Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

21.08.2025 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою та просить ухвалити рішення про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, а саме Державного акту серії ЯЖ №316913 на право власності на земельну ділянку площею 2,00 га, для введення особистого селянського господарства, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010851800041, виданого на ім`я « [PERSON] », мотивуючи заяву тим, що 25 вересня 2008 року заявнику на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації Одеської області №448/А-2008 від 01 серпня 2008 року, виданий Державний акт серії ЯЖ №316913, в якому невірно зазначили українською мовою прізвище, а саме « [PERSON] » замість « [PERSON] », проте як згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 12 червня 1998 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області, де прізвище зазначено « [PERSON] ». Дані обставини позбавляють заявника можливості зареєструвати право власності на названу земельну ділянку в реєстраційних установах, зокрема у реєстраційній службі Василівської сільської ради Болградського району Одеської області. Внести зміни в розпорядження або до державного акту на цей час неможливо, тому заявник змушений звертатися до суду для визнання належним йому державного акту. Ухвалою судді від 28.08.2025 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, у заяві просив про розгляд справи у його відсутності. Представник заінтересованої особи - Болградської районної державної адміністрації Одеської області Шарафаненко М., в судове засідання не прибув, надав 05.09.2025 року через систему «Електронний суд» заяву про розгляд справи без участі представника Болградської РДА, проти задоволення вимог не заперечує. Представник заінтересованої особи - Василівської сільської ради Болградського району Одеської області Бойчев П. в судове засідання не прибув, надав 10.12.2025 року заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради, вимоги визнав у повному обсязі. Розглянувши подані документи та матеріали, суд прийшов до висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Зі змісту зазначеної норми права, а також роз`яснень, викладених у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» випливає, що в порядку окремого провадження суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений або знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; із заяви про встановлення факту не вбачається спору про право; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Отже, у судовому порядку встановлюються тільки такі факти, які мають юридичні наслідки і від встановлення яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника і в судовому порядку можливе лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. При зверненні до суду із заявою про встановлення юридичного факту важливе значення має мета його встановлення, оскільки саме вона дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. У судовому засіданні встановлено, що за паспортом громадянина України серії [NUMBER] , який виданий 12 червня 1998 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області, заявника ідентифіковано за прізвищем, українською мовою « [PERSON] » (а.с.5). Так, на підставі розпорядження Болградської районної державної адміністрації від 01 серпня 2008 року №448/А-2008, 25 вересня 2008 року заявнику було видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №316913, яким підтверджено йому право власності на земельну ділянку загальною площею 2,00 га, яка розташована на території Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області (на даний час це територія Василівської сільської ради), цільове призначення якої - для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер №5121484100:01:001:0769 (а.с.10), але в цьому акті прізвище заявника зазначено « [PERSON] », в той час як за паспортом громадянина України прізвище « [PERSON] ». Державний акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010851800041. Згідно архівного витягу з розпорядження Болградської районної державної адміністрації Одеської області №448/А-2008 від 01 серпня 2008 року заявнику передано у приватну власність земельну ділянку площею 2,00 га для введення особистого селянського господарства. Відповідно до довідки №206 від 01 серпня 2025 року видана виконавчим комітетом Василівської сільської ради Болградського району Одеської області, про те що [PERSON] дійсно належить вищезазначена земельна ділянка і що у даному акті допущена помилка щодо написання прізвища власника земельної ділянки: замість « [PERSON] » на українській мові надруковано « [PERSON] », але виправити цю помилку сільська рада не має можливості, оскільки Державний акт виданий Болградською районною адміністрацією. Згідно листа №01/н-42/25/26 від 04.08.2025 року, який виданий Болградською районною державною адміністрацією, де зазначено, що внести виправлення до державного акту неможливо, оскільки на даний час така процедура не передбачена чинним законодавством. Статтею 3 ЦК України встановлено, що судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність є загальними засадами цивільного законодавства. Відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав. За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм «поза розумним сумнівом» (див.рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»). Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що докази на які посилається заявник, достатні для встановлення факту того, що в державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ № 316913, виданого на прізвище « [PERSON] », було допущено помилку в написанні прізвища заявника. При таких обставинах, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника є обґрунтованими і відповідно до статті 315-319 ЦПК України підлягають задоволенню.

Outcome: approved