Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту № 1495004 від 14.03.2024 року, укладеним у електронній формі між відповідачкою та первісним кредитором ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», право вимоги за яким перейшло до позивача на підставі договору факторингу № 27062025 від 27.06.2025 року. Позивач просить стягнути з відповідачки 68 424,88 грн заборгованості (6 999,99 грн основний борг, 57 924,89 грн проценти, 3 500,00 грн штрафні санкції), а також судові витрати, зокрема судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 26 листопада 2025 року по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 10 грудня 2025 року продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві висловлено прохання розгляду справи за відсутності представника позивача. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом спрямування на відому адресу проживання судової повістки та розміщенням виклику в судове засідання на офіційному веб-сайті Судової влади України. Оскільки зі змісту позовної заяви не вбачається заперечень проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, повторно в судове засідання не з`явився, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд дійшов таких висновків. Судом установлено, що 14.03.2024 року між ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 1495004, згідно з яким відповідачці надано кредит у розмірі 7 000 грн (а.с. 39-48). 27.06.2025 між ТзОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» укладено Договір факторингу № 27062025, відповідно до якого позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором № 1495004 від 14.03.2024 року (а.с. 141-160). Відповідно до розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 1495004 від 14.03.2024 року заборгованість [PERSON] , яка виникла в зв`язку з невиконанням нею договірних зобов`язань, становить 68 424,88 грн, з яких: 6 999,99 грн заборгованість за сумою кредиту; 57 924,89 грн нарахованих процентів первісним кредитором; 3 500,00 грн штрафних санкцій (а.с. 56). Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Статями 625, 629 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до договору. Статями 625, 629 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачки на користь ТОВ Фінансова компанія «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» суми заборгованості за кредитним договором № 1495004 від 14.03.2024 року в розмірі 68 424,88 грн. Статтею 59 Конституції України закріплено право кожного на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом частини 1 статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Із положень статті 137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу, у разі задоволення позову покладаються на позивача. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Інтереси позивача у справі представляє адвокат Столітній Михайло Михайлович, який діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10, виданого Радою адвокатів Київської області 18 вересня 2020 року (а.с. 82). Звертаючись до суду, позивач відповідно до вимог статті 134 ЦПК України у позовній заяві зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, який включає витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. На підтвердження понесення таких витрат до позовної заяви долучено: договір про надання правової допомоги № 0107 від 01.07.2025 року; ордер; акт прийому передачі виконаних робіт № 12165 від 19.11.2025 року; детальний опис наданих послуг від 19.11.2025 року (а.с. 55, 74-76). Оцінивши подані докази, обсяг наданих представником позивача послуг, їх співмірність складності справи, а також документально підтверджений перелік виконаних робіт, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000,00 грн. Відповідачка не скористалася своїм процесуальним правом та не подала заперечень щодо розміру заявлених витрат на правничу допомогу, у тому числі не навела доводів про їх неспівмірність або необґрунтованість. За таких обставин суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу є обґрунтованими, співмірними та підтвердженими належними і допустимими доказами, а тому підлягають стягненню з відповідачки. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, який підлягає стягненню на його користь з відповідачки.

Outcome: approved