Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Ейс» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги ТОВ «ФК «Ейс» обґрунтовує тим, що 29.04.2024 між ТОВ «ФК «Кредіплюс» та відповідачем [PERSON] у електронній формі було укладено кредитний договір № 138718 на суму 24097,00 грн., який складається з індивідуальної частини, яка містить персональні умови кредитування Позичальника, графіку платежів та публічної частини, спільної для всіх клієнтів Кредитодавця розміщеної на сайті за посиланням: https://finx.com.ua. Під час реєстрації, відповідно до встановленого порядку та інструкцій, розміщених на сайті кредитодавця, відповідач пройшов процедури встановлення особи та підтвердження її достовірності, надавши необхідні персональні дані для укладення Кредитного договору. Первісний кредитор здійснив ідентифікацію та верифікацію позичальника на підставі отриманих від нього відомостей та документів, а також за допомогою системи BankID НБУ. Позичальник приєднався до публічної частини, прийняв умови індивідуальної частини та графіку платежів, що разом становлять єдиний Кредитний договір, шляхом підписання індивідуальної частини електронним підписом [NUMBER] . Кредитодавець виконав свої зобов`язання повністю - на виконання умов Кредитного договору, 29.04.2024 ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням на платіжну картку № 5355-08ХХ-ХХХХ-7338 відповідача. За умовами Кредитного договору відповідач зобов`язалась вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом в порядку, визначеному Кредитним договором, проте не виконав свого обов`язку та не повертав наданий йому кредит в строки, передбачені Кредитним договором. 10.10.2024 первісний кредитор та позивач уклали Договір факторингу № 10102024. Відповідно до Реєстру Боржників № 4 від 07.01.2025 до Договору Факторингу 1 та Акту приймання-передачі Реєстру прав вимог № 4 від 07.01.2025 до Договору Факторингу 1 до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача. Вказує, що нарахування відсотків за кредитним договором здійснювалося виключно Первісним кредитором. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором, становить 27 737,91грн, яка складається з: 19 563,41 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 7 474,50 грн. - заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом; 700,00 грн. - заборгованість по комісії; 0,00 грн. заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). Надав розрахунок суми судових витрат, до яких включив судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 138718 від 29.04.2024 у розмірі 27737,19 грн. судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та 7000,00грн. витрат на правову допомогу. Також клопотав про витребування доказів у АБ "Укргазбанк" Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження від 09 грудня 2025 відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та витребувано докази, про які клопотав позивач. Від відповідача [PERSON] на адресу суду відзив на позовну заяву не надходив, про дату та час судового засідання відповідач повідомлялась належним чином, заяв та клопотань не надсилала. 26.12.2025 від АБ «Укргазбанк» надійшла запитувана інформація. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 76 ЦПК України визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судом встановлено, що згідно Договору про споживчий кредит № 138718 (індивідуальна частина) від 29.04.2024 його сторонами є ТОВ «ФК «Кредіплюс» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник). Згідно п. 2.1 Договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.2.6. Договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п.2.2.1 Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, комісію за управління та обслуговування кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п.2.6. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Згідно п. 2.2 Договору кредит надається з метою задоволення потреб позичальника, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника та інші не заборонені законодавством цілі. Типом кредиту є кредит. Згідно п. 2.2.1 Договору сума кредиту становить 24097,00 грн., надається не пізніше наступного дня після укладення Договору в наступному порядку: у розмірі 1117,43 грн. для погашення заборгованості позичальника за договором про споживчий кредит № 133998 від 15.03.2024 укладеним з кредитодавцем; у розмірі 18883,08грн. на № рахунку/картки позичальника № [NUMBER] , у національній валюті; у розмірі 4096,49 грн. шляхом погашення заборгованості Позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини. Згідно п. 2.3 Договору проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 240,00 % річних. Тип процентної ставки фіксована. Згідно п. 2.4 Договору знижений тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 1,00 гривень. Стандартний (базовий) тариф комісії за управління та обслуговування кредиту складає 100,00 гривень. Згідно п. 2.5 Договору комісія за надання кредиту складає 4 096,49грн., що нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення цього Договору за ставкою 17,00 % від загальної суми кредиту за рахунок власних коштів позичальника або за рахунок кредиту, якщо це передбачено п.2.2.1. цієї індивідуальної частини. Згідно п. 2.6 Договору загальний строк кредитування за цим Договором складає 112 днів з 29.04.2024 по 19.08.2024. Строк на який надається кредит встановлюється Графіком платежів. Періодичність виплат кредиту, процентів та комісії за кредитом становить 1 раз на два тижні. Конкретні дати вказані в графіку платежів (п. 2.6.1). Загальні витрати позичальника за кредитом складають 15136,53грн. (п. 2.7), денна процентна ставка: 0,56 % в день (п. 2.7.1), орієнтовна реальна річна процентна ставка: 3 356,29% річних ( п. 2.8), орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника: 39233,53 грн. (п. 2.9.1). Договір містить відмітку про його підписання позичальником [PERSON] ідентифікатором 147ed455, 29.04.2024 о 15:51:50. Додатком до вказаного кредитного договору є Графік платежів, розрахований на 8 періодів з 13.05.2024 по 19.08.2024. Дата видачі кредиту: 29.04.2024, чиста сума кредиту: 20000,00грн., сума платежу за розрахунковий період, усього: 35137,04грн., сума кредиту за договором/погашення суми кредиту: 24 097,00грн./24097,00 грн., проценти за користування кредитом: 11032,04грн., комісія за обслуговування кредитної заборгованості: 8,00 грн., комісія за надання кредиту: 4 096,49грн., реальна річна процентна ставка: 3356,29%. Загальна вартість кредиту: 39233,5 грн. Позичальником [PERSON] додаток підписаний ідентифікатором 147ed455, 29.04.2024 о 15:51:50. Згідно паспорту споживчого кредиту тип кредиту: кредит, сума/ліміт кредиту: 24097,00 грн., строк кредитування: 112 днів, процентна ставка: 240,00% річних, тип процентної ставки: фіксована, комісія за управління та обслуговування кредиту: 1,00 грн. у кожну дату чергового платежу, визначеного графіком платежів, комісія за надання кредиту: 4096,49грн., загальні витрати за кредитом: 15136,53 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника: 39233,53 грн, реальна річна процентна ставка: 3356,29%. Згідно довідки ТОВ «ФК «Кредіплюс» № 3878/30-10 від 30.10.2025, товариство повідомляє про успішні операції, де за № 24 вказано операцію з видачі кредиту № 138718 від 29.04.2024, ПІБ клієнта [PERSON] , [NUMBER] , номер кредитного договору 138718, дата кредитного договору 29.04.2024, номер карти [NUMBER] , сума 18883,08, дата прийняття: 29.04.2024 о 15:52. Згідно Довідки ТОВ «ФК «Кредіплюс» № 3955/04-11 від 04.11.2025 про проведення взаємозаліку товариство на підтвердження факту проведення взаємозаліку зобов`язань між сторонами в межах виконання умов кредитних договорів засвідчує, що відповідні операції були здійснені у встановленому порядку. За № 137 вказано відомості щодо кредитного договору № 138718 від 29.04.2024, де сума кредиту вказана: 24097,00, грн., сума зарахована на погашення заборгованості за договором взаємозаліку: 1117,43 грн., сума перерахування на картковий рахунок позичальника: 18883,08 грн., комісія 4096,49 грн., договір взаємозаліку 133998, дата договору взаємозаліку 15.03.2024. Відповідно до договору факторингу № 10102024 від 10.10.2024, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» (Фактор) та ТОВ «ФК «Кредіплюс» (Клієнт), клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти у розпорядження клієнта за плату, на умовах, визначених цим договором. Згідно платіжних інструкцій в національній валюти від 14.01.2025 № 5291 та від 21.01.2025 № 6012 ТОВ «ФК «Ейс» перерахувало кошти ТОВ «ФК «Кредіплюс» у розмірі 500000,00грн. та 13096,77грн. відповідно як оплату за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу № 10102024 від 10.10.2024, Реєстр відступлення права вимоги № 4. Без ПДВ. Згідно акту приймання-передачі Реєстру № 4 від 07.01.2024 до Договору факторингу № 10102024, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників клієнта від 07.01.2025 в кількості 789, загальна сума заборгованості складає 10370323,15 грн., загальна сума фінансування 630976,77 грн. Згідно витягу з Додатку №1 до Договору факторингу № 10102024 від 10.10.2024 реєстр прав вимоги № 4, клієнт відступає фактору права вимоги до боржників. За № 2 вказано ПІБ боржника: [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , номер кредитного договору 138718, дата кредитного договору 29.04.2024, заборгованість по основоному боргу, тіло кредиту: 19563,41, заборгованість по відсотках 7474,50 грн., заборгованість по комісії 700,00грн., загальна заборгованість 27373,91 грн. Згідно картки обліку виконання договору 138718, укладеного 29.04.2024 детального розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Кредіплюс», позичальник [PERSON] , вона містить відомості за період з 29.04.2024 по 19.08.2024. Кредит надано 29.04.2024 у розмірі тіла 24097,00 грн. Відсотки нараховувались у період з 30.04.2024 по 19.08.2024 у різних розмірах, також у вказаний період нараховувалась комісія. Погашення відбувались: 18.05.2024 у розмірі 4392,13 грн., 30.05.2024 у розмірі 900,00грн., 14.06.2024 у розмірі 400,00грн. та 20.06.2024 у розмірі 1900,00грн., які враховувались на погашення тіла кредиту, процентів та комісії. Станом на дату завершення розрахунку загальна сума фінансового активу: тіло кредиту: 19563,41 грн., проценти: 7474,50грн., комісія: 700,00 грн., загальна сума: 27737,91грн. Згідно виписки ТОВ «ФК «Ейс» з особового рахунку за кредитним договором № 138718 від 29.04.2024, ПІБ: [PERSON] , заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «Ейс» за кредитним договором станом на 01.11.2025 (включно) складає 27737,91грн. та складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту: 19563,41 грн., простроченої заборгованості за процентами: 7474,50грн., простроченої заборгованості за комісією: 700,00 грн. Згідно повідомлення АБ «Укргазбанк» вх. № 7490/25-Вх від 26.12.2025, 14.11.2023 клієнту [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] видано банківську картку № [NUMBER] , повний номер картки [NUMBER] . 29.04.2024 о 15:52 на рахунок картки № [NUMBER] зараховано кошти від АТ «Сенс Банк» у розмірі 18883,08 грн.. Фінансовий номер телефону [PERSON] : [NUMBER] , зазначений нею у договорі на відкриття рахунку фізичної особи. За час обслуговування картки клієнт фінансовий номер телефону не змінював. Згідно доданої інформації з виписки р2р-переказів по картці № [NUMBER] , [PERSON] , іпн [NUMBER] , 29.04.2024 о 15:52 відбулась операція з отримання коштів у розмірі 18883,08 грн., еквайер АТ «Сенс Банк». Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до положень ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Факт укладення кредитного договору, а також досягнення згоди щодо його істотних умов відповідачем не заперечується. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч.1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Вказаними Кредитним договором позичальник зобов`язалась повернути отримані грошові кошти та сплатити проценти за їх користування. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. [PERSON] усунулась від виконання передбачених договором обов`язків та отримані кредитні кошти у повній мірі не повернула, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитним договором № 138718 від 29.04.2024, яка складається з заборгованості по тілу кредиту, відсотках та комісії. Обставин, які б спростовували заявлені позовні вимоги та розрахунок заборгованості судом не встановлено, як видно із змісту позову відповідач не виконує своїх зобов`язань по кредитному договору, заборгованість, яка виникла, добровільно не погашена, обґрунтованого заперечення щодо нарахованої суми заборгованості та відзиву на позов відповідачем [PERSON] не надано. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Пунктом 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено способом захисту цивільних прав та інтересів може бути примусове виконання обов`язку в натурі. На підставі викладеного суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Ейс» належить стягнути заборгованість по кредитному договору № 138718 від 29.04.2024 у розмірі, про стягнення якого просить сторона позивача 27737,91 грн., що включає розмір заборгованості за тілом кредиту, по відсотках та комісії. Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне. Згідно положень ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги щодо стягнення заборгованості задоволено повністю то відповідно до ст. 141 ЦПК України, з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Ейс» слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Стороною позивача заявлено до відшкодування 7000,00 грн. витрат на професійну правову допомогу. Відповідно до вимог ст. 133 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відноситься до витрат пов`язаних з розглядом справи. На підтвердження понесених витрат позивача на професійну правничу допомогу надано копію договору № 20/08/25-01 від 20.08.2025, укладеного між позивачем та Адвокатським бюро «Соломко та партнери», предметом якого є надання правничої допомоги в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. Згідно Р.3 даного договору отримання винагороди Адвокатським бюро відбувається у формі гонорару, який складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в протоколі погодження вартості послуг. Додатком № 1 до даного договору є Протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, яким визначено вартість послуг згідно вказаного переліку. Додатковою угодою № 25770854893 від 11.09.2025 до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 визначено, що правова допомога надається щодо позичальника [PERSON] , номер кредитного договору 138718 від 29.04.2024. Згідно Акту від 25.11.2025 прийомупередачі наданих послуг Адвокатським бюро «Соломко та партнери» надано юридичні послуги щодо стягнення заборгованості з боржника [PERSON] за кредитним договором 138718 від 29.04.2024, згідно переліку, на загальну суму 7000,00грн. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Аналізуючи надані докази на підтвердження реальності витрат на правничу допомогу суд не погоджується із зазначеним позивачем до відшкодування розміром цього виду судових витрат, що обґрунтовується таким. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Як зазначив Верховний суд у своїй постанові 24 січня 2022 року по справі № 757/36628/16-ц, у відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Суд зазначає, що відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У постанові від 12 травня 2020 року по справі № 904/4507/18, обґрунтовуючи правові підстави стягнення витрат на професійну правову допомогу, Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Суд звертає увагу, що дана справа є типовою та нескладно, вказаний позов було подано шляхом його направлення через систему «Електронний суд», а розгляд самої справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, тому у суду виникають сумніви щодо часу витраченого представником на надання правової допомоги згідно вказаного переліку. Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини цієї справи, вказані вище, складність та категорію справи, відсутність заперечень з боку сторони відповідача щодо розміру витрат, а також положення ЄСПЛ та практику Верховного Суду щодо стягнення витрат на правову допомогу в цілому, суд вважає розмір витрат позивача завищеним, тому до стягнення підлягають такі витрати у розмірі 3000,00 грн., що і буде становити співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі.

Outcome: approved