Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, зазначивши, що 16.06.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сенс кредит" та [PERSON] було укладено кредитний договір №007/00542/06/20, своїм підписом позичальник повністю та безумовно погодився на умови кредитного договору та підтвердив факт того, що ознайомився з умовами кредитного договору та не заперечує проти них. 01.03.2021 р. між Товариство з обмеженою відповідальністю "Сенс кредит" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фактор П" укладено договір факторингу №20-ФП-СК-202103, відповідно до якого ТОВ "Сенс кредит" відступив Товариству з обмеженою відповідальністю "Фактор П" свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, в тому числі за кредитним договором №007/00542/06/20 від 16.06.2020 року. Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 8500,00 грн., а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі. Згідно з п.2.4. кредитного договору, кредит повертається позичальником кредитодавцю шляхом виплат кожні 15 (п`ятнадцять) календарних днів у національній валюті України. Відповідно до п.4.1.1. кредитного договору, перебіг строку кредиту розпочинається з моменту підписання Договору, перерахування (видачі) коштів позичальнику і складає 150 календарних днів. Пунктом 4.1.4. кредитного договору визначено, що сума щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів визначається Графіком платежів. З урахуванням ануїтетного характеру платежів за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю 281,3542% (процентів) річних від суми кредиту з першого по 6 платіж та 1 114,8779% (процентів) річних з 7 до останнього платежу згідно з Графіком платежів, у розрахунку зі сплатою кожні п`ятнадцять днів 11,5625% (процентів) з першого по 6 платіж та 45,8169% (процентів) з 7 до останнього платежу, за період дії Договору 362,08% (процентів). Відповідно до п.4.1.7. Кредитного договору, загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів становить: загальна вартість кредиту (в грошовому виразі) становить 16850,00 грн.; реальна річна процентна ставка по кредиту становить 362,08%. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №007/00542/06/20 від 16.06.2020 року заборгованість [PERSON] станом на 29.07.2025 р. становить 15165,00 грн., яка складається з: - залишок суми кредиту - 7797,81 грн.; - залишок процентів за користування кредитом - 7 367,19 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 15165,00 грн. та сплачену суму судового збору. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлена про судовий розгляд справи (копію ухвали про відкриття провадження у справі отримала 16.10.2025 року), відзив на позов та інших заяв, заперечень, клопотань не подала. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про наступне: Ч.1 ст.207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. У відповідності до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання, згідно із ст.526 ЦК України, має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК України встановлює принцип обов`язковості виконання договору. Крім того, ч.2 ст.1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно з ч.2 ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тлумачення ч.1 ст.512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК України); (б) дарування (ч.2 ст.718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Згідно з ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Тлумачення ст.516, ч.2 ст.517 ЦК свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15. Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною 1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст.1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Судом встановлено, що 16.06.2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сенс кредит" та [PERSON] було укладено кредитний договір №007/00542/06/20, відповідно до якого остання отримала в кредит грошові кошти в сумі 8500,00 грн. Кредит повертається позичальником кредитодавцю кожні 15 календарних днів. Перебіг строку кредиту розпочинається з моменту підписання договору, перерахування (видачі) коштів позичальнику і складає 150 календарних днів. Сума щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів визначається Графіком платежів. З урахуванням ануїтетного характеру платежів за користування кредитом позичальник сплачує кредитодавцю 281,3542% (процентів) річних від суми кредиту з першого по 6 платіж та 1 114,8779% (процентів) річних з 7 до останнього платежу згідно з Графіком платежів, у розрахунку зі сплатою кожні п`ятнадцять днів 11,5625% (процентів) з першого по 6 платіж та 45,8169% (процентів) з 7 до останнього платежу, за період дії Договору 362,08% (процентів). Загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів становить: загальна вартість кредиту (в грошовому виразі) становить 16850,00 грн.; реальна річна процентна ставка по кредиту становить 362,08%. [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірі 8500,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером від 16.06.2020 року. 01.03.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сенс кредит" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фактор П" було укладено Договір факторингу №20-ФП-СК-202103, відповідно до якого ТОВ "Сенс кредит" передає ТОВ "Фактор П" за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ "Фактор П" приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників. Факт переходу від ТОВ "Сенс кредит" до ТОВ "Фактор П" права вимоги заборгованості підтверджується актом приймання-передачі документів від 01.03.2021 року, який є невід`ємною частиною Договору факторингу. Згідно Додатку №2 до Договору факторингу ТОВ "Фактор П" набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором №007/00542/06/20 в сумі 15165,00 грн., з яких: 7797,81 грн. - сума простроченого тіла та 7367,19 грн. - сума прострочених відсотків по кредиту. Станом на 06.08.2025 року заборгованість відповідача за договором про надання кредиту №007/00542/06/20 від 16.06.2020 року становить 15165,00 грн., що підтверджується детальним (щоденним) розрахунком заборгованості. Правильність нарахувань розміру заборгованості відповідачем на час розгляду справи не оспорена та не спростована. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного кредитного договору не виконує, до погашення заборгованості заходів не вживала, що є підставою для стягнення з неї заборгованості за кредитним договором. Судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved