Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, обгрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 08 серпня 2021 року між Акціонерним товариством «АТП Банк» і [PERSON] був укладений кредитний договір №2037135148, на підставі якого відповідач отримала кредит в розмірі 20615,00 грн. з кінцевою датою повернення 08 серпня 2023 року і зобов`язалася повернути кредитодавцю суму отриманого кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Розмір процентів становить 0,01 % річних. Розмір щомісячної комісії за управління кредитом становить 3 % від суми кредиту. 13 жовтня 2023 року між АТ «ОТП Банк» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №13810/23, відповідно до умов якого право грошової вимоги у тому числі і за вищезазначеним кредитним договором, укладеним між АТ «ОТП Банк» і [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Пунктом 1.1 Договору факторингу передбачено, що АТ «ОТП Банк» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає право грошової вимоги, що належить АТ «ОТП Банк», і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП Бпнк» і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Відповідно до Реєстру боржників №1 до договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 11906,24 грн., яка складається з суми заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7575,94 грн.; заборгованості по відсоткам в розмірі 1,15 грн.; заборгованості по комісії в розмірі 4329,15 грн. Отже, позивач є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору №2037135148 від 08 серпня 2021 року, який був укладений між первісним кредитором АТ «АТП Банк» і [PERSON] . Таким чином, відповідач має непогашену заборгованість перед позивачем в загальному розмірі 11906,24 грн., яку просить стягнути з відповідача, а також просить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але у позовній заяві просив розглянути справи за його відсутності, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, але неодноразово викликалася в судові засідання через оголошення на сайті «Судова влада». Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням згоди представника позивача, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних в ній доказів та винести заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У статті 15 Цивільного кодексу України зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно зі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9)відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Крім того, згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 08 серпня 2021 року між Акціонерним товариством «АТП Банк» і [PERSON] був укладений кредитний договір №2037135148, на підставі якого відповідач отримала кредит в розмірі 20615,00 грн. з кінцевою датою повернення 08 серпня 2023 року і зобов`язалася повернути кредитодавцю суму отриманого кредиту і процентів за користування кредитними коштами. Розмір процентів становить 0,01 % річних. Розмір щомісячної комісії за управління кредитом становить 3 % від суми кредиту. 13 жовтня 2023 року між АТ «ОТП Банк» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №13810/23, відповідно до умов якого право грошової вимоги у тому числі і за вищезазначеним кредитним договором, укладеним між АТ «ОТП Банк» і [PERSON] , перейшло до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Пунктом 1.1 Договору факторингу передбачено, що АТ «ОТП Банк» передає, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає право грошової вимоги, що належить АТ «ОТП Банк», і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між АТ «ОТП Бпнк» і боржниками, в розмірі портфеля заборгованості. Відповідно до Реєстру боржників №1 до договору факторингу позивач набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 11906,24 грн., яка складається з суми заборгованості по тілу кредиту в розмірі 7575,94 грн.; заборгованості по відсоткам в розмірі 1,15 грн.; заборгованості по комісії в розмірі 4329,15 грн. Отже, позивач є новим кредитором у зобов`язаннях з відповідачем, відповідно до умов кредитного договору №2037135148 від 08 серпня 2021 року, який був укладений між первісним кредитором АТ «ОТП Банк» і [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором за період з 13 жовтня 2023 року по 31 березня 2025 року відповідач має заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 11906,24 грн. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. За визначенням ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України, відповідно до якої, зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст.610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України. Згідно ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами або законом про банки і банківську діяльність. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач порушила умови кредитного договору, розмір заборгованості підтверджений документально, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений ним при зверненні до суду в розмірі 3028,00 грн., відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved