Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

До Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] , до [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] , третя особа: орган опіки та піклування, про позбавлення батьківських прав. Позивач просить позбавити відповідача батьківських прав щодо його малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків, участі у вихованні та утриманні дитини не бере, зв`язок із дитиною не підтримує та належного піклування про її розвиток і стан здоров`я не здійснює. У зв`язку з наведеним позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 22 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 27 листопада 2025 року року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. До судового засідання позивач та представник позивача не з`явилися, подавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти ухвалення рішення за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судові засідання жодного разу не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та будь-які докази на спростування позовних вимог до суду не подав. Представник третьої особи Задорожній Ю.І. надав суду висновок виконавчого комітету районної у місті ради як органу опіки та піклування вих. № 8/33-5006 від 26.11.2025 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача та проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 29 квітня 2022 року сторони зареєстрували шлюб у Центрально-Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що складено актовий запис № 429. У шлюбі у сторін народилась спільна дитина - син [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 вересня 2024 року у справі № 216/3787/24 (провадження № 2/216/1940/24) шлюб між сторонами розірвано, зазначене рішення набрало законної сили. Як встановлено рішенням суду подружні стосунки між сторонами були фактично припинені ще до звернення до суду з вимогою про розірвання шлюбу: сторони тривалий час разом не проживають, спільного побуту та господарства не ведуть. Судом встановлено, що малолітня дитина проживає з матір`ю - позивачем, яка самостійно забезпечує її щоденний догляд та виховання. Разом із цим, відповідач фактичної участі у житті дитини не бере: з дитиною не спілкується, контакту з нею не підтримує, інтересу до її стану, потреб та умов проживання не виявляє, а також не бере участі у прийнятті рішень, пов`язаних із медичним забезпеченням дитини та її розвитком. Доказів, які б свідчили про наявність регулярної батьківської участі у вихованні дитини, відповідачем суду не надано. Питання матеріального утримання дитини врегульовано судовим порядком. Судовим наказом Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у справі № 216/3004/23 від 16 травня 2023 року з відповідача стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 04 травня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Виконавчий документ перебуває на виконанні у Центрально-Міському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Станом на 19 червня 2025 року заборгованість відповідача зі сплати аліментів становить 97 750 грн 00 коп. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Виконавчим комітетом Центрально-Міської районної у місті ради надано висновок виконкому районної у місті ради, як органу опіки та піклування, вих. № 8/33-5006 від 26.11.2025 року, про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно дитини. Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини, а на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право та зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до статті 141 Сімейного кодексу України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а згідно з частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до статті 165 Сімейного кодексу України з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звернутися один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і лише з підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України, а ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце тоді, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу та не створюють умов для отримання нею освіти; наведені обставини можуть бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків та свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 Сімейного кодексу України), у зв`язку з чим таке позбавлення допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише за наявності вини в їхніх діях. На підставі досліджених та оцінених у сукупності доказів судом встановлено, що відповідач, маючи реальну можливість брати участь у вихованні дитини, свідомо ухиляється від виконання покладених на нього обов`язків щодо піклування про здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, передбачених частиною 2 статті 150 Сімейного кодексу України, зокрема не забезпечує належного харчування, медичного догляду та лікування, що негативно впливає на фізичний розвиток як складову виховання, та фактично ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання дитини, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України є підставою для позбавлення батьківських прав. За наведених обставин позбавлення відповідача батьківських прав є таким, що відповідає найкращим інтересам дитини, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Разом із цим, відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 968,96 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved