Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК «Профіт Капітал» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором № С-502-010015-19-980 від 05.03.2019 року у розмірі 43809,25 грн. та судові витрати у вигляді судового збору в сумі 3028 грн. та 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.03.2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладено угоду № С-502-010015-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки . Відповідно до умов кредитного договору № С-502-010015-19-980 від 05.03.2019 року, Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися з дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу та випускає клієнту міжнародну платіжну карту MasterCard. Банк надає Клієнту Кредит шляхом встановлення відповідної Кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн (п.п. 2.1 Договору). Ліміт Кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди, становить 15 000,00 грн. (п.п.2.2 Договору кредиту 1). Згідно п.п. 2.3 Договору Кредиту за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 24% річних. Банк на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 15 000,00 грн. строком до 05.03.2024 року, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами (відповідно до тарифів Банку, які розміщені на сайті Банку за адресою: www.ideabank.ua ) . Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок № [NUMBER] , надавши кредитні кошти в розмір 15 000,00 грн. в межах кредитного ліміту визначеного в п.п. 2.2 Договору 1. 19.12.2023 Акціонерне товариство «Ідея Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023. 22.12.2023 Акціонерне товариство «Оптіма Факторинг» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Профіт Капітал» / Фактор) укладено договір факторингу № 22/12-2023 (далі - Договір факторингу). Відповідно до Договору факторингу ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед ТОВ «Оптіма Факторинг», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь ТОВ «Оптіма Факторинг». За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 року відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право за Договором № С-502-010015-19-980 від 05.03.2019 року, що укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, тому позивач вимушений звернутись до суду. Ухвалою суду від 28 серпня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи без його участі (а.с.3 зворот). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася повторно, повідомлялася про дату, місце та час розгляду справи, шляхом направлення судових повісток про виклик до суду рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак останні повернулись до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням згідно п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України (а.с.70-71, 76-77). Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.03.2019 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] була укладена Угода № С-502-010015-19-980 про відкриття кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки. Відповідно до угоди Банк відкриває Клієнту поточний рахунок у валюті гривня, операції за яким можуть здійснюватися з дебетно-кредитною схемою обслуговування з використанням електронного платіжного засобу, що буд використовуватись в рамках Угоди та Договору, у том числі для розміщення коштів та відображення операцій, здійснених з використанням електронного платіжного засобу, та випускає клієнту міжнародну платіжну карту MasterCard. Як йдеться в п. 2 Договору Банк надає Клієнту Кредит шляхом встановлення відповідної Кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт Кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн (п.п. 2.1 Договору). Ліміт Кредитної лінії, доступний Клієнту на момент укладення Угоди, становить 15 000,00 грн. (п.п.2.2 Договору кредиту 1). Згідно п.п. 2.3 Договору Кредиту за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 24% річних. Банк на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 15 000,00 грн. строком до 05.03.2024 року, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом з іншими платежами (відповідно до тарифів Банку, які розміщені на сайті Банку за адресою: www.ideabank.ua ). Я йдеться по тексту Угоди Клієнт ознайомлений з умовами Угоди, ДКБО, Тарифами Банку та іншим умовами обслуговування, які оприлюднені на інтернет-сторінці Банку www.ideabank.ua та які йому роз`яснені, зрозумілі та з якими він цілком згідний. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, відкривши поточний рахунок № [NUMBER] , що зазначено та надавши кредитні кошти в розмір 15 000,00 грн. в межах кредитного ліміту визначеного в п.п. 2.2 Договору 1 (а.с.5-6). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № С-502-010015-19-980 від 05.03.2019 року заборгованість [PERSON] станом на 19.12.2023 р. становить 43809,25 грн., з яких : 14817,79 грн. заборгованість за основним боргом, 28991,46 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками (а.с.19). 19.12.2023 Акціонерне товариство «Ідея Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Оптіма Факторинг» укладено договір факторингу № 19/12-2023 (а.с.28-33). Згідно реєстру боржників до договору факторингу № 19/12-2023 від 19.12.2023 р. до ТОВ «Оптіма Факторинг» перейшло право вимоги за кредитним договором № С-502-010015-19-980 від 05.03.2019 року [PERSON] (а.с.34-36,37,38). 22.12.2023 Акціонерне товариство «Оптіма Факторинг» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 22/12-2023 (а.с.39-43). Відповідно до Договору факторингу ТОВ «Оптіма Факторинг» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Оптіма Факторинг» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги, які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед ТОВ «Оптіма Факторинг», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору (а.с.44-46). ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язання за Договором факторингу виконав у повному обсязі та відповідно перерахував суму на користь ТОВ «Оптіма Факторинг» (а.с.47). За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 22.12.2023 року відповідно до договору факторингу №22/12-2023 перейшло право за Договором № С-502-010015-19-980 від 05.03.2019 року, що укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] (а.с.39-46,53) . За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 1082 Цивільного кодексу України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Відповідно до ч.1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи вищевикладене та те, що [PERSON] порушила взяте на себе зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача грошові кошти за договором кредиту. Таким чином, позов ТОВ «Профіт Капітал» підлягаєзадоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує наступне. За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України). Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем договір про надання правової допомоги № 02-24 від 01.07.2024 року, Додаткову угоду № 1/1 від 01.07.2024 до Договору № 02-24 від 01.07.2024 р.(а.с.48-52) , Акт № 1 прийому передачі наданої правничої допомоги від 24.07.2025 р. (а.с.53-54), вбачається, що розмір послуг за надання правничої допомоги становить 7000 грн. 00 коп. . Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 р. у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020р. у справі 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат(встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір -обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/WestAllianceLimited» проти України»). Враховуючи вищевикладене, складність справи, виконані адвокатом роботи, зміст позовної заяви, обсяг доданих документів, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу підлягають частковому задоволенню у розмірі 3500 грн., що відповідає засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, та підлягають стягненню з [PERSON] . Зважаючи на повне задоволення позовних вимог, сума судового збору, що підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача становить 3028грн., що була сплачена позивачем при подачі позовної заяви.

Outcome: approved