (а. с. 21). З виписки по особовому рахунку [PERSON] за період з 14.08.2023 по 07.05.2025 вбачається, що відповідачка користувалась коштами в межах кредитного ліміту та частково погашала заборгованість, однак не в повному обсязі (а. с. 23 - 45). З розрахунку заборгованості за кредитним договором №002/21602764-СК_SB та вищевказаної виписки по особовому рахунку [PERSON] вбачається, що заборгованість відповідачки станом на 07.05.2025 становить 73705,18 грн. та складається із: заборгованості по тілу кредиту 43824,49 грн. та заборгованості по відсоткам 29880,69 грн. (а. с. 22, 23 45). АТ «ТАСКОМБАНК» направив відповідачці повідомлення-вимогу за адресою його реєстрації щодо стягнення заборгованості за заявою - договором №002/21602764-СК_SB від 14.08.2023, попередив про необхідність повернення заборгованості в сумі 73705,18 грн., протягом 30 днів з дня отримання цієї вимоги, але в будь-якому випадку не пізніше 45 календарних днів з дня направлення Банком повідомлення позичальнику та попередив про подання позову до суду в разі невиконання даної вимоги. (а. с. 46, 47). Отже, встановлено, що відповідачка з умовами договору була ознайомлена, підписала договір №002/21602764-СК_SB від 14.08.2023, однак умови договору порушила. Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Передбачено ст. 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За ч 2. ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Також, ч. 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. На підставі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Згідно із частиною першою ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, позивачем доведено факт укладення договору, факт отримання відповідачем грошових коштів та порушення нею зобов`язання щодо їх повернення, а заборгованість за договором, визначена в розмірі 73705,18 грн., є доведеною та обґрунтованою. Відповідно до ч.1 ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачка відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подала. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам наданим позивачем в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі сплаченого судового збору - 2422,40 грн.

Outcome: approved