Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором у сумі 67724,39 грн, сплачений судовий збір та витрати на професійну правову допомогу у сумі 9200,00 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 25.09.2018 між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та відповідачем шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета Кредиту - для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії - 200000,00 грн.; процентна ставка - 26 % річних; тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. АТ «Альфа-Банк» прийняло пропозицію відповідача про укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк», підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладання зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час підписання. Банк свої зобов`язання за договором виконав, кошти перерахував. 20.09.2021 між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 25.09.2018, укладеним між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 20.09.2021 становить 67724,39 грн. 24.12.2025 за підсудністю надійшла цивільна справа (а.с. 42). Ухвалою суду від 14.01.2025 суддею Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О.М. прийнято до свого провадження справу та відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с. 48). Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому визнав позовні вимоги частково у сумі 38773,85 грн, у решті позовних вимог просив відмовити та стягнути із позивача на користь відповідача витрати на правничу допомогу у сумі 9000,00 грн (а.с. 54-70). 25.02.2025 від представника відповідача адвоката Цокало Т.М. надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу з 9200,00 грн до 2000,00 грн (а.с. 71-75). Представник ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» подав відповідь на відзив, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Зазначив, що доводи відповідача щодо несправедливої умови кредитного договору, як комісія за обслуговування кредитної заборгованості є помилковими та такими, що суперечать вимогам ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування» (а.с. 76-78). Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 25.09.2018 між Акціонерним товариством «АЛЬФА БАНК» та [PERSON] шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту для особистих потреб, сума кредиту на момент складання оферти 0,00 грн, ліміт кредитної лінії встановлено у розмірі 200000,00 грн, процентна ставка - 26 % річних, тип процентної ставки фіксований, обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн, строк кредиту становить 12 місяців з можливістю пролонгації кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов договору. Такі ж умови кредитного договору узгоджені у паспорті споживчого кредиту (а.с. 6-7). Відповідно до виписки по рахунку відповідача, останній користувався кредитними коштами, погашав заборгованість за кредитним договором (а.с. 14-22). З розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 20.09.2021 заборгованість відповідача за кредитним договором від 25.09.2018 № 501069960 становить 67724,39 грн. (а.с. 23). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 20 вересня 2021 року між АТ «Альфа-банк» та ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» укладений договір факторингу № 3, у відповідності до умов якого АТ «Альфа-банк» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» приймає належні АТ «Альфа-банк» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с. 14-15). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] користувався кредитними коштами, однак виконував свої зобов`язання за кредитним договором неналежним чином. Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст.530 ЦК України якщо строк виконання обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Згідно зі статтею 1049 цього Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч. 1 ст. 76, ч. 2 ст. 77 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що нарахований позивачем розмір заборгованості більше ніж утричі перевищує розмір наданого кредиту, проте доказів на підтвердження цієї обставини (власного розрахунку заборгованості) до відзиву не долучено. Крім цього, відповідач зазначає, що його не було повідомлено про укладення договору факторингу. Згідно Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 «...боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору, неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі». Враховуючи, що відповідач умови договору добровільно не виконує, встановивши, що позивач набув права вимоги до відповідача, також визнання частково позовних вимог відповідачем, суд вважає, що з нього слід стягнути суму за основною заборгованістю 38715,55 грн. Щодо стягнення нарахованих відсотків за кредитним договором. Відповідно до розділу IV оферти вказано, що обов`язковий мінімальний платіж складає 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Дата сплати визначається відповідно до умов додатку №4 до договору. Платежі з повернення кредиту пропонується здійснювати відповідно до договору. Примірний графік та розрахунок сукупної вартості кредиту запропоновано навести в Тарифах, які є невід`ємною частиною договору. Крім того, предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує його вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц). Відповідно до змісту позовних вимог позивач просить стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 67724,39 грн. До позовної заяви долучено розрахунок заборгованості за кредитом (а. с. 23). Проте, у розрахунку боргу не вказано процентну ставку. Відповідно, це позбавляє можливості суд перевірити правильність нарахування заборгованості. Також даний розрахунок надано ТОВ «ФК «Еліт фінанс», а не первинним кредитором. Тому суд приймає до уваги заперечення відповідача надані у відзиві на позовну заяву, та відмовляє у стягненні нарахованих відсотків у зв`язку із недоведеністю. Згідно з пунктом 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України врегульовано порядок розподілу витрат на професійну правничу допомогу. Згідно із частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правничої допомоги №03-07/24 від 03.07.2024, укладеного між ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» та [PERSON] ; копію акту №1 прийому-передачі наданих робіт від 15.07.2024 (а.с. 25-27). До матеріалів справи долучено платіжну інструкцію № 1081 від 07.03.2024 на суму 7100,00 грн із якої вбачається, що ТОВ «ЕЛІТ ФІНАНС» здійснило оплату послуг із надання правничої допомоги згідно договору №05-10/23 від 05.10.2023 на ім`я адвоката Макєєва Віталія Миколайовича (а.с. 28). До матеріалів справи не долучено підтверджуючих документів щодо здійснення оплати наданих послуг адвокатом Литвиненко О.І. відповідно до акту №1 приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024, тому суд відмовляє у задоволенні вимоги щодо стягнення витрат на правничу допомогу у зв`язку із недоведеністю. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву також просив здійснити розподіл судових витрат пропорційно задоволених позовних вимог та стягнути на користь відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 9000,00 грн. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником відповідача адвокатом Цокало Т.М. надано копію договору про надання правничої допомоги №1199 від 09.02.2025, укладеного між [PERSON] та адвокатом Цокало Тетяною Михайлівною; копію акту прийому-передачі наданих робіт №1 від 19.02.2025; квитанція № 1199 від 09.02.2025 на суму 9000,00 грн (а.с. 64-69). У постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св 19) та від 30 вересня 2020 року в справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61 -22962св 19) викладено правовий висновок про те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягу виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, часткове задоволенння позовних вимог, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати є не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у сумі 3000,00 гривень. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1731,10 грн.

Outcome: partial