Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

До суду з вказаним позовом звернулося ТОВ «ФК «Ейс»», обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 19.07.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідач уклали кредитний договір № 413706892 у формі електронного документа, з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора, відповідно до якого відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 6100,00 грн., які були перераховані на банківську картку № [NUMBER] , та зобов`язався їх повернути разом із відсотками. Зобов`язання відповідачем не виконані, у зв`язку з чим виникла заборгованість. 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ "Таліон Плюс" уклали договір факторингу № 28/1118-01. В подальшому, до вказаного договору факторингу укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. Відповідно до реєстру прав вимоги № 2152 від 21.09.2021року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило, а ТОВ "Таліон Плюс" набуло право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. 05.08.2020 року року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» уклали договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс»» набуло право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. Відповідно до реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило, а ТОВ "Таліон Плюс" набуло право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором. 29.05.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» уклали договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 413706892 від 19.07.2021 року. Відповідно до реєстру прав вимоги № б/н від 29.05.2025 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило, а ТОВ "Таліон Плюс" набуло право вимоги до відповідача за вищевказаним кредитним договором Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 413706892 від 19.07.2021 року в розмірі 21697,70 грн. та судові витрати: судовий збір в розмірі 2422,40 грн. і витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн. Процесуальні дії: Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.06.2025 року визначено головуючого суддю Мартинцову І.О. Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.07.2025 року відкрито провадження, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Судом було вжито належних заходів для повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Сторонам було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі. Заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» у позовній заяві просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. З відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1511114 від 24.06.2025 року вбачається, що відповідач [PERSON] значиться зареєстрованою з 08.04.2004 року за адресою: [ADDRESS] . За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження. Однак, поштове вкладення повернулося до суду без вручення з відміткою поштового відділення про причини повернення: «адресат відмовився», тобто вважається, що відповідач повідомлений належним чином. Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи за адресою зареєстрованого місця проживання, однак, останній своїм процесуальним правом подачі відзиву не скористався, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи тане надіслав, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в справі матеріалами, що відповідає вимогам ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне. Фактичні обставини справи встановлені судом. Судом встановлено, що 19.07.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 413706892 у формі електронного документа, з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора Відповідно до п. 1.1 кредитного договору кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 6100 грн., на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язалася повернути кредит на сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до п.п. 1.3. кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало відповідачу перший транш за договором в сумі 6100 грн., який має бути повернуто 18.08.2021 року. Загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту за всіма наданими траншами, що отримані позичальником протягом всього строку дії договору (п. 1.5 договору). Відповідно до п.1.7 кредитного договору кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме: до 18.08.2021 року. У разі надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. Відповідно до п.1.8 договору сторони погодили, що встановлений в п. 1.7 договору строк дисконтного періоду та, відповідно, строк надання кредитної лінії може бути продовжено позичальником шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. Кількість продовжень дисконтного періоду на умовах описаних в цьому пункті, не обмежена. Невід`ємною частиною цього договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця (п. 4.1. договору). Сторони дійшли згоди, що строк дії договору обчислюється з моменту його підписання електронним підписом одноразовим індикатором та до закінчення строку надання кредиту, визначеного в п. 1.2. Договору. Строк дії договору може бути продовжено з урахуванням умов продовження строку надання кредиту передбачених п. 1.3. та п. 1.7 Договору. У будь-якому разі зобов`язання, що виникли під час дії Договору, діють до повного їх виконання ( п. 5.2.) Умови кредитування додатково погоджені сторонами і в Паспорті споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до Договору № № 413706892 від 19.07.2021 року. На підтвердження укладення договору ТОВ «ФК «ЕЙС» надало довідку щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», в якій зазначено, що договір був підписаний відповідачем з використанням одноразового ідентифікатора: MNV8ЕХ58, направленого останньому 19.07.2021 року о 19:58:08, на номер мобільного телефону: [NUMBER] , який зазначений в заявці на отримання грошових коштів в кредит від 19.07.2021 року. На підтвердження надання кредиту шляхом безготівкового зарахування ТОВ «ФК «ЕЙС» надало копію платіжного доручення від 19.07.2021 року на суму 6100 грн., які були переведені на картку відповідача № [NUMBER]. Повідомленням АТ «Універсал Банк» від 08.08.2025 року, наданим на виконання ухвали суду від 07.07.2025 року про витребування доказів, підтверджено, що платіжну картку № [NUMBER] , на яку в період з 19.07.2021 року по 24.07.2021 року були зараховані кошти у сумі 6100 грн., було емітовано банком на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). При цьому, номер мобільного телефону: [NUMBER] був фінансовим номером телефону за платіжною карткою № [NUMBER] та знаходився в анкетних даних [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). Відповідно до розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором, наданим ТОВ Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість відповідача за кредитним договором № 413706892 від 19.07.2021 року станом на 21.09.2021 року становить 13840,90 грн., з яких 6100 грн. заборгованість за основною сумою боргу; 7881,20 грн. заборгованість за процентами. 28 листопада 2018 року між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, відповідно до п. 2.1. якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором. Згідно п. 1.3. вказаного договору під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом 4.1. договору факторингу встановлено, що наявне право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного реєстру прав вимоги, по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Відповідно до п. 8.2. договору строк дії цього договору закінчується 28 листопада 2019 року. У подальшому строк дії договору продовжено сторонами укладенням ряду додаткових угод до 31 грудня 2024 року, включно. 21 вересня 2021 року на виконання вимог договору факторингу № 28/1118-01, укладеного 28.11.2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» складено та підписано реєстр прав вимоги № 152, за яким передані (відступлені) права вимоги до відповідача за кредитним договором № 413706892 від 19.07.2021 року на загальну суму заборгованості 13981,20 грн., з яких: 6100 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7881,20 грн. - сума заборгованості за відсотками. Таким чином, відповідно до умов договору факторингу №28/1118-01 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 413706892 від 19.07.2021 року, що вбачається з реєстру прав вимоги № 152 від 21.09.2021 року. Згідно з розрахунком заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором, наданим ТОВ «Таліон Плюс», станом на 31.07.2023 становить 21697,70 грн., з яких: 6100 грн. - прострочена заборгованість за тілом кредиту, 15597,70 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №05/0820-01, згідно п. 2.1. якого клієнт ТОВ «Таліон Плюс» зобов`язується відступити фактору ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п. 4.1. право вимоги переходить від клієнта до фактора з моменту підписання ними відповідного Реєстру прав вимоги, по формі встановленій у відповідному Додатку. Пунктом 8.2. договору встановлено, що строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1 цього договору, та закінчується 04.08.2021 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором. ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» сплатило ТОВ «Таліон плюс» суму фінансування згідно реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 та договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року, що підтверджується копією платіжної інструкції від 01.08.2023 року за № 4484. 31.07.2023 року на виконання п. 2.1. договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» складено та підписано реєстр прав вимоги № 10, за яким передані (відступлені) права вимоги до відповідача за кредитним договором № 413706892 від 19.07.2021 року на загальну суму заборгованості 21697,70 грн., з яких: 6100 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15597,70 грн. - сума заборгованості за відсотками. Таким чином, відповідно до умов договору факторингу №05/0820-01 від 05.08.2020 року до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 413706892 від 19.07.2021 року, що вбачається з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 року. 29 травня 2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу № 29/05/25-Е, відповідно до п. 1.1. якого фактор ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-боржників, включаючи суму основного зобов`язання (суму позики), плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно з додатком № 1, який є невід`ємною частиною договору. Пунктом 1.2. договору встановлено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованостей та є невід`ємною частиною цього договору. ТОВ «ФК «ЕЙС» сплатило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» суму фінансування за відступлення права вимоги згідно договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025, що підтверджується копієями долучених до справи платіжних інструкцій. 29.05.2025 між ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» було підписано акт приймання-передачі реєстру боржників до договору факторингу №29/05/25-Е, згідно якого на виконання вимог п. 1.2. вказаного Договору факторингу кредитор передав, а новий кредитор прийняв реєстр боржників, після чого від клієнта до фактора переходить право вимоги заборгованості від божників в кількості 7277. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 29/05/25-Е від 29.05.2025, у вказаному реєстрі відповідач [PERSON] під порядковим номером 981 значиться як боржник за договором № 413706892 від 19.07.2021 року сума заборгованості за яким становить 21697,070 грн., з яких: 6100 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 15597,70 грн. - сума заборгованості за відсотками. Таким чином, суд вважає, що ТОВ «ФК «ЕЙС»» надано належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу права вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором № 413706892 від 19.07.2021 року. Відповідно до виписки з особового рахунку за вказаним кредитним договором, наданим ТОВ «ФК «ЕЙС», за період з 29.05.2025 по 05.06.2025, заборгованість становить 21697,70 грн., з яких: 6100 грн. - прострочене тіло, 15597,70 грн. - сума заборгованості за простроченими відсотками. Нормативно-правове обґрунтування. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст.1048 ЦК України) Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Оцінка суду. Матеріалами справи підтверджено неналежне виконання позичальником умов кредитного договору щодо повернення кредитних коштів (тіла кредиту), а тому позовні вимоги в частині стягнення суми заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 6100,00 грн. підлягають задоволенню. Позивачем заявлено також вимогу про стягнення заборгованості за відсотками в сумі 21697,70 грн та надано розрахунки заборгованості. Суд вважає, що вказані розрахунки не відповідають вимогам законодавства та умовам договору. Так, згідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість відповідача за кредитним договором № 413706892 від 19.07.2021 року становить 13840,90 грн., та складається з 6100,00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 7881,20 грн. заборгованості за відсотками. В свою чергу, згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» заборгованість відповідача за кредитним договором № 413706892 від 19.07.2021 року становить 21697,70 грн., та складається з 6100,00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 15597,70 грн. заборгованості за відсотками. Тобто нарахування відсотків за межами встановленого в договорі строку кредитування було здійснено і ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс». Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц зробила висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16. Відповідно до умов кредитного Договору кредитної лінії № 413706892 від 19.07.2021 року кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником, а саме: до 18.08.2021 року. Доказів пролонгації договору кредиту та вчинення відповідачем дій визначених п. 1.8 Договору (сплата всіх нарахованих відсотків та активація функції продовження строку Дисконтного періоду) матеріали справи не містять. Враховуючи вищевказану правову позицію Верховного Суду, суд вважає, що відповідач мав право нарахувати відсотки лише за 30 днів користування кредитом в сумі 2177,70 грн., що відповідає розміру нарахованих відсотків при укладенні кредитного договору ( п. 1.14.1. Договору). В іншій частині позовних вимог щодо стягнення відсотків суд підстав для задоволення позову не вбачає. Таким чаном з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 413706892 від 19.07.2021 року в сумі 8277,70 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту - 6100 грн., простроченої заборгованості за процентами - 2177,70 грн. Крім того, згідно вимог ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволених вимог в сумі 924,14 грн. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 статті 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, на підтвердження понесених витрат на надання правової допомоги позивачем подано договір № 29/05/25-01 про надання правничої допомоги від 29.05.2025 р., додаткову угоду № 25770532062 від 30.05.2025 року,акт прийому-передачі наданих послуг від 05.06.2026 року; протокол погодження вартості послуг (додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги №29/05/25-01 від 29.05.2025 р.). Проаналізувавши зміст наданих позивачем документів на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу, суд, враховуючи предмет спору, обсяг досліджених адвокатом документів, сталу практику даної категорії справ та часткове задоволення позову дійшов висновку, що за даних обставин наявні підстави для стягнення з відповідача на користь ТОВ « ФК «ЕЙС» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2670,50 грн., що є пропорційним до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial