Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування вимог зазначивши, що [PERSON] є побутовим споживачем природного газу, з яким укладений договір розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року за № 2498 та зареєстрований в Міністерстві і юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1384/27829. фактом приєднання [PERSON] до умов договору розподілу природного газу є надання підписаної споживачем заяви-приєднання. В установленому порядку побутовому споживачу [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , було присвоєно персональний код суб`єкту ринку природного газу для можливості ідентифікації споживача Код ЕІС: 56ХМ26І010408883, о/р [NUMBER] . З 01 січня 2020 року розділено оплату за природний газ на оплату за газ, як товар та оплату за послугу з його розподіл. Пунктом 1 гл. 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем встановлено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що наддається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Для кожного споживача річна замовлена потужність визначається окремо, залежно від обсягу споживання природного газу об`єктом за попередній газовий рік. Відповідно Кодексу ГРМ газовий рік- період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року (п.4 гл. 1 розділ І Кодексу). Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Постановою НКРЕКП № 3037 від 24.12.2019 року (з змінами та доповненнями) встановлено тариф на розподіл природного газу для АТ «Полтавагаз» з 01.01.2020 року по 01.07.2020 року в розмірі 1,14 грн за 1 куб.м, на місяць (з урахуванням ПДВ), з 01.07.2020 року - 1,308 грн. за 1 куб.м, на місяць (з урахуванням ПДВ). Постановою НКРЕКП від 16.12.2020 року №2460 встановлено тариф на розподіл (доставку) природного газу для АТ «Полтавагаз» з 01.01.2021 року - 2,316 грн. за 1 куб.м, на місяць (з урахуванням ПДВ). Постановою НКРЕКП від 30.01.2021 № 129 встановлено тариф на розподіл (доставку) Природного газу для АТ «Полтавагаз» з 01.02.2021 року - 2,136 грн. за 1 куб.м, на місяць (з урахуванням ПДВ). Постановою НКРЕКП від 22.12.2021 № 2764 встановлено тариф на розподіл (доставку) природного газу для АТ «Полтавагаз» з 01.01.2022 року - 2,112 грн. за 1 куб.м, на місяць (з урахуванням ПДВ). Таким чином, з 01.04.2022 року по 01.04.2025 року щомісяця відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та укладеного Договору до сплати за адресою: [ADDRESS] нараховувалося: з 01.01.2020 року 29,83 грн, з 01.07.2020 року 34,23 грн, з 01.01.2021 року 60,61 грн., з 01.02.2021 року 55,90 грн, з 01.01.2022 року 55,26 грн, з 01.01.2023 року 55,26 грн, з 01.04.2022 року 55,26 грн., з 01.01.2023 року 55,26 грн., з 01.01.2024 року 55,26 грн., з 01.02.2025 року 105,42 грн., які відповідач має сплачувати відповідно до п. 6.6 Договору до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ. Станом на 01.11.2025 сума заборгованості становить 3358,36 грн. Згідно договору дарування від 13.04.2021 [PERSON] подарувала [PERSON] , [INFO] , законним представником якого є його батько [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , квартиру за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, [PERSON] , як власник вищевказаної квартири до 13.04.2021 зобов`язана сплатити заборгованість за послуги розподілу природного газу за період з 01.01.2020р. по 01.05.2021р. в сумі 612,67 грн. Залишок боргу після проведеної оплати в вересні 2025 року в сумі 243,39 грн. (за виконавчим листом № 545/1905/25 від 12.08.2025р.) становить - 369.28 грн. Обов`язок по сплаті заборгованості за період з 01.05.2021р. по 01.04.2025р. в сумі 2989,08 грн. покладений на [PERSON] , як законного представника неповнолітнього власника майна [PERSON] . Враховуючи вищенаведене, уточнивши вимоги, просять стягнути з [PERSON] заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 369,28 грн. та витрати по сплаті судового збору; стягнути з [PERSON] заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 2989,08 грн., 128,83 грн.- 3% річних, 430,78 грн.- інфляційних витрат та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 05.11.2025 року залучено до участі у справі у якості співвідповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 02.12.2025 року прийняті до розгляду уточнені позовні вимоги. 05.12.2025 року на адресу суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Лихошвай С.О. надійшов відзив на уточнений позов, у якому просили відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що заявлені позовні вимоги до [PERSON] є необґрунтованими та такими, що заявлені без достатніх правових підстав, оскільки до позовної заяви АТ «Полтавагаз» надало лише копії власних установчих документів Позивача (копія виписки з ЄДРПОУ та копія витягу зі Статуту), копію картки заборгованості та розрахунок витрат від інфляції та копію ухвали Полтавського районного суду Полтавської області по справі № 545/1393/25 від 09.04.2025. В той же час, правовою підставою для подання позову та можливого задоволення заявлених АТ «Полтавагаз» позовних вимог може бути виключно укладений між позивачем та відповідачем договір розподілу природного газу, який в даному випадку не укладався. Більше того, у об`єкті, який належить на праві власності [PERSON] та знаходиться за адресою: [ADDRESS] ніхто фактично не проживає та, відповідно, споживання природного газу за вищевказаним об`єктом не здійснюється взагалі та враховуючи положення Закону України «Про ринок природного газу» відповідач-2 не є побутовим споживачем, оскільки не здійснює придбання природного газу та не має укладеного договору з розподілу природного газу. Доказів наявності споживання природного газу позивачем до позовної заяви не надано. Окрім цього, позивачем не надано доказів надсилання на адресу [PERSON] або [PERSON] платіжних документів (рахунків) на оплату послуг з розподілу природного газу із зазначенням у ній інформації, що визначена ч. 4 ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу», що свідчить про те, що заявлений розмір заборгованості не підтверджений первинними бухгалтерськими документами. В свою чергу, додана по позовної заяви картка розрахунку заборгованості не може вважатися належним та допустимим доказом, оскільки інформація, викладена у ній, зокрема, реквізити особового рахунку та код ЕІС, а також розмір заборгованості не підтверджуються первинними документами. Також, до позовної заяви не надано доказів підключення належного [PERSON] , законним представником якого є [PERSON] об`єкту нерухомості, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] до газорозподільної системи АТ «Полтавагаз», а також включення [PERSON] або [PERSON] до реєстру споживачів постачальника. 05.12.2025 року від сторони позивача надійшла відповідь на відзив, у якій зазначили, що АТ «Полтавагаз» є оператором газорозподільної системи, тобто суб`єктом господарювання, що на підставі ліцензії (Постанова НКРЕКП № 778 від 15.06.2017 зі змінами, внесеними Постановою НКРЕКП № 941 від 04.06.2019р.) здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Відповідно до п. 3 гл. 3 Розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу(суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу)до ГРМ. 14.06.2017 [PERSON] надала АТ «Полтавагаз» підписану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу, а отже акцептувала договір розподілу природного газу. Тобто, об`єкт розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] фізично підключений до ГРМ, забезпечується цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI Кодексу ГРМ. На підставі договору дарування від 13.04.2021 власником майна за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] ( [INFO] ), законним представником якого є його батько [PERSON] . В порушення п. 12.4. розділу ХІІ Типового договору розподілу природного газу Федорченко О.В., як законний представник неповнолітнього [PERSON] , з заявами про зміну персоніфікованих даних або про припинення розподілу природного газу до АТ «Полтавагаз» не звертався. Отже, фактом приєднання [PERSON] до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу)до ГРМ. В судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача- адвокат Заліпа Н.Ю. надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує. Представник відповідача- адвокат Лихошвай С.О. також надіслав заву про розгляд справи у відсутність сторони відповідача. У задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши доводи сторін у минулих засіданнях, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Так, судом встановлено, що з [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 28.09.2015 року була власницею за адресою: [ADDRESS] (а.с. 123, 124). Також, [PERSON] , як побутовим споживачем послуг із розподілу природного газу за адресою: [ADDRESS] , був укладений договір розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, який затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року за № 2498 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1384/27829, що підтверджується заявою-приєднанням № 40888 від 14.06.2017 року (а.с. 92). Як зазначала сторона позивача, у період з січня 2020р. по жовтень 2025р. по вказаному особовому рахунку наявна заборгованість в сумі 3358,36 грн., що підтверджується розрахунком (а.с. 155). Проте, [PERSON] подарувала вищевказану квартиру [PERSON] , [INFO] , законним представником якого є його батько [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , що підтверджується договором дарування від 13.04.2021 року (а.с. 122). Як було встановлено, [PERSON] , як законний представник неповнолітнього власника майна, не звертався із заявою про внесення змін до персоніфікованих даних до договору розподілу природного газу, не здійснював оплату за отриманні послуги з розподілу природного газу, не здійснював зняття показників лічильника газу та не передавав таку інформацію до АТ «Полтавагаз». Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав- сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач - це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (Закон України «Про ринок природного газу»). Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. 27.07.2015 року набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496, та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827, а також Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року за № 2494, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824. Встановлено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу. АТ «Полтавагаз» є оператором газорозподільної системи, тобто суб`єктом господарювання, що на підставі ліцензії на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації АТ «Полтавагаз» (постанова № 778 від 15.06.2017р. «Про видачу ліцензії на розподіл природного газу АТ «Полтавагаз», постанова № 941 від 04.06.2019р. «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 15 червня 2017 року № 778» та постанови від 16 грудня 2020 року N 2512 «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 15 червня 2017 року N 778), виданої Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. У зв`язку з введенням воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, введеним відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Щодо захисту інформації, яка в умовах воєнного стану може бути віднесена до інформації з обмеженим доступом, у тому числі щодо об`єктів критичної інфраструктури» від 20.04.2022 № 384 (із змінами № 384 від 20.04.2022) встановлено, що під час дії воєнного стану в Україні та до останнього дня місяця, наступного за місяцем припинення або скасування воєнного стану повинен бути закритий доступ до інформації, яка в умовах воєнного стану може бути віднесена до інформації з обмеженим доступом. Таким чином, інформація щодо правовстановлюючих документів на перебування газорозподільної системи територіальної громади на законних підставах у власності чи користуванні АТ «Полтавагаз» віднесена до інформації з обмеженим доступом. Відповідно до п. 3. Розділу VI Кодексу договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Даний типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ, яким на території Полтавської області є АТ «Полтавагаз», обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року №2494. При вирішенні всіх питань, що не обумовлені Договором, сторони зобов`язуються керуватися Законом України «Про ринок природного газу» і Кодексом газорозподільних систем. Відповідно до п.4 Розділу І Кодексу побутовий споживач - споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Відповідно до підпункту 4 розділу VI Кодексу Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Абзацами 4, 5 пункту 5 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що в разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу IV Кодексу газорозподільних систем оператор ГРМ відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (будівництво), включаючи нове будівництво, реконструкцію, капітальний ремонт та технічне переоснащення, об`єктів газорозподільної системи, що знаходяться в його власності або користуванні, у тому числі на правах господарського відання, користування чи експлуатації. Згідно з пунктом 1 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу. Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі- типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом (пункт 2 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем). Відповідно до пункту 3 глави 1 розділу VI Кодексу газорозподільних систем цілодобовий доступ суміжних суб`єктів ринку газу до ГРМ для отримання/ передавання природного газу ГРМ за наявності укладеного з Оператором ГРМ договору розподілу природного газу (або у передбачених цим Кодексом випадках технічної угоди про умови приймання-передачі природного газу ГРМ чи договору на транспортування природного газу) забезпечується Оператором ГРМ за умови: -наявності достатньої вільної потужності в певній точці чи ділянці ГРМ; -реєстрації суб`єкта ринку природного газу на інформаційній платформі Оператора ГТС, а для суб`єктів ринку природного газу, що є споживачами, - включення до Реєстру споживачів постачальника на відповідний розрахунковий період; -відповідності параметрів природного газу, який передається до ГРМ, параметрам, визначеним Кодексом ГТС (норма застосовується для ГДП, ВБГ та Оператора ГТС). Величина вільної потужності в певній точці чи ділянці ГРМ, а також порядок опублікування вільної потужності в розрізі ГРП визначаються Оператором ГРМ згідно з розділом VII цього Кодексу. Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається. У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] , як законний представник неповнолітнього власника майна, не звертався з письмовою заявою до сторони позивача про припинення розподілу природного газу на об`єкт за вищевказаною адресою. Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. 26.03.2015 року постановою НКРЕКП № 929 видано ПАТ «Полтавагаз» ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного, нафтового газу і газу (метану) вугільних родовищ та з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на території м. Полтава та Полтавської області (крім міст Кременчук, Лубни, Комсомольськ, Лубенського, Пирятинського, Оржицького, Гребінківського, Гадяцького, Семенівського та Кременчуцького районів Полтавської області та села Радянське Кобеляцького району Полтавської області) в зоні розташування розподільних газопроводів, що перебувають у власності та користуванні ПАТ «Полтавагаз», терміном дії з 07.04.2015р. по 06.04.2020р. 01.12.2015 року набрала чинності постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року за №2498 « Про затвердження Типового договору розподілу природного газу». 27.11.2015 року набрала чинності постанова Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30 вересня 2015 року «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем». Постановою НКРЕКП від 15.06.2017 № 778 (зі змінами та доповненнями) дана ліцензія видана ПАТ «Полтавагаз» без обмеження строку дії. Об`єкт споживача залишається приєднаним до системи газопостачання, із можливістю доступу до газорозподільної системи, відповідач остаточно не відмовлялася від послуг розподілу природного газу, про розірвання договору розподілу природного газу не заявляв., тому відповідно до пункту 9 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем. Відповідач не звільняється від зобов`язання оплати вартості послуг з розподілу природного газу. Отже, [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 28.09.2015 року була власницею за адресою: [ADDRESS] , а на підставі заяви-приєднанням № 40888 від 14.06.2017 року- побутовим споживачем послуг із розподілу природного газу за вказаною адресою. З дати набуття права власності (13.04.2021р.) на житлове приміщення, [PERSON] , як законний представник неповнолітнього власника вищевказаної квартири- [PERSON] , [INFO] , має представляти інтереси останнього у правовідносинах з приводу надання послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», та Цивільним кодексом України. За нормами статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті- виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. За змістом пункту 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»- індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За нормами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу- фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідно до пункту 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви- приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. В порушення умов договору розподілу природного газу, а саме, пункту 2.1 Типового договору сплата наданих послуг з розподілу природного газу до 20 числа (включно) місяця не здійснювалася, на підставі рахунка Оператора ГРМ, внаслідок чого АТ «Полтавагаз» було змушене звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. Згідно пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою НБУ від 04.07.2018р. №75, виписки з клієнтських рахунків є підтвердженням виконаних за операційний день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій/ електронній формі) із клієнтських рахунків обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку. Згідно пункту 65 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою НБУ від 04.07.2018р. №75 інформація про стан рахунків клієнтів може надаватись їх власникам та органам, які мають право на отримання такої інформації згідно із законодавством України. Відповідачем [PERSON] , як законним представником неповнолітнього власника майна, не було внесено змін до персоніфікованих даних, а тому рахунки-фактури за послуги розподілу природного газу формувалися Оператором ГРМ на прізвище попереднього власника, яким була відповідачка [PERSON] . Відповідно до підпункту 2 пункту 7.4. розділу VII Типового договору розподілу природного газу Споживач зобов`язується своєчасно повідомляти Оператора ГРМ про всі зміни щодо персоніфікованих даних в заяві-приєднанні та/або позаштатної роботи комерційного вузла обліку (лічильника газу). Відповідно до пункту 12.4. розділу ХІІ Типового договору розподілу природного газу, якщо в установленому порядку відбуваються зміни персоніфікованих даних до заяви- приєднання, Споживач повинен у місячний строк звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін. В зв`язку з вищевикладеним, відповідач [PERSON] не виконав свій обов`язок щодо звернення до Оператора ГРМ (АТ «Полтавагаз») із заявою про внесення змін до персоніфікованих даних до заяви-приєднання, як і не звертався з письмовою заявою до сторони позивача про припинення розподілу природного газу на об`єкт тому суд приходить до висновку, що відповідач, як законний представник, приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу, отримував послуги з розподілу природного газу, проте обов`язок щодо оплати цих послуг не виконав. За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідачі скористалися наданими послугами, натомість, всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконували, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем. Тому, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 369,28 грн., яка виникла до 13.04.2021 року; а з [PERSON] слід стягнути заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 2989,08 грн., за період, починаючи з 01.05.2021 року. Щодо стягнення штрафних санкцій суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до статей 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Крім того, ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд прийшов до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню: 128,83 грн.- 3% річних, 430,78 грн.- інфляційних витрат. Щодо розподілу судових витрат суд прийшов до наступного висновку. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У той же час, за змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору. Поняття «неправильний» тлумачиться в українській мові як такий, що не відповідає певним нормам, правилам, вимогам; не задовольняє вимог пропорції, симетрії і т. ін., а також як такий, що не відповідає істині, тому, що є в дійсності; помилковий, хибний; не такий, як треба; який не приводить до бажаних наслідків. Практика застосування цієї правової норми не є усталеною, водночас поняття «неправильні дії сторони» слід тлумачити у взаємозв`язку з поняттям «зловживання процесуальними правами». Як вбачається із застосування ч. 9 ст. 141 ЦПК України Верховним Судом у постановах від 17.09.2018 у справі №740/4059/17, від 25.04.2019 у справі №530/1035/16ц, від 25.09.2019 у справі №2-941/11, що принцип пропорційності розподілу судових витрат може бути не застосований у випадку зловживання стороною процесуальними правами, якщо в позові відмовлено - судові витрати можна покласти на відповідача, або можливо задовольнити позов та покласти на позивача судові витрати. Суд зазначає, що даний спір виник у зв`язку із тим, що [PERSON] не здійснювала оплату за отриманні послуги з розподілу природного газу, а [PERSON] , як законний представник неповнолітнього власника майна, не звертався із заявою про внесення змін до персоніфікованих даних до договору розподілу природного газу, та також не здійснював оплату за отриманні послуги з розподілу природного газу, не здійснював зняття показників лічильника газу та не передавав таку інформацію до АТ «Полтавагаз». Суд зазначає, що даний цивільний спір міг не виникнути, якби відповідачами були б надані необхідні документи до АТ «Полтавагаз» та виконані всі необхідні дії. Отже, можна зробити висновок про те, що саме бездіяльність відповідачів є наслідком подання позову, що у свою чергу стало підставою звернення відповідача [PERSON] за юридичною допомогою. При цьому сторона позивача права останнього не порушувала, з огляду на що суд вважає справедливим залишити за ним понесені судові витрати. Враховуючи задоволення позовних вимог у повному обсязі, суд вважає необхідним також стягнути з відповідачів на корить АТ «Полтавагаз» витрати по оплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн. (а.с. 2, 3), а саме- з [PERSON] у розмірі 285,40 грн. (з розрахунку 369,28 грн. * 3028,00грн./3917,97 грн.), з [PERSON] , у розмірі 2742,60 грн. (з розрахунку 3548,69 грн. * 3028,00грн./3917,97 грн.).

Outcome: approved