Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла її матір [PERSON] . Вказує на те, що після її смерті відкрилася спадщина за заповітом, який остання склала 26.05.2000 року, згідно якого вона заповіла їй все своє майно. Вказує на те, що до складу спадщини належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] . Однак, він не може оформити свої спадкові права через те, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Просить суд визнати за нею право власності на спадкове майно. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, проте її представник [PERSON] подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просив суд позов задовольнити, а справу розглянути без їх участі. Представник відповідача Тереблеченської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, однак сільська рада направила до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає повністю та справу розглядати у відсутності їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу (ч.4 ст.200 ЦПК України). У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливим винести рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] в с. Тереблече Глибоцького району Чернівецької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом від 26.05.2000 року за яким [PERSON] на випадок своєї смерті все своє майно заповіла [PERSON] . Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку немає. До складу спадкового майна належить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в [ADDRESS] . Крім того, встановлено, що приватним нотаріусом Кінащук Н.М. відкрито спадкову справу щодо майна [PERSON] за заявою спадкоємця - позивача [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом, однак, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно, оскільки не були надані правовстановлюючі документи, що про належність спадкового майна спадкодавцю. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем після смерті [PERSON] , що належним чином прийняла спадщину, проте на даний час вона позбавлена можливості оформити права на нерухоме майно у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved