Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

10.12.2025 року позивач звернулась в суд із позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що 11.09.2009 року між сторонами укладено шлюб у виконкомі Кутської селищної ради Косівського району Івано-Франківської області. 28.11.2012 року шлюб з відповідачем було розірвано. У вказаному шлюбі сторони мають одну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що після розірвання шлюбу син залишився проживати з нею і знаходиться на її повному утриманні, що доводиться актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеним уповноваженими представниками Кутської селищної ради 03.10.2025 року №247. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що з часу розірвання шлюбу відповідач [PERSON] добровільно аліментів на утримання сина не сплачував, тому позивач була змушена звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини і відповідно до рішення Косівського районного суду від 26.11.2011 року у справі №2/980/2011 р. її позов було задоволено частково та суд вирішив стягувати з [PERSON] , [INFO] , жителя с. Ванчиківці Новоселицького району Чернівецької області в користь [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] аліменти в розмірі по 450 грн. щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до рішення Косівського районного суду від 19.07.2016 року у справі №347/997/16 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів позов було задоволено та змінено розмір аліментів, визначений рішенням Косівського районного суду від 26.12.2011 року та суд вирішив стягувати з [PERSON] , [INFO] , жителя с. Ванчиківці Новоселицького району Чернівецької області в користь [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі - 900 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач стверджує, що в добровільному порядку відповідачем дане рішення не виконується, що доводиться інформацією у відповіді Новоселицького відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області №36113 від 28.10.2025 року та розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 27.10.2025 року, з якої вбачається, що станом на 27.10.2025 року заборгованість складає 21441,41 грн. На даний час розмір аліментів в сумі 900,00 грн. не відповідає реальним потребам їхнього сина, який перебуває у підлітковому віці, навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Івано-Франківський фаховий коледж фізичного виховання Національного університету фізичного виховання і спорту України» на базі загальної середньої освіти на першому курсі денного відділення - даний факт доводиться довідкою ВП «Івано-Франківський фаховий коледж фізичного виховання Національного університету фізичного виховання і спорту України» №905 від 29.08.2025 року. Дитина навчається на платній основі, що доводиться договором про надання платної освітньої послуги від 04.08.2025 № 122, згідно умов якого вартість навчання [PERSON] складає 17340,00 грн. за один рік навчання. Окрім вартості навчання позивачу доводиться нести інші витрати пов`язані з навчанням дитини, зокрема оплату за гуртожиток, басейн, манеж у сумі 9057,00 грн. Також позивач зазначає, що на даний час значно погіршився її стан здоров`я, - з 16.02.2023 року вона є інвалідом третьої групи (загальне захворювання) довічно, що підтверджується копією пенсійного посвідчення та довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії. Крім того, на утриманні позивача є також ще одна дитина - [PERSON] , [INFO] , що також підтверджується згадуваним вище актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеним уповноваженими представниками Кутської селищної ради 03.10.2025 року №247. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Фактичне виховання дитини одним із батьків створює додаткове навантаження з догляду та виховання, а не лише утримання, у зв`язку з чим з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати двоє батьків для розвитку дитини, при цьому тягар здебільшого лягає лише на позивача як на матір дитини. Відповідач є здоровою працездатною особою, інших утриманців чи осіб, яким він зобов`язаний надавати допомогу не має, з наявних у позивача відомостей отримує стабільний заробіток, зокрема з повідомлень його родичів він працевлаштований за кордоном в республіці Італія, - про даний факт також свідчить його номер телефону, з якого він телефонував (розрукований скрін-шот з месенджера WATSAPP). Враховуючи те, що відповідач працевлаштований на території ЄС, відтак є потреба у стягненні аліментів у частці від доходу для звернення стягнення аліментів за місцем праці, оскільки виконавчепровадження, відкрите Новоселицьким ВДВС, відповідач просто ігнорує. Отже, враховуючи економічні реалії сьогодення позивач вказує, що раніше визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі 900 грн. наразі не є достатнім для утримання сина та не в повній мірі забезпечує матеріальне становище дитини для її гармонійного розвитку, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 182 СК України, а тому позивач вважає за доцільне стягувати аліменти у частці від доходу у розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою судді від 15.12.2025 року розгляд даної справи було вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, повідомлена про час судового розгляду належним чином; представник позивача подала заяву із прохання розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, повідомлений про день та час розгляду справи своєчасно та належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи та/або відзив на позов до суду не подавав. За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з нижче наведених підстав. Так, судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 11.09.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі. У вказаному шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 06.05.2010 року, батьком [PERSON] , [INFO] є [PERSON] , а матір`ю є [PERSON] (а.с.7). 28.11.2012 року рішенням Косівського районного суду між сторонами шлюб розірвано (а.с.9). Факт проживання малолітньої дитини [PERSON] із матір`ю [PERSON] підтверджується витягом з реєстру Кутської територіальної громади та актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 03.10.2025 року №247, згідно з якими [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою [ADDRESS] (а.с.8,13). Відповідно до копії рішення Косівського районного суду від 26.12.2011 року судом вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , жителя с. Ванчиківці Новоселицького району Чернівецької області в користь [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] аліменти в розмірі по 450 грн. щомісячно на утримання [PERSON] , [INFO] до досягнення дитиною повноліття (а.с.10). Рішенням Косівського районного суду від 19.07.2016 року змінено розмір аліментів, визначений рішенням Косівського районного суду від 26.12.2011 року та вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , жителя с. Ванчиківці Новоселицького району Чернівецької області в користь [PERSON] , [INFO] , жительки [ADDRESS] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі - 900 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття (а.с.11-12). З долученого акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 03.10.2025 року №247 вбачається, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS] разом з чоловіком [PERSON] , [INFO] та синами [PERSON] , [INFO] , який навчається у Івано-Франківському коледжі фізичного виховання та [PERSON] , [INFO] , який навчається в Кутському ліцеї (а.с.13). Копією довідки №905 від 29.08.2025 року доводиться те, що [PERSON] , 2010 року народження навчається у Відокремленому структурному підрозділі «Івано-Франківський фаховий коледж фізичного виховання Національного університету фізичного виховання і спорту України» на базі загальної середньої освіти на першому курсі денного відділення (а.с.14). Копією договору про надання платної освітньої послуги №122 від 04.08.2025 року також підтверджується те, що [PERSON] здійснює оплату за надання освітньої послуги [PERSON] . Згідно з умовами договору вартість навчання [PERSON] складає 17340,00 грн. за один рік навчання (а.с.15). Відповідно до копії пенсійного посвідчення № [NUMBER] [PERSON] , [INFO] та довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №763856 вбачається, що позивач має інвалідність третьої групи (загальне захворювання) довічно, з протипоказанням важкої фізичної праці, що суттєво ускладнює утримання її сина [PERSON] (а.с.16,19). На адвокатський запит С. Кириляк Новоселицьким відділом державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівецької області надано відповідь №36113 від 28.10.2025 року про те, що відповідач не виконує рішення суду про стягнення аліментів в розмірі 900 гривень щомісячно, згідно виконавчого листа №347/997/16 від 19.07.2016 року, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 27.10.2025 року складає 21441,41 грн., що також підтверджується наданим розрахунком заборгованості (а.с.20-21, 22-23). Враховуючи відсутність добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації їх обов`язку щодо утримання і матеріального забезпечення дитини, також прожитковий мінімум для дитини відповідного віку наявні правові підстави для зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача. Відповідно із ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3 ст.181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.03.2020 року у справі №759/10277/18). Щодо розміру аліментів слід зазначити, що відповідно до ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50% заробітної плати цієї особи. Позивач пропонує стягувати із [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, що відповідає вимогам закону. Законом України від 03.07.2018 року № 2475-VIII частину першу статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом другим, яким передбачено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.03.2020 року у справі № 682/3112/18). З урахуванням того, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо забезпечення дітей, а також тенденцію зростання розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і мінімальної заробітної плати для працездатних осіб - суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу (заробітку) [PERSON] щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (ч.1 ст.192 СК України). За змістом постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі ст.ст.141, 180-185, 191 СК України,

Outcome: approved