Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

І.Короткий зміст позовних вимог 03.12.2025 [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 02.07.2004 сторони перебували у шлюбі, вони є батьками трьох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.11.2023 у справі №161/16854/23 шлюб між сторонами було розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.11.2025 у справі №161/19596/25 припинено стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , а також змінено розмір стягуваних з нього аліментів на утримання двох інших дітей - [PERSON] та [PERSON] , з 1/2 частки на 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу). На даний час дитина [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. Відповідач не виконує свого обов`язку щодо утримання цієї дитини, остання залишається позбавленою фінансового забезпечення від матері. В зв`язку з цим позивач просив суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 (однієї чверті) частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та покласти на відповідача судові витрати. ІІ.Стислий виклад позиції відповідача 31.12.2025 відповідач подала відзив на позов, який мотивований тим, що вона є особою з інвалідністю ІІІ групи, має онкологічне захворювання та продовжує проходити лікування. Її дохід є незначним, вона працює у фізичної особи-підприємця продавцем-консультантом на 0,25 посадового окладу. За вирахуванням податків, її заробітна плата становить 1 732,50 грн. Також вона отримує пенсію в розмірі 3 300 грн. на місяць. На її утриманні перебуває син [PERSON] , який навчається у Волинському обласному ліцеї з посиленою військово-фізичної підготовкою, при цьому він не перебуває на повному державному утриманні. У відзиві відповідач заперечила позовні вимоги. Разом з тим, в усних поясненнях в судовому засіданні 12.01.2026 відповідач фактично визнала позовні вимоги та не заперечувала щодо задоволення позову. ІІІ.Процесуальні дії суду, клопотання та заяви учасників судового процесу Ухвалою суду від 05.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Протокольною ухвалою суду від 12.01.2025 відкладено ухвалення та проголошення судового рішення на 15.01.2026. ІV.Фактичні обставини справи [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.02.2025, серії [NUMBER] від 12.02.2025, серії [NUMBER] від 12.02.2025, а.с. 3-5, свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] від 01.04.2025, а.с. 8). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.11.2023 у справі №161/16854/23 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02 жовтня 2023 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с. 6-7). Після розірвання шлюбу, 01.04.2025 [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », актовий запис №12 (свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] від 01.04.2025, а.с. 8). Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.11.2025 у справі №161/19596/25, яке набрало законної сили 26.12.2025, припинено стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів, присуджених згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.11.2025 у справі №161/16854/23 на утримання [PERSON] , [INFO] , та змінено розмір аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , з 1/2 на 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 11-12). У даному рішенні встановлено таке: «Донька сторін [PERSON] проживає з позивачем та перебуває на його утриманні, що не заперечується відповідачем та стверджується актом про фактичне проживання громадян на території Луцької міської ради №24-16/61 від 24.11.2025» (ч. 4 ст. 82 ЦПК України). [PERSON] , [INFO] , проживає разом з [PERSON] без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] (акт про фактичне проживання/не проживання громадян на території Луцької міської територіальної громади від 24.11.2025 №24-19/61, а.с. 9). Сторони не можуть дійти згоди щодо утримання дитини [PERSON] , тобто між ними існує спір з цього питання. V.Мотиви суду та застосоване законодавство Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема ст. 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ст. 12 ЦПК України). Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторін, суд за власною ініціативою не може збирати докази. Це положення є одним із найважливіших наслідків дії принципу змагальності у цивільному процесі. Доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення. За встановлених фактичних обставин справи та з урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. Сторони є батьками трьох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які після розірвання шлюбу проживали з матір`ю, а батько сплачував присуджені згідно рішення суду аліменти на їх утримання. В подальшому одна з трьох дітей [PERSON] стала проживати з батьком. В зв`язку з цим іншим рішенням суду було припинено стягнення з батька аліментів на її утримання та відповідно змінено розмір аліментів на двох інших дітей, які залишилися проживати з матір`ю. За змістом зазначених вище норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатися за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Сторони такої домовленості щодо утримання спільної дитини [PERSON] не досягли. Остання проживає разом з батьком, відповідач є її матір`ю та на неї покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Суд врахував обставини, визначені ч. 1 ст. 182 СК України, в тому числі стан здоров`я відповідача, а також той факт, що позивач, як батько, в свою чергу, продовжує сплачувати на користь відповідача, як матері, аліменти на утримання двох інших дітей сторін, та вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] в розмірі 1/4 (однієї чверті) частини її заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.12.2025 та до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів є достатнім, розумним і справедливим, та в сучасних умовах життя не є значним. Отже, позовні вимоги слід задовольнити. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити рішення суду до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. VI.Судові витрати Щодо судового збору Враховуючи результат вирішення спору,

Outcome: approved