Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

11 серпня 2025 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 384368791 від 02.07.2021 року в загальному розмірі 13104,15 гривень, а також покласти на відповідача судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що 02 липня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір № 384368791 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до умов кредитного договору, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надало [PERSON] кредит в сумі 14500,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, які він зобов`язався повернути, сплативши проценти за користування кредитом, в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, та додаткові угоди до нього, за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» набуло права вимоги за кредитним договором № 384368791 від 02.07.2021 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 року, за умовами якого, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло права вимоги за кредитним договором № 384368791 від 02.07.2021 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] 04 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю, за умовами якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступило, а ТОВ «Юніт Капітал» набуло права вимоги за кредитним договором № 384368791 від 02.07.2021 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] . Таким чином, ТОВ «Юніт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 384368791 від 02.07.2021 року. Відповідач не виконала свого обов`язку щодо повернення наданого їй кредиту й має заборгованість перед позивачем в розмірі 13104,15 гривень, з яких: 12225,60 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 878,99 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 06.10.2025 року цивільну справу № 199/11004/25 за позовом ТОВ «Юніт Капітал» до [PERSON] передано за підсудністю до Індустріального районного суду міста Дніпра. 12 листопада 2025 року цивільна справа № 199/11004/25 надійшла до Індустріального районного суду міста Дніпра та протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.11.2025 року для її розгляду визначено суддю Мачуського О.М. Ухвалою судді Індустріального районного суду міста Дніпра Мачуського О.М. від 17 липня 2025 року справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заперечення від учасників справи проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, до суду не подавались. Відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву в якому просила відмовити у адоволенні позовних вимог та зазначила, що надані ТОВ «Юніт капітал» докази не можуть свідчити про належну передачу прав вимоги від Клієнта до Фактора. Отже, позивачем не доведено факту набуття права вимоги за кредитним договором № 384368791 від 02.07.2021 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] , що є самостійною умовою для відмови у задоволенні позову. 03 грудня 2025 року представник ТОВ «Юніт Капітал» - Хлопкова М.С. за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» подала відповідь на відзив на позовну заяву в якій наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі та зазначила, що Предметами Договорів факторингу є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а право вимоги переходить від клієнта до Фактора в день підписання сторонами Реєстру права вимог. При цьому, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» й ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткові угоди № 19 від 28.11.2019 року, № 26 від 31.12.2020 року, №27 від 31.12.2021 року, № 31 від 31.12.2022 року та №32 від 31.12.2023 року до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, якими в загальному продовжено строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року до 31 грудня 2024 року. Також 30.10.2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 року, а 04.06.2025 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали Договір факторингу №04/06/25-Ю. Відповідно до умов договорів факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, № 30/1023-01 від 30.10.2023 року, №04/06/25-Ю від 04.06.2025 року, передача (відступлення) прав вимоги здійснюється у момент підписання реєстру прав вимог. Отже, відповідач не врахувала усі матеріали справи та помилково визначила, що передача права вимоги відбулася в момент укладення договору факторингу. На момент первинного включення кредитного договору №384368791 від 13.02.2021 року до реєстру від 10.05.2022 року, право вимоги вже існувало, й не було майбутнім, як помилково вважає відповідач. Надані позивачем витяги з Реєстру прав вимоги до Договорів факторингу підписані та мають печатки уповноважених осіб, а також зазначена вся важлива інформація, а саме: номер реєстру, номер договору, дата договору, суми заборгованостей, реквізити сторін. Тобто, дані містять всі необхідні реквізити, підписи сторін та оформлені належним чином, відповідно до встановлених форм договорів факторингу. Крім того, до позову долучені докази, що підтверджують здійснення факторами оплат за договорами факторингу. Таким чином, право вимоги за Кредитним договором № 384368791 від 02.07.2021 передані ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на користь ТОВ «Таліон Плюс», ТОВ «Таліон Плюс» на користь ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та в подальшому позивачу з урахуванням вимог чиного законодавства, оформлені та підтвердженні належним чином. Правом, передбаченим ст. 180 ЦПК України, щодо подачі заперечень, відповідач не скористалась. Представник позивача в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява представника позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі та не заперечує про ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дачу, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, згідно з вимогами ст. 128 ЦПК України, будь-яких заяв, клопотань до суду не надала, у зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутності та ухвалити рішення, на підставі наявних у справі доказів, з урахуванням позиції відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що позов підлягає задоволенню з наступник підстав. Судом встановлено, що 13 лютого 2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Договір № 384368791 (далі Кредитний договір), в електронній формі, за допомогою ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора MNV5S99K. Відповідно до наданої відповідачем копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 29.01.2022 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Дніпро), 29.01.20222 року складено актовий запис № 32 про рестрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] . За умовами Кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові Кредит на суму 14500,00 гривень, на умовах строковості, зворотності, платності, одразу після укладення Договору, а [PERSON] повернути Кредит та сплачувати проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Відповідно до пунктів 4.1, 4.2. Кредитного договору, невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на Сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua. Сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між Позичальником та Кредитодавцем в якості підпису Позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис. Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року (далі Закон № 675-VIII), на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону № 675-VIII, електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з положеннями статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII, електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону № 675-VIII, електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст.11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до частини першої статті 12 Закону № 675-VIII, моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449 св 19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203 св 20), від 12 січня 2021 року справа № 524/5556/19 (провадження № 61-16243 св 20). Тобто, судова практика у цій категорії справ є незмінною. Відповідач пройшла реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» - www.moneyveo.ua, надала всі необхідні дані для встановлення особи й оформлення договору, та шляхом використання одноразового ідентифікатора MNV5S99K, підписала електронний Договір № 384368791 від 02.07.2021 року, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомилась до моменту укладання. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Абзац другий частини другої статті 639 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Аналізуючи отримані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що Договір № 384368791 від 02.07.2021 року укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». У своєму відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] не оспорювала факт укладення між нею та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» Договору № 384368791 від 02.07.2021 року. Отже, між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ЦК України, Законом України «Про електрону комерцію», Законом України «Про електронний цифровий підпис» та Законом України «Про споживче кредитування». Згідно з умовами Кредитного договору, відповідач отримала кредит на наступних умовах: сума кредиту становить 14500,00 гривень (п. 1.1.); кредит надається строком на 126 днів (п. 1.2.); нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється в розмірі 251,85 відсотків річних, що становить 0,69 відсотків в день від суми Кредиту за час користування ним (п. 1.4.); На умовах викладених в п. 1.6. Договору, до відносин між Сторонами застосовуються умови нарахування процентів за ставкою 474,50 (чотириста сімдесят чотири цілих п`ять десятих) відсотків річних, що становить 1,30 відсотків в день від суми Кредиту за час користування ним (п. 1.5.); за умови застосування до відносин між сторонами умов нарахування процентів за базовою процентною ставкою: загальні витрати за Кредитом складають - 14791 грн 70 коп., орієнтовна загальна вартість Кредиту складає - 29291 грн 70 коп. (п. 1.6.1.); рекомендований розрахунок сукупної вартості Кредиту, суми та дати платежів, які здійснюються в ануїтетній формі, зазначаються в Графіку платежів, що є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.7.). Такі ж відомості щодо розрахунку містяться в додатках до кредитного договору № 384368791 від 02.07.2021 року. Також, між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Додаткові угоди до Договору № 384368791 від 02.07.2021 року, які підписано 17.07.2021 року,14.08.2021 року 30.08.2021 року, 23.09.2021 року,06.10.2021 року,19.10.2021 року,15.11.2021 року28.11.2021 року, 10.12.2021 року 23.12.2021 року,04.01.2022 року,18.01.2022 року,01.02.2022 року,15.02.2022 року. За змістом останньої Додаткової угоди, сторонами узгоджено графік повернення кредиту. Нова загальна вартість Кредиту складає 40715,96 грн, з яких загальні витрати у вигляді процентів за користування Кредитом 26215.96 грн та основна сума Кредиту - 14500.00 грн. Додаткова угода розповсюджує свою дію на правовідносини між Сторонами з 15.02.2022. Позичальник не здійснив оплату всіх нарахованих на дату укладення цієї Додаткової угоди процентів, дана Додаткова угода втрачає чинність з моменту її укладення, а Договір продовжує діяти без урахування її умов. Усі інші умови Договору не змінені цією Додатковою угодою, залишаються чинними у попередній редакції і Сторони підтверджують їх обов`язковість до виконання. Отже, у підписаному відповідачем договорі № 384368791 від 02.07.2021 року, визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів та порядок продовження строку дії договору, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Відповідно до положень ч.1 ст.638 та ч.1 ст.640 ЦК України та правової позиції Верховного Суду України у справі №6-63цс12 кредитний договір є укладеним не з моменту передачі грошей, а з моменту досягнення сторонами в письмовій формі згоди з усіх істотних умов такого договору. Як встановлено судом, що кредитодавець ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» свої зобов`язання за кредитним договором виконало та надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 14500,00 гривень, шляхом перерахування на банківську картку позичальника, номер 5168-74XX-XXXX-0968, що зазначений при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, що підтверджується платіжним дорученням №90269971-c3c5-4228-8475-6b4f565c9b85 від 02.07.2021 року. Відповідач, згідно відзиву на позовну заяву, не оспорює факту отримання нею кредитних коштів в розмірі 14500,00 грн., які отримані, шляхом перерахування на її особистий картковий рахунок. Крім того, відповідач підтвердила виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме отримавши грошові кошти у кредит, укладаючи додаткові угоди до кредитного договору та частково здійснюючи оплати по кредиту. Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, у зв`язку з чим за нею утворилась заборгованість, яка відповідно до складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» розрахунку заборгованості станом на 10.05.2022 року складала 13104,15 гривень, з яких: 1225,16 гривень заборгованість за тілом кредиту; 878,99 гривень заборгованість по процентам. Щодо наявності у ТОВ «Юніт Капітал» права вимоги до відповідача за договором № 384368791 від 02.07.2021 року, суд зазначає наступне. 28 листопада 2018 року між первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (далі Договір № 28/1118-01). Надана копія договору факторингу №28/1118-01від 28 листопада 2018 року містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від клієнта,ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», до фактора,ТОВ «Таліон Плюс». Відповідно до п. 8.2. Договору № 28/1118-01 строк дії цього договору закінчується 28 листопада 2019 року. 28 листопада 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Додаткову угоду № 19 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, відповідно до якої строк дії договору факторингу 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року продовжено до 31 грудня 2020 року. 31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено додаткову угоду № 26 до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, згідно з якою продовжено строк договору до 31 грудня 2021 року. В даній додатковій угоді договір факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року викладено у новій редакції, проте його дата укладення залишена як 28 листопада 2018 року за № 28/1118-01. Крім того, між ТОВ «Манівео» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено: додаткову угоду № 27 від 31.12.2021 року, якою продовжено строк дії договору 28/1118-01 до 31 грудня 2022 року; додаткову угоду № 31 від 31.12.2022 року, якою продовжено строк дії договору 28/1118-01 до 31 грудня 2023 року; додаткову угоду№32, якою продовжено строк дії договору 28/1118-01 до 31 грудня 2024 року. При цьому, інші умови договору залишилися без змін, відповідно до договору факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, в редакції від 31 грудня 2020 року. Згідно з п.п. 1.3. Договору № 28/1118-01 під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Відповідно до п. 2.1. Договору № 28/1118-01 клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених Договором. Згідно п. 4.1. Договору № 28/1118-01 право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписання реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги. Відтак, договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року встановлено, що предметом відступлення за ним є в тому числі вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога), при цьому перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Такі додатки до договору є невід`ємною частино договору факторингу. Згідно даних витягу з Реєстру прав вимоги № 170 від 25.01.2022 року до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, ТОВ «Таліон плюс» набуло право вимоги до за кредитним договором № 384368791 від 02.07.2021 року, укладеним між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] в розмірі 13104,15 гривень. Даний Реєстр відступлення прав за кредитним договором № 384368791 від 02.07.2021 року укладений ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» і ТОВ «Таліон Плюс» 10.05.2022 року, тобто у межах продовженого строку дії договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року й містить підписи уповноважених осіб сторін, які скріплені печатками товариств. Факт передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) первісного кредитора зі сторони ТОВ «Таліон Плюс» згідно Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у Реєстрі прав вимоги № 176 від 10.05.2022 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.2022 року зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимоги № 176 від 10.05.2022 року за Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року та Протоколом узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно Реєстру прав вимоги № 176 від 10.05.2022 року. Таким чином, на підставі договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», останнє набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 384368791 від 02.07.2021 року. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Таліон Плюс», станом на 30.10.2023 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 906831665 від 13.02.2022 року, складає 13104,15 гривень, з яких: 12225,16 гривень тіло кредиту; 878,99 гривень заборгованість за процентами. Згідно з п. 5.3.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року фактор (ТОВ «Таліон Плюс») має право розпоряджатись Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб. 30 жовтня 2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 року (далі - Договір № 30/1023-01). Відповідно до п. 1.3. Договору № 30/1023-01 під правом вимоги розуміється всі права Клієнта за Кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до Боржників по сплаті суми Боргу за Кредитними Договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому. Пунктом п. 2.1. Договору № 30/1023-01 визначено, що згідно умов Договору Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Згідно з п. 4.1 договору № 30/1023-01 право вимоги переходить від клієнта до Фактора в день підписання сторонами Реєстру права вимог, по формі встановленій у відповідному додатку. Відповідно до п.8.6 Договору № 30/1023-01 додатки та додаткові угоди до даного Договору набувають чинності з моменту їх підписання обома Сторонами та становлять його невід`ємну частину. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 1 від 30 жовтня 2023 року до Договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 року, від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 384368791 від 02.07.2021 року в розмірі 13104,15 гривень, з яких: 12225,16 гривень тіло кредиту; 878,99 гривень заборгованість за процентами. Даний Реєстр відступлення прав за кредитним договором № 384368791 від 02.07.2021 року укладений ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» 30.10.2023 року, тобто у межах строку дії договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 року й містить підписи уповноважених осіб сторін, які скріплені печатками товариств. Факт передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) ТОВ «Таліон Плюс» зі сторони ТОВ «ФК «Онлайн Фінанас» згідно Договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 року за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у Реєстрі прав вимоги № 1 від 30.10.2023 року до Договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 року підтверджується платіжною інструкцією в націоналній валюті від 31 жовтня 2023 року № 4939. Таким чином, на підставі договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 року, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОФ «ФК «Онлайн Фінанс», останнє набуло право вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 384368791 від 02.07.2021 року. Відповідно до п.п. 5.3.3 Договору № 30/1023-01 Фактор має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб 04 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року (далі Договір № 04/06/25-Ю). Відповідно до п.1.1. Договору № 04/06/25-Ю фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - Боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до п.1.2. перехід від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості до Боржників відбувається в момент підписання Сторонами Акта прийому-передачі Реєстру Боржників згідно з Додатком № 2, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно Заборгованостей та набуває відповідні Права Вимоги. Згідно з п.9.3. Договору №04/06/25-Ю строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 9.2. цього Договору, та закінчується 30 жовтня 2026 року, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання Сторонами взятих на себе зобов`язань за цим Договором. Згідно з витягом з реєстру боржників від 04.06.2025 року до Договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 року, до ТОВ «Юніт Капітал» перейшло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 384368791 від 02.07.2021 року в розмірі 13104,15 гривень, з яких: 12225,16 гривень тіло кредиту; 878,99 гривень заборгованість за процентами. Факт передачі грошових коштів у розпорядження (фінансування) ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зі сторони ТОВ «Юніт Капітал» за відступлення права вимоги у обсязі кредитних договорів, які зазначені у Реєстрі Боржників № б/н від 04.06.2025 до Договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті від 25 червня 2025 року № 483. За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (частина перша статті 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 516 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077, ч. 1 ст. 1084 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. Отже, до ТОВ «Юніт Капітал» відповідно до укладених Договорів факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року з додатковими угодами до нього, № 30/1023-01 від 30.10.2023 року, № 04/06/25-Ю від 04 червня 2025 року, перейшло право грошової вимоги до відповідача за договором № 384368791 від 02.07.2021 року. Після отримання права вимоги до відповідача [PERSON] , ТОВ «Юніт Капітал» не здійснювало жодних нарахувань, однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання за договором не виконувала. Згідно з Випискою особового рахунку за кредитним договором № 384368791 від 02.07.2021 року, [PERSON] має непогашену заборгованість в розмірі 13104,15 гривень, з яких: 12225,16 гривень прострочене тіло кредиту; 878,99 гривень прострочені відсотки. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даними договором. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд бере до уваги, що відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання та згідно матеріалів справи має заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 13104,15 гривень. При цьому, в ході розгляду справи відповідачем не надано доказів, які б підтверджували виконання нею зобов`язань за договором № 384368791 від 02.07.2021 року, чи спростовували доводи, наведені позивачем, зокрема й наданий розрахунок заборгованості. За таких обставин, враховуючи, що в установлені договором строки відповідач не виконала свої зобов`язання щодо погашення заборгованості, суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача, який є правонаступником кредитодавця, заборгованість за договором № 384368791 від 02.07.2021 року, в розмірі 13104,15 гривень, з яких: 12225,16 гривень тіло кредиту; 878,99 гривень заборгованість за процентами. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Статтею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу. Так, відповідно до вимог вказаної статті витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Між АБ «Тараненко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 року. В пункті 3.6. даного Договору сторони погодили, що сума гонорару, якщо вона буде стягнута на користь клієнта сплачується на користь адвоката не пізніше 10 числа місяця наступного за місяцем фактичного отримання коштів на рахунок клієнта. Також, 05.06.2025 року між АБ «Тараненко та партнери» в особі керуючого бюро - адвоката Тараненка А.І. та ТОВ «Юніт Капітал» в особі Директора Хлопкової М.С. укладено Додаткову угоду № 25770567702 до Договору про надання правничої допомоги 05/06/25-01 від 05.06.2025 року, за п. 1 якої, клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту прав та інтересів клієнта з питань, що відносяться до юрисдикції судів всіх інстанцій судів загальної юрисдикції, господарських судів та адміністративних судів по справах про стягнення заборгованості за кредитним договором № 384368791 від 02.07.2021 року, позичальник [PERSON] . Обсяг виконаних робіт визначений в Акті прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 року, який є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги 05/06/25-01 від 05.06.2025 року. Згідно з даним актом, позивачу надано правову допомогу на суму 7000,00 гривень. Під час розгляду справи стороною відповідача не було заявлено клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу. Також, за звернення до суду з позовною заявою в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», відповідно до вимог ЗУ «Про судовий збір», позивачем ТОВ «Юніт Капітал» були понесені витрати з оплати судового збору в сумі 2422,40 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті № 23154 від 06 серпня 2025 року. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Таким чином, оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати з оплати судового збору в розмірі 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 гривень.

Outcome: approved