Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

25.11.2025 до суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що 03.10.2022 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 436940 про надання коштів на умовах споживчого кредиту по продукту «NewShort», відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» надало відповідачу грошові кошти в розмірі 5000,00 грн, а відповідач зобов`язалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Договір було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Кошти кредиту надаються ТОВ «Селфі Кредит» у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . 01.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» було укладено договір факторингу № 01022024, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 436940 від 03.10.2022. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Однак, у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань, у неї утворилась заборгованість за кредитним договором № 436940 від 03.10.2022 в розмірі 44600,00 грн, з яких 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 39600,00 грн - заборгованість за відсотками, яку позивач просить суд стягнути на свою користь, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 8000,00 грн Ухвалою суду від 04.12.2025 відкрито провадження у справі № 141/964/25 та з врахуванням вимог ст. 274 ЦПК України вирішено розгляд справи провести в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами 15.01.2026, зобов`язано позивача в порядку ст. 83 ЦПК України надати суду докази направлення [PERSON] повідомлення про відступлення права вимоги заборгованості за кредитним договором № 436940 від 03.10.2022 та обґрунтований розрахунок з посиланням на докази сплати відповідачем коштів за кредитним договором № 436940 від 03.10.2022. Поряд з цим, ухвалою суду від 04.12.2025 зобов`язано відповідача в порядку ст. 83 ЦПК України надати суду докази погашення боргу за кредитним договором № 436940 від 03.10.2022. 08.12.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» Усенка М.І. на виконання вимог ухвали суду від 04.12.2025 надійшла заява. Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал», будучи належним чином повідомленим про дату та місце розгляду справи № 141/964/25, жодних інших заяв чи клопотань суду не подав, натомість, в позовній заяві від 14.11.2025 представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» адвокат Усенко М.І. просить суд розгляд справи проводити без участі представника позивача. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлялась про дату та місце розгляду справи № 141/964/25 шляхом скеровування кореспонденції суду по місцю реєстрації, однак відзив на позовну заяву до суду не направила, а також жодних інших заяв чи клопотань до суду не подала, при цьому, конверт з кореспонденцією суду (ухвала суду від 04.12.2025), надісланий на адресу місця реєстрації відповідача, повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним повідомленням. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи № 141/964/25, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 03.10.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (далі по тексту - товариство) та [PERSON] (далі по тексту - споживач) було укладено в електронній формі договір № 436940 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» (далі по тексту - договір). Згідно п. 1.1. договору укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача в ІТС товариства здійснюється під час входу споживача в особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення одноразового коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до веб-сайту/ІТС Товариства. Згідно п.1.3-1.4. договору сума кредиту (загальний розмір) складає: 5000,00 грн. Тип кредиту - кредит. Строк кредиту 365 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів, визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі іменується графік платежів), що є додатком № 1 до цього договору. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка становить 2,2 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п. 1.4. цього договору (п. 1.5 договору). Відповідно до п. 1.6.-1.7.1. договору мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби. Орієнтовна реальна річна процентна ставка складає за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 47541,10 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 44600,00 грн (п.1.8 - п.1.8.2 договору). Згідно п. 2.1., п. 2.2. договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Сума кредиту (його частина) перераховується товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 03.10.2022 або 04.10.2022. Проценти, що нараховуються за цим договором, є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт» (п. 3.1. договору). Згідно додатку № 1 до договору про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 436940 від 03.10.2022, сторони погодили графік платежів за укладеним договором, виходячи з припущення, що споживач виконає свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в договорі. Зокрема, сторонами погоджено дату видачі кредиту - 03.10.2022, дати платежів (усього визначено 12 дат платежів), кількість днів у розрахунковому періоді - усього 365 (по 30 днів за кожен період), чисту суму кредиту - 5000,00 грн, суму платежу за розрахунковий період - усього 44600,00 грн, проценти за користування кредитом - усього 39600,00 грн, реальну річну процентну ставку - 47541,1%, загальну вартість кредиту - 44600,00 грн. Згідно із довідкою ТОВ «Селфі Кредит» про ідентифікацію, клієнт [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , з якою укладено договір №436940 від 03.10.2022, ідентифікована ТОВ «Селфі Кредит». Акцепт (договір) підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором Т683, направлено 03.10.2022 на номер телефону [NUMBER] . 01.02.2024 між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» було укладено договір факторингу № 01022024, у відповідності до умов п. 1.1. якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» набуває належні йому права вимоги від ТОВ «Селфі Кредит» та сплачує ТОВ «Селфі Кредит» за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки, встановлені цим договором, а ТОВ «Селфі Кредит» відступає (передає) ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Відповідно до п. 1.2. договору відступлення прав вимоги внаслідок передачі (відступлення) прав вимоги за цим договором фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості та набуває права грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами. Як убачається зі змісту п. 6.3. договору відступлення прав вимоги, з моменту переходу до фактора прав вимоги відповідно до умов п. 6.2.3 цього договору фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває всіх прав (в тому числі прав грошових вимог) клієнта за цими кредитними договорами. Разом з правами вимоги до фактора переходять всі інші пов`язані з ними права, в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, зокрема, пред`явлення претензій боржникам щодо заборгованості, право на звернення до суду за місцем, визначеним чинним законодавством, право на всі суми, які фактор одержить від боржників на виконання його вимог, та інші, включаючи права, які забезпечують зобов`язання боржника. Згідно акту приймання-передачі реєстру боржників від 01.02.2024 до договору факторингу № 01022024 ТОВ «Селфі Кредит» було передано, а ТОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» було прийнято реєстр боржників клієнта від 01.02.2024 кількістю 11562 одиниць. Відповідно до інформації, що міститься у витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01022024 від 01.02.2024, за порядком номером 7495 у реєстрі значиться [PERSON] , [INFO] , загальна заборгованість якої за кредитним договором № 436940 від 03.10.2022 складає 44600,00 грн, з яких 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 39600,00 грн - заборгованість за відсотками. Як убачається з розрахунку заборгованості за договором № 436940 від 03.10.2022, заборгованість [PERSON] становить 44600,00 грн, з яких 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 39600,00 грн - заборгованість за відсотками. Визначаючись щодо встановлених обставин та заявлених позовних вимог, суд керується наступним. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Позичальник згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, стаття 1050 ЦК України зобов`язує його сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ст. 516 ЦК України визначене, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Судом встановлено, що кредитний договір укладався між сторонами в електронній формі. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 № 675-УІІІ визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини першої ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» № 851-ІУ від 22.05.2003, електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Порядок укладення електронного договору визначений ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», згідно якої пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Також, приписами ст. 12 цього Закону, передбачено поняття «підпис у сфері електронної комерції». Так, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд, за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог на предмет існування заборгованості відповідача перед позивачем та наявність підстав для задоволення позовних вимог. Враховуючи невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо своєчасного погашення кредитної заборгованості в строки, передбачені умовами договору № 436940 від 03.10.2022, з огляду на встановлені судом фактичні обставини справи № 141/964/25, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь кредитної заборгованості у загальному розмірі 44600,00 грн, з яких 5000,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 39600,00 грн - заборгованість за відсотками обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне. Згідно з частин 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням положень статті 141 ЦПК України, а також повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн. Щодо витрат на правову допомогу. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» (п. 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. На підтвердження понесених витрат позивачем було надано договір про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025, акт наданих послуг правової (правничої) допомоги № 566 від 10.11.2025, детальний опис наданих послуг до акту № 566 за договором про надання правової (правничої) допомоги № 0107 від 01.07.2025. На підставі зазначеного, представник ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» адвокат Усенко М.І. просить суд стягнути з відповідача на користь позивача у рамках даної цивільної справи 8000,00 гривень понесених витрат за надання професійної правничої допомоги. Суд, з урахуванням фактичних обставин справи № 141/964/25 та практики Верховного Суду щодо спірних правовідносин, а також враховуючи обсяг виконаної роботи адвокатом, за відсутності клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат, доходить висновку, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн підлягають стягненню з відповідача у повному розмірі. На підставі викладеного,

Outcome: approved