Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Обґрунтування позиції заявника 24.09.2025 заявник через свого представника - адвоката Шевер Ю.М. звернувся до суду із даною заявою, в якій просить суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, факт смерті [PERSON] , [INFO] , батька заявника, громадянина України, місце народження: Україна, с. Нова Маячка, Цюрупинський район, Херсонська область, який помер [INFO] в м. Нальчик, Кабардино - Балкарська Республіка, російська федерація. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є сином [PERSON] , [INFO] , який проживав за адресою: [ADDRESS] . Батько заявника, [PERSON] помер [INFO] , перебуваючи у м. Нальчик, Кабардино - Балкарська Республіка, російська федерація, куди вимушений був виїхати у зв`язку із окупацією м. Каховка, Херсонської області. 29.11.2024 складено запис акта про смерть №170249070000101863001, місце державної реєстрації 90700001 відділ «ЗАГС г.о. Нальчик, Кабардино - Балкарська Республіка, російська федерація». Вказує,що адвокат Шевер Ю.М., яка діє в інтересах заявника, звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області із заявою про реєстрацію смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в рф, м. Нальчик, Кабардино - Балкарська Республіка. Проте, 12.08.2025 було отримано письмову відмову від відділу ДРАЦС у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області у здійсненні державної реєстрації смерті [PERSON] . Заявник вказує на те, що встановлення факту смерті [PERSON] необхідно для здійснення реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті батька та для подальшої реалізації спадкових прав, упорядкування банківських документів. Проте, станом на сьогодні у заявника відсутні документи, які дозволяють зареєструвати смерть [PERSON] згідно вимог національного законодавства та отримати свідоцтво про смерть, встановленого Україною зразка. Процесуальній дії у справі. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 вересня 2025 року, головуючим суддею визначено суддю Разгуляєву О.В. Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 24.09.2025 року заяву [PERSON] було залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду. 25.09.2025 року від заявника надійшла уточнена заява про усунення недоліків. Ухвалою судді від 26.09.2025 відкрито провадження у справі в порядку окремого провадження та призначено розгляд справи по суті. Ухвалою судді від 30.09.2025 року було задоволено заяву представника заявника [PERSON] - адвоката Шевер Ю.М. про проведення судового засідання р режимі відеоконференції. Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 04.11.2025 з власної ініціативи суду витребувано письмові докази від державного нотаріуса Таращанської державної нотаріальної контори Савчук С.А. та з Таращанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. 11.11.2025 представником заявника Шевер Ю.М. подано клопотання про долучення доказів. Витребувані судом докази надійшли до суду 12.11.2025 та 14.11.2025. Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 08.12.2025 з власної ініціативи суду витребувано письмові докази з Таращанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Витребувані судом докази надійшли до суду 15.12.2025. 23.12.2025 представником заявника Шевер Ю.М. подано клопотання про долучення доказів. Ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 23.12.2025 залучено до участі в цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про встановлення факту смерті особи, у якості заінтересованої особи: [PERSON] , [INFO] . Аргументи учасників справи. 21.10.2025 представник заявника [PERSON] - адвокат Шевер Ю.М. в суді вимоги підтримала в повному обсязі наполягала на їх задоволенні. Вказала, що метою встановлення факту смерті є оформлення спадщини та отримання свідоцтва про смерть [PERSON] . 15.01.2025 представник заявника [PERSON] - адвокат Шевер Ю.М. подала до суду письмову заяву в якій просила суд заяву про встановлення факту смерті розглядати без участі заявника та його представника. Вимоги, викладені в заяві підтримують у повному обсязі. Представник заінтересованої особи: відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Цивата М.В. подала до суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника відділу. Заінтересована особа [PERSON] повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті суду, в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Неявка учасника справи, який належним чином повідомлений про місце, дату і час судового засідання і від якого не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, не перешкоджає його розгляду. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення судового засідання за відсутністю учасників судового розгляду, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, у відповідності до вищезазначеної норми, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З огляду на зазначене суд не вбачає перешкод у судовому розгляді справи. Обставини справи встановлені судом. Заявник [PERSON] , який народився [INFO] у м. Нова Каховка, Херсонської області є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане повторно Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 11.10.2023 року, актовий запис № 491 (а.с.5). Із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00050802736 вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в смт. Нова Маячка, Цюрупинський район, Херсонської області, Україна (а.с.12). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 29.11.2024 року [PERSON] помер [INFO] в м. Нальчик, Кабардино - Балкарська Республіка, російської федерації, місце державної реєстрації 90700001 відділ запису актів цивільного стану м. Нальчик, Кабардино - Балкарська Республіка, російської федерації (а.с.10). Заявником до матеріалів заяви про встановлення факту смерті додано лист відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 12.08.2025 №2354/31.2-162 з якого вбачається, що заявник [PERSON] звертався до даного відділу ДРАЦСу за реєстрацією смерті свого батька [PERSON] , [INFO] (а.с.13). У зв`язку із відсутністю належних документів, оскільки відсутнє лікарське свідоцтво про смерть, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою необхідних для реєстрації смерті батька, було отримано письмову відмову від відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у здійсненні державної реєстрації смерті [PERSON] . Постановою №141/01-16 приватним нотаріусом Одеського районного нотаріального округу Одеської області Котик Н.В. відмовлено [PERSON] у відкритті спадкової справи у зв`язку з тим, що не надано оригіналу свідоцтва про смерть спадкодавця, тому неможливо встановити факт смерті [PERSON] (а.с.87). Згідно інформаційної довідки № 83226344 від 12.11.2025 зі Спадкового реєстру, відомості за параметрами запиту: [PERSON] , дата смерті: [INFO] у Спадковому реєстрі відсутні (а.с.92). Із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00054707442 вбачається, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстрували шлюб 19.07.1980 року (а.с.94-96). Окрім заявника у них у шлюбі [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується повним Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00054707482 (а.с.97-98). Відповідно до наданої інформації Таращанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] (брата заявника), не виявлено (а.с.127). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №00055328007 (а.с.128-129) та копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] (мати заявника) померла [INFO] . Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно ч.1 ст.15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 статті 16 ЦК України, ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. При цьому, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення факту, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 11) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб; 12) розкриття професійної таємниці на ринках капіталу та організованих товарних ринках. Згідно з частинами першою та другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Ці правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18. Відповідно до ст. 49 ЦК України актом цивільного стану є, зокрема, смерть фізичної особи, яка підлягає державній реєстрації відповідно до закону та обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Факт смерті особи у певний час за відмови органів реєстрації актів цивільного стану зареєструвати факт смерті встановлюється за умови подання заявником документів про відмову органів реєстрації актів цивільного стану у реєстрації факту смерті, яка обумовлюється несвоєчасним зверненням до цих органів або відсутністю документів, які стверджують подію смерті. Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заявником до заяви надано копію свідоцтва про смерть [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] о 15 год 30 хв в російській федерації, Кабардино - Балкарська Республіка, м. Нальчик, виданим уповноваженим органом рф. Відповідно до п.7 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 документи, видані компетентними органами іноземних держав на посвідчення актів цивільного стану, здійснених поза межами України за законами відповідних держав щодо громадян України, іноземців і осіб без громадянства, визнаються дійсними в Україні за наявності легалізації, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Отже, чинним законодавством передбачено певний порядок визнання документів, виданих органами іноземних держав на підтвердження факту смерті, а саме: їх легалізація в установленому законом порядку, або такий порядок може бути визначений міжнародно-правовим договором. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про міжнародне приватне право» документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України. Законом України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року» від 01 грудня 2022 року зупинено дію Мінської конвенції 1993 року. Отже, наразі у відносинах з російською федерацією та республікою білорусь до документів, виданих на території цих країн, при їх пред`явленні на території України передбачено застосування положень Конвенції 1961 року, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів та їх засвідчення апостилем згідно з Конвенцією. Водночас для захисту прав і свобод громадян України та інших осіб, що мають документи вказаних країн, Кабінетом Міністрів України було врегульоване питання використання документів цих країн на час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування. Так, відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2023 року № 107 «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 року такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення. Таким чином, свідоцтво про смерть, видане на території російської федерації, не потребує будь-якої легалізації. Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 15 серпня 2024 року у справі №643/8133/23 у якій у заявника також був відсутній оригінал свідоцтва про смерть виданий на території РФ. Заявник звертаючись до суду в порядку окремого провадження просить встановити факт смерті його батька [PERSON] , [INFO] , уродженця смт. Нова Маячка, Цюрупинський район, Херсонської області, який помер [INFO] в м. Нальчик, Кабардино - Балкарська Республіка, російської федерації, про що вказаною державою видано свідоцтво про смерть. Посилання заявником на інші докази, які б свідчили про смерть [PERSON] , який помер [INFO] в м. Нальчик, Кабардино - Балкарська Республіка, російської федерації у матеріалах справи відсутні. Оскільки свідоцтво про смерть видано на підставі вимог чинного законодавства іноземної держави, на території якої помер батько заявника, то до нього підлягають застосуванню положення Конвенції 1961 року, а тому підстави для встановлення факту смерті [PERSON] в порядку окремого провадження та повторної видачі свідоцтва про смерть відсутні. Подібний висновок викладений у постанові Верховного суду від 15 липня 2025 року у справі №307/3991/23. Заявник не позбавлений можливості використовувати свідоцтво про смерть свого батька, видане компетентними органами іноземної держави при вирішенні питань щодо оформлення спадщини та здійсненні інших юридично значущих дій, тощо. Повторна реєстрація смерті особи, законодавством України не передбачена. Зважаючи, що заявником [PERSON] не надано доказів неможливості відновити свої права у інший спосіб, ніж встановлення факту смерті, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про встановлення факту смерті [PERSON] , [INFO] , батька заявника, місце народження: Україна, с. Нова Маячка, Цюрупинський район, Херсонська область, який помер [INFO] в м. Нальчик, Кабардино - Балкарська Республіка, російська федерація. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed