Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» - Корнійчук Д.Д., через систему «Електронний суд» звернувся до Заводського районного суд міста Кам`янського із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначила, що 26.11.2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" і фізичною особою, якою є [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] за допомогою Веб-сайту (credos.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1308-3751. У відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ "Про електронну комерцію". Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію», електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На виконання зазначених вимог, Позичальнику було надано наступний одноразовий ідентифікатор С8631, для підписання Кредитного договору №1308-3751 від 26.11.2023 року, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до вище наведеного, обґрунтованим висновком є те, що без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт Кредитора до особистого кабінету, без отримання смс повідомлення з одноразовим ідентифікатором для підписання угоди, Кредитний договір між Позивачем та Відповідачем не був би укладений, а кредитні кошти не були би перераховані Відповідачу. Відповідно до умов Кредитного договору Кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати Відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: - сума кредиту - 8 400,00 грн.; - строк кредитування - 300 днів; - базовий період - 21 днів; - знижена % ставка - 2,50 % в день. Умовами Кредитного договору, укладеного між Позивачем та Відповідачем передбачено, що тип процентної ставки за користуванням Кредитом фіксована та процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши Відповідачу кредитні кошти відповідно до умов укладеного Кредитного договору. Позивач (через партнера АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02 грудня 2019 року) видав Відповідачу кредитні кошти на картковий рахунок вказаний Відповідачем в особистому кабінеті. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного Кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання Кредитодавця, а саме отримавши кредитні кошти Відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. В подальшому, Відповідач всупереч умовам Кредитного договору, ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України, порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит Кредитодавцю, а також не виконав в повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед Кредитодавцем за Кредитним договором. Станом на 24.03.2025 року загальний розмір заборгованості Відповідача за Кредитним договором становить: 83 118,00 гривень, а саме: - прострочена заборгованість за кредитом - 8 400,00 гривень, - прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 74 718,00 гривень. Разом з тим, Кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 41 118,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 42 000,00 гривень. Враховуючи вищезазначене, Кредитодавець просить суд у цьому позові стягнути з Позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме: - прострочена заборгованість за кредитом - 8 400,00 гривень; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 33 600,00 гривень; що разом становить 42 000,00 гривень. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.04.2025 цивільну справу № 208/5397/25 було розподілено судді Гречаній В.Г. Згідно із відповіддю №1339888 від 01.05.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру - [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 05.05.2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 208/5397/25 в порядку спрощеного позовного провадження . 22.06.2025 року представник відповідача [PERSON] - адвокат Івах Є.В. подав до суду відзив на позовну заяву. Зазначив, що Позивач вважає, що під обґрунтованим розрахунком (як способом обчислення кредитної заборгованості) слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових такої заборгованості внаслідок невиконання умов кредитного договору; очевидно що такий розрахунок має розкривати всю кількісну та якісну інформацію про кредитні зобов`язання, яка може бути корисною як користувачам кредитних коштів задля розуміння впливу кредиту на фінансове становище й результати його діяльності, так і для суду під час вирішення спору; розрахунок боргу повинен ґрунтуватися на умовах договору передусім щодо динаміки платежів за договором і їх зарахуванні на погашення складових боргу, що має ключове значення в контексті обґрунтованості розрахунку та визначення предмету стягнення (в даному випадку предмету позову), та включати в себе також відповідно стягнені суми коштів в рахунок погашення заборгованості за таким кредитним договором. В позові позивачем не наведено яким з методів (або іншим власним методом позивача) здійснено нарахування процентних доходів і витрат за Договором про відкриття кредитної лінії №1308-3751 продукту «CREDOS» від 26.11.2023 року. Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості - нарахування позивачем відсотків за кредитом починається з 26.11.2023 року по 20.09.2024 року: вже 26.11.2023 року відповідачу нараховано 210.00грн відсотків за ставкою 2.5% Нарахування позивачем відповідачу за ставкою 2.5% 210.00грн відсотків у день видачі кредиту (п.4.2.Договору), тобто вже 26.11.2023 року- вочевидь суперечить умовам відображеним у пункті 4.9 Договору про відкриття кредитної лінії №1308-3751 продукту «CREDOS» від 26.11.2023 року. Крім того, в силу неузгодженості між сторонами строку кредиту, та порядку обчислення процентної ставки за кредитом у Договорі про відкриття кредитної лінії №1308-3751 продукту «CREDOS» від 26.11.2023 року, відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» він є нікчемним. Згідно актуальної судової практики звернення до суду із вимогою «про визнання договору нікчемним» не відповідає ефективним способам судового захисту. Натомість суд встановивши що кредитний договір в силу вимог ч.1, 5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемним самостійно застосовує правові наслідки його нікчемності . Позивачем надано довідку із зазначенням суми боргу, а не обґрунтований розрахунок заборгованості, отже здійснено профанацію вимог п.3 ч.1 ст.175 ЦПК України в частині виконання позивачем свого процесуального обов`язку. Обов`язковим елементом доведення є встановлення судом факту підписання усіма сторонами електронного правочину в порядку ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», яке має бути підтверджено не доводами позовної заяви, а належними доказами. Паспорт споживчого кредиту від 16.11.2023 року №83-П не є частиною Договору про відкриття кредитної лінії №1308-3751 продукту «CREDOS» від 26.11.2023 року, в ньому не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. У задоволенні позову ТОВ «УКРКРЕДИТ ФІНАНС» просить відмовити у повному обсязі. 23.06.2025 року адвокат Івах Є.В. подав до суду клопотання про витребування доказів. 25.06.2025 року представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІННАС» - Мельник В.С. подала до суду додаткові пояснення у справі. Зазначила, щодо факту укладення між Позивачем та Відповідачем Кредитного договору №1308 3751 від 26.11.2023 року, а саме, у відповідності до норм ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про споживче кредитування» кредитний договір №1308-3751 від 26.11.2023 р. був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними ЗУ «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Позичальник, з метою укладення Договору та отримання кредитних коштів, самостійно формує відповідну Заявку на сайті Позивача. Відповідач попередньо ознайомився з Договором та Правилами надання споживчих кредитів, Паспортом споживчого кредиту Інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором №1308-3751 (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України, які складають єдиний договір в якому визначаються всі його істотні умови. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. На виконання та у відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», Відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор підписання кредитного договору №1308-3751 від 26.11.2023 року. C8631, для Таким чином, як зазначено вище, один з дозволених Законом підписів було використано при укладенні кредитного договору №1308-3751 від 26.11.2023 р. між Позивачем та Відповідачем. На підтвердження укладання кредитного договору №1308 3751 від 26.11.2023 року Відповідачем з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» було надано до суду електронний доказ в паперовій формі (роздруківка тексту кредитного договору) , підписаний одноразовим ідентифікатором «A3926». Зазначаємо, що матеріали справи свідчать про те, що оспорюваний договір укладений в електронній формі. З вищевикладеного вбачається, що Кредитний договір №1308-3751 від 26.11.2023 року укладений у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію». Щодо надання первинних бухгалтерських документів. Первинні бухгалтерські документи по рахунку клієнта, належать до інформації, що є банківською таємницею, порядок розкриття якої визначений Законом. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та відповідно до вищевказаної ліцензії виданої ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС». Таким чином, Позивач не відкриває рахунки, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку. Оскільки, ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, відповідно надати будь який первинний бухгалтерський документ стосовно рахунку [PERSON] чи будь які документи про отримання Відповідачем кредитних коштів є неможливим. Щодо підтвердження факту перерахування кредитних коштів Відповідачу ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» не є банківською установою відповідно до зазначеного раніше законодавства. Позивач здійснює діяльність із надання фінансових послуг, зокрема безготівковий переказ коштів без відкриття банківських рахунків. Позивачем до позовної заяви на підтвердження перерахування грошових коштів Відповідачу надавався лист (довідка) АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay та довідка про перерахування суми кредиту №1308-3751 від 26.11.2023 р., які підтверджують перерахування грошових коштів [PERSON] . Перерахування Відповідачу суми кредиту за Кредитним договором АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а не безпосередньо ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», було обумовлено наявністю укладеного між ними 02 грудня 2019 року Договору № 4010 від 02.12.2019 р. про надання послуг в системі LiqPay, у відповідності до умов якого (пункт 1.1.) цей Договір регулює відносини АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», згідно з якими АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надає дистанційне обслуговування, фінансові послуги з прийому платежів за допомогою системи LiqPay, а також забезпечує технологічне обслуговування з прийому платежів та перерахування грошових коштів за розпорядженням ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», на банківські картки Платників. Пунктом 1.3. Договору передбачено під «Системою LiqPay» у цьому Договорі Сторони погодили вважати платіжний сервіс АТ КБ «ПРИВАТБАНК», призначений для спрощення проведення розрахунків між фізичними особами, юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями в мережі Інтернет за допомогою персональних комп`ютерів та/або інших мобільних пристроїв. Щодо погодження сторонами умов кредитного договору №1308-3751 від 26.11.2023 р. зокрема щодо розміру та порядку нарахування процентів за користування кредитом, а також строку кредитування. Відповідно до п. 4.8. кредитного договору №1308-3751 від 26.11.2023 р. - Базовий період складає 21 (двадцять одна ціла, нуль сотих) календарних днів. Відповідно до п. 4.12. Договору Строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 300 (триста) календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику. Дата повернення (виплати) Кредиту 20.09.2024 року. Пунктом 4.7. Договору передбачено, що Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування Кредитом. Тип процентної ставки за користуванням Кредитом - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 3.00% (три цілих, нуль сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання Позичальником права користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою). Знижена процентна ставка становить 2.50 % (дві цілих, п`ятдесят сотих відсотки(-ів)) за кожен день користування Кредитом, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника до сумлінного виконання умов Договору. При заповненні заявки на отримання грошових коштів Відповідач сам обрав базовий період, а саме 21 день, протягом якого він буде сплачувати саме відсотки. З наведеного вбачається, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» детально було описано інформацію як щодо базового періоду, так і щодо строку кредиту (строку кредитування), оскільки Кредитним договором та Правилами відкриття кредитної лінії чітко розмежовано ці поняття. Відповідач взяв на себе зобов`язання та не виконав їх належним чином. Проценти визначені у договорі жодним чином не суперечать вимогам законодавства . Відповідач був ознайомлений з усіма умовами договору та погодився із ними. Таким чином, враховуючи вищезазначене, у кредитному договорі №1308 3751 від 26.11.2023 р. сторонами було погоджено умови щодо розміру процентів та [PERSON] погодився з такими умовами, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором (номер пароля) C8631. Щодо порядку нарахування процентів за користування кредитними коштами, який відображено в Розрахунку заборгованості за договором 1308-3751 від 26.11.2023 року, станом на 24.03.2025 р. З наданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що він відповідає вимогам Закону, є чітким, зрозумілим, узгоджується з умовами кредитного договору, з нього вбачається основний борг, нараховані відсотки, сума платежу та залишок нарахованих не погашених відсотків Відповідачем. Крім того, звертаю увагу суду, що відповідно до вищезазначеного розрахунку штраф та комісія стосовно [PERSON] не нараховувались. Відповідно до вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що: За період з 26.11.2023 року по 16.12.2023 року (включно) нарахування процентів відбувалось за Зниженою процентною ставкою 2.50 %, що передбачено умовами Договору за кожен день користування Кредитом протягом першого Базового періоду, та яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника до сумлінного виконання умов Договору (21 день х 210,00 грн. в день = 4 410,00 грн.). За період з 17.12.2023 року по 20.09.2024 року (включно) було застосовано Стандартну процентну ставку 3,0 % у зв`язку із простроченою заборгованістю, оскільки Відповідачем не було внесено жодного платежу на погашення заборгованості (279 днів х 252,00 грн. в день = 70 308,00 грн.). З вищезазначеного вбачається, що загальна сума заборгованості Відповідача за несплаченими відсотками станом на 24.03.2025 становить: 4 410,00 грн (з 26.11.2023 року по 16.12.2023) + 70 308,00 грн (з 17.12.2023 року по 20.09.2024) = 74 718,00 грн. (що відображено у розрахунку заборгованості). Після закінчення строку кредитування, а саме після 20.09.2024 року нарахування процентів за користування кредитом було зупинено, що також відображено в розрахунку заборгованості. Тобто Позивачем нараховувались проценти у відповідності до умов Договору, та у строк визначений Договором. Відповідно до розрахунку заборгованості (який міститься в матеріалах справи) штраф та комісія стосовно [PERSON] не нараховувались. Просить повністю задовольнити позовні вимоги. 27.06.2025 року адвокат Івах Є.В. подав до суду заяву, у якій просить повернути без розгляду представнику позивача додаткові пояснення та повернути подані ним нові докази. 27.06.2025 року адвокат Івах Є.В. подав до суду додаткові пояснення у справі. Зазначивши щодо неукладеності кредитного договору. Заперечуючи проти позову, відповідач посилається на недоведеність позивачем факту укладання Договору про відкриття кредитної лінії №1308-3751 продукту «CREDOS» від 26.11.2023 року, у наданій позивачем редакції, погодження усіх його істотних умов. Вважає безпідставними аргументи позивача пов`язані із посиланням на відповідні положення Цивільного кодексу України, Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» щодо принципової можливості укладання електронного договору (договору в електронній формі). Не заперечуючи щодо принципової правової можливості укладання електронного договору (договору в електронній формі), відповідач наголошує на тому, що правовим підґрунтям і підставою позову є дотримання сторонами вимог Закону України «Про електронну комерцію» під час його укладання, на чому наголошує й сам позивач у позові. Обраний стороною кредитора спосіб підписання Договору про відкриття кредитної лінії №1308-3751 продукту «CREDOS» від 26.11.2023 року - прямо суперечить ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», та є недоведеним. Проаналізувавши всі надані позивачем документи, вбачається, що жоден з них не був підписаний згідно вимог ст.12 Закону України «Про електрону комерцію», відтак у позивача не існує жодних правових підстав вимагати виконання умов Договору про відкриття кредитної лінії №1308-3751 продукту «CREDOS» від 26.11.2023 року. Щодо ненадання доказів перерахування кредитором боржнику суми кредиту (позики). У наданих позивачем додаткових поясненнях від 25.06.2025 року позивач зазначає: Позивачем до позовної заяви на підтвердження перерахування грошових коштів Відповідачу надавався лист (довідка) АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перерахування коштів від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему платежів LiqPay та довідка про перерахування суми кредиту №1308-3751 від 26.11.2023 р., які підтверджують перерахування грошових коштів [PERSON] Більш детальна інформація про перерахування грошових коштів, саме [PERSON] №1308-3751 від 26.11.2023 року. зазначена у Довідці про перерахування суми кредиту №1308-3751 від 26.11.2023 року (наявна в матеріалах справи) (складеної позивачем). Отже станом на сьогодні такі доводи позивача мають статус - не доведено. Згідно ст.1054 ЦК України саме на фінансову установу покладається обов`язок (а відповідно і тягар доведення у суді факту його виконання) надання позичальникові кредиту. У задоволенні позову ТОВ «УКРКРЕДИТ ФІНАНС» просить відмовити у повному обсязі. 30.06.2025 року адвокат Івах Є.В. подав до суду клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 19.08.2025 року клопотання адвоката Іваха Є.В. про витребування доказів - задоволено частково. 12.09.2025 року на виконання ухвали суду від 19.08.2025 року від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» надійшла відповідь. 16.09.2025 року адвокат Івах Є.В. подав до суду клопотання про витребування доказів. Ухвалою суду від 18.09.2025 року у клопотанні адвоката Іваха Є.В. - відмовлено. 18.09.2025 року адвокат Івах Є.В. подав до суду заяву про долучення до матеріалів справи доказів. 17.10.2025 року адвокат Івах Є.В. подав до суду клопотання, у якому зазначив, що встановлення сторонами договору розміру відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочки, що в результаті становить 33600.00грн коп., є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції - в даному разі в 4 рази перевищує основну суму боргу) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, адже тіло кредиту становить лише 8400.00 грн. Нарахована позивачем сума по відсоткам за користування кредитом 33600.00грн. значно перевищує суму кредиту (майже в 4 рази), а отже змістовне навантаження встановлення таких відсотків полягає не в компенсаційний, а в каральній, штрафній функції. Відповідач просить суд (у випадку неврахування інших аргументів), встановивши співрозмірність нарахованих відсотків невиконаному зобов`язанню відповідача та враховуючи інтереси обох сторін, з огляду на необхідність беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності і розумності, вважає, що належить зменшити розмір відсотків з 33600.00грн до розміру 5000.00 грн. 22.10.2025 року адвокат Івах Є.В. подав до суду клопотання про призначення експертизи. Ухвалою суду від 25.11.2025 року у клопотання адвоката Іваха Є.В. про призначення експертизи - відмовлено. Представник позивача разом з позовною заявою надала клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 12.01.2026 року адвокат Івах Є.В. у судовому засіданні зазначив на ст. 10 ЦПК України, наголосивши на необхідності її застосування. Наголосив на несправедливих умовах договору щодо нарахування відсотків. Просить повністю відмовити у позовній заяві або, у разі наявості підстав, частково задовольнити позовні вимоги. 12.01.2026 року у судовому засіданні після судових дебатів, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. На підставі ч.1 ст. 244 ЦПК України ухвалення судового рішення було відкладено та визначено дату та час судового засідання, в якому буде відбуватися проголошення судового рішення, про що учасники справи були повідомлені у спосіб, встановлений ЦПК України. Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи. 26.11.2023 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС" і [PERSON] було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1308-3751 продукту «Credos». Відповідно до умов Кредитного договору погоджені наступні умови: сума кредиту - 8400,00 грн.; - строк кредитування - 300 днів; - базовий період - 21 днів; - знижена % ставка - 2,50 % в день. Даний договір підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором С8631. Відповідно до Довідки про перерахування суми кредиту №1308-3751 від 26.11.2023 року сума перерахування складає 8400,00 грн. на картку [NUMBER] . Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 24.03.2025 року вбачається, що відповідач не виконав умови договору, не вносив платежі за кредитним договором. Також вбачається, що позивач нараховув відсотки за користування кредитом в межах, визначених договором, а саме по узгоджену дату повернення кредиту -20.09.2024року. Загальна заборгованість відсповідача складає 83118,00 грн. Відповідно до Договору №4010 від 02.12.2019 року про надання послуг в системі LiqPay між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» домовлено регулювання відносин банку з клієнтом, згідно з якими банк надає дистанційне обслуговування, фінансові послуги з прийому платежів за допомогою системи LiqPay, а також забезпечує технологічне обслуговування з прийому платежів та перерахування грошових коштів за розпорядженням клієнта на банківські картки платників. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно положень ч. 1ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. У частині першій статті 218 ЦК України передбачено, що заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У ч. 1 ст. 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України. У даному випадку правовідносини між сторонами справи виникли на підставі укладеного в електронній формі кредитного договору з використанням визначених сторонами ідентифікаторів особи, яка отримує кредитні кошти, що належним чином відповідає вимогам профільного законодавства, зокрема, ст.ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і літер, або тільки цифр, або тільки літер, яку заявник отримує за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Договір про надання фінансового кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового пароля-ідентифікатора, тобто укладення між сторонами кредитного договору підтверджено належними та допустимими доказами. Аналогічний висновок викладений у постанові КЦС в складі Верховного Суду від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19. Кредитний договір укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому [PERSON] через особистий кабінет на веб-сайті позивача подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе, та підтвердив умови отримання кредиту шляхом натискання відповідної кнопки, після чого ТОВ «Укр кредит фінанс» надіслало відповідачу за допомогою засобів зв`язку одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач і використав для підтвердження підписання кредитного договору, що укладення кредитного договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України Про електронну комерцію вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Отже, встановивши, що без здійснення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, суд дійшов обґрунтовано висновку, що цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі №234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Встановивши зазначені обставини у справі, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі укладений кредитний договір, за умовами якого відповідач зобов`язався прийняти грошові кошти та повернути їх частинами у визначений договором строк, а також сплатити відповідні проценти у погодженому сторонами розмірі за користування такими кредитними коштами. Доказів повернення вказаних грошових сум кредитору у вигляді тілу кредиту або процентів матеріали справи не містять. Отже, підписавши кредитний договір, [PERSON] посвідчив свою обізнаність та згоду з його умовами, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їх внутрішній волі, правочин вчинено в формі, встановленій законом, та він був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним, а саме отримання кредитних коштів позичальником, що і було здійснено сторонами. Відповідач з власної ініціативи звернувся за отриманням кредиту до вільно обраної ним фінансової установи, а саме ТОВ «Укр кредит фінанс», отримавши від останньої всю передбачену законодавством інформацію перед укладанням договору. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд доходить висновку, що кредитний договір №1308-3751 від 26.11.2023 року укладений сторонами у спосіб визначений чинним законодавством України. Отже, на підтвердження існування договірних відносин позивачем по справі було надано кредитний договір №1308-3751 від 26.11.2023 року. Документ підписаний відповідачем [PERSON] за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором С8631. Щодо нарахування відсотків. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч. 2 ст. 625 ЦК України). Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Регулятивні відносини між сторонами кредитного договору (позики) обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними у його межах періодичними платежами). Однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту (позики), в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні. Як вже було встановлено матеріалами справи, що 26.11.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1308-3751, за умовами якого кредитодавець відкриває для позичальника кредитну лінію із сумою кредиту 8400 000,00 грн, базовий період - 21 день до 16.12.2023 року, строк кредитування - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, датою повернення кредиту - 20.09.2024 р., зі сплатою процентів за користування кредитом за базовою ставкою 3,00% за кожен день користування кредитом. Пункт 1.1. укладеного між сторонами договору про відкриття кредитної лінії №1308-3751 від 26 листопада 2023 року, визначає базовий період сплати відсотків як проміжки часу впродовж строку дії Договору, в останні дні яких у позичальника настає обов`язок сплати відсотків за користування кредитом. Кількість днів у базовому періоді вказана у розділі 4 цього договору і визначена сторонами на підставі пропозиції кредитодавця, сформованої з урахуванням побажань позичальника, наданих в процесі звернення щодо отримання кредиту через веб-сайт кредитодавця. Проценти за користування кредитом - грошові кошти, які згідно Договору Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю за користування Кредитом. Нарахування Процентів здійснюється за процентними ставками, що визначені у Договорі. Пунктом 3.11 передбачено, що сторони узгодили, що Кредитодавець надсилає (повторно надсилає) Позичальнику підписаний Договір у Особистий Кабінет Позичальника та на його електронну адресу denistorohtij819@gmail.com. Пункти 4.7. - 4.9 Договору визначають, плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування Кредитом. Тип процентної ставки за користування кредитом - фіксована. Процентна ставка за користування Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом, однак Позичальнику на умовах, вказаних у даному договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за пільговою та/ або зниженою процентними ставками. Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом усіх умов відповідної програми лояльності. Базовий період складає 21 календарних днів та починається з дати надання/ видачі кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього базового періоду. Перебіг останнього базового періоду закінчується в останній день строку дії цього Договору. Сплату процентів за користування кредитом позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніше останнього дня кожного базового періоду. Проценти за користування кредитом вважаються сплаченими з моменту зарахування грошових коштів на банківський рахунок кредитодавця. Відповідно до п. 4.12. Договору, Строк кредитування, тобто, строк на який надається Кредит Позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 20.09.2024 року. Строк Договору є рівним Строку кредитування. В частині виконання зобов`язань Договір діє до повного та належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором. Відповідно до п. 4.10 Договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: - стандартна процентна ставка становить 3,00% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування Кредитом за Зниженою та/ або Пільговою ставкою); Пунктом 4.13. Реальна річна процентна ставка на дату укладення цього Договору складає п`ятсот сімдесят дві тисячі чотириста шістдесят п`ять цілих, нуль сотих відсотки(-ів). Пунктом 4.14 Договору визначено, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору (за весь Строк кредитування) складає 84 000,00 грн, та включає в себе: суму Кредиту та проценти за користування Кредитом. За умовами п. 5.1. Договору, Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю отриманий Кредит та нараховану Кредитодавцем неустойку (якщо неустойка буде нарахована Кредитодавцем) не пізніше ніж в останній календарний день Строку кредитування, вказаного у п. 4.12. цього Договору, шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок Кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. Кредит вважається повернутим Кредитодавцю з моменту зарахування необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок Кредитодавця. За умовами п. 5.3. Договору, якщо Позичальник має намір повністю достроково повернути Кредит, тобто до закінчення Строку кредитування, Позичальник сплачує у повному обсязі всю суму неповерненого Кредиту та залишок несплачених процентів за фактичний строк користування Кредитом за ставкою визначеною умовами даного Договору, тобто за строк з моменту отримання Кредиту до моменту повернення Кредиту Кредитодавцю шляхом здійснення безготівкового переказу на банківський рахунок Кредитодавця у порядку, визначеному у Правилах. З дати зарахування коштів на банківський рахунок Кредитодавця у сумі, достатній для повної оплати вказаних вище зобов`язань, Кредит вважається погашеним у повному обсязі, зобов`язання Позичальника за Договором припиняються. У п. 2.3 Договору, кредитодавець рекомендував позичальнику для мінімізації загальних витрат здійснити повне погашення Кредиту не пізніше останнього дня першого Базового періоду строку кредитування з 26.11.2023 року по 16.12.2023 року в розмірі 12810 грн., яка включає 8400 грн. суми кредиту та 4410,00 грн. процентів за користування кредитними коштами. Отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 15000 грн. підтверджено довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту за кредитним договором № 1308-3751 від 26.11.2023 р. за допомогою системи LIQPAY ID платежу - 2396453865, канал LigPay, дата видачі - 26.11.2023, сума - 8400,00 грн, на платіжну карту відповідача [NUMBER] , яка останнім була указано у кредитному договорі. Без реєстрації та здійснення входу на веб-сайт товариств за допомогою логіна і пароля особистого кабінету та без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, кредитний договір не був би укладений, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постановах від 07 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 10 червня 2021 року у справі №234/7159/20, від 12 серпня 2022 року у справі №234/7297/20, від 09 лютого 2023 року у справі №640/7029/19. Отже, вказані умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір процентів за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому ст. 627 ЦК України. При цьому проценти за кредитним договором, згідно статті 1056-1 ЦК України, не мають компенсаційного характеру та є платою за користування чужими грошима, їх розмір визначається сторонами договору, тому положення пункту 5 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до умов договору про встановлення розміру процентів не може застосовуватись. Таким чином, суд дослідив матеріали справи та дійшов висновку, на підставі пункту 5 частини 3 статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки зазначена норма законодавства стосується прав кредитора отримати компенсацію за порушення зобов`язань з боку споживача, а в даному випадку мова йде про відповідальність споживача за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, яка не є сталою величиною, так як розраховується з урахуванням тривалості наявного прострочення, яка може бути недостатньою для висновків про такий розмір коштів, що має сплатити позичальник, [PERSON] підписуючи договір, був ознайомлений з його умовами, відповідно розумів їх зміст та розмір процентів. Дана позиція узгоджується з постановою Дніпровського апеляційного суду від 22.12.2025 року у справі № 189/2042/25. Крім того, судом враховано, що позивач прийняв рішення про можливість застосування до Позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а саме часткового списання заборгованості Позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 41 118,00 гривень за умови погашення Позичальником решти заборгованості за Кредитним договором в розмірі 42 000,00 гривень. Кредитодавець просить стягнути з Позичальника не повну суму заборгованості за Кредитним договором, а лише її частину, а саме:- прострочена заборгованість за кредитом - 8 400,00 гривень;- прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 33 600,00 гривень; що разом становить 42 000,00 гривень. Суд наголошує, що погоджені сторонами умови щодо строку кредитування - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику та відсоткових ставок. Згідно розрахунку заборгованості вбачається, що кредитодавець дотримався узгоджених вимог, та нараховував відсотки за 300 днів користування кредитом. Тобто, самим позивачем було проявлено лояльністю по відношенню до свого клієнта - [PERSON] , зменшивши розмір узгоджених сторонами відсотків. Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед позивачем, не довів відсутність заборгованості. Дана позиція узгоджується з постановою Дніпровського апеляційного суду від 02.12.2025 року у справі № 199/7714/24. У постанові Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі №910/14452/20 зазначено, що Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі №910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі №917/1307/18, від 18 листопада 2019 року у справі №902/761/18, від 04 грудня 2019 року у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19). Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Також суд зазначає, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що кредитний договір № 1308-3751 від 26.11.2023 року укладений у спосіб, визначений чинним законодавством та матеріалами справи безспірно стверджується дійсність грошової вимоги ТОВ «Укр Кредит Фінанс» по стягненню заборгованості, а тому позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором на користь позивача в розмірі 42000 000,00 грн., яка складається з: 8400,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, та 33600,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими відсотками, підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивачем понесені судові витрати у розмірі 2422,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 68063 від 16.04.2025 року, як судові витрати на оплату судового збору при зверненні із позовом. Враховуючи прийняття рішення про задоволення позовних вимог, згідно до ст. 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню у повному обсязі відповідачем, на користь позивача. Згідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати відшкодовуються пропорційно до задоволених позовних вимог, а враховуючи встановлених підстав для задоволення заявлених вимог у повному обсязі, підлягають покладенню на відповідача у повному обсязі.

Outcome: approved