Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (по тексту рішення - АТ «ПУМБ», позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом договором № 2001350114801 від 11.07.2019 в сумі 31997,17 грн, з яких: 19999,80 грн - заборгованість за кредитом; 11997,37 грн - заборгованість по процентах, а також стягнути 2422,40 грн судового збору. В обґрунтування вимог представник позивача зазначив, що 11.07.2019 між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено кредитний договір № 2001350114801, за яким позичальнику видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 10000,00 грн, який пізніше було збільшено до 20000,00 грн. Відповідач взяті на себе зобов`язання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 03.07.2025 у нього виникла заборгованість за кредитом в сумі 31997,17 грн. АТ «ПУМБ» надіслало відповідачу письмову вимогу про необхідність погашення заборгованості, однак у встановлений строк відповідач не виконав вимогу позивача, заборгованість не погасив. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, пам`ятка про права та обов`язки надсилалась судом 11.11.2025 за його місцем проживання. Поштовий конверт повернувся на адресу суду 18.11.2025 з відміткою відділення АТ «Укрпошта», що адресат відсутній за цією адресою, при цьому відправлення, надіслане за зареєстрованим місцем проживання відповідача згідно з п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, вважається врученим. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. 2. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Позовна заява надійшла до Полонського районного суду Хмельницької області 03.11.2025. Ухвалою суду від 10.11.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження (а.с. 44). Копію позовної заяви з додатками відповідачу направлено позивачем цінним листом 17.09.2025 (а.с. 10). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, 11.07.2019 відповідач [PERSON] підписав заяву №2001350114801 про приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб (а.с. 15, зворот), у якій він просив відкрити поточний рахунок № [NUMBER] у гривні, надати банківську карку та встановити кредитний ліміт в сумі 10000 грн. При цьому, сторони погодили, що розрахунковий день та платіжна дата для сплати кредиту - 30 число кожного місяця, процентна ставка за користування кредитним лімітом 47,88%, розмір мінімального платежу та інші умови надання та обслуговування кредитної картки встановлюється відповідно до умов ДКБО в залежності від типу кредитної картки. Таким чином, відповідач зобов`язався щомісячними платежами (розрахунковий день 30 число місяця) повертати кредит та сплачувати проценти за користування кредитними коштами за реальною річною процентною ставкою - 47,88%. Згідно з довідкою про збільшення кредитного ліміту по договору №2001350114801 від 11.07.2019 кредитний ліміт [PERSON] було збільшено до 20000 грн (а.с. 26, зворот). З виписки за рахунком [PERSON] у період з 11.07.2019 по 03.07.2025 використовував кредитні кошти, частково повертав їх і сплачував проценти (а.с. 29-34). За розрахунком банку заборгованість відповідача за кредитним договором №2001350114801 від 11.07.2019 (а.с. 27-28) станом на 03.07.2025 становить 31997, 17 грн, яка складається з: 19999,80 грн заборгованість за сумою кредиту, 11997,37 грн заборгованість за відсотками. 04.07.2025 АТ «ПУМБ» направило [PERSON] письмову вимогу (повідомлення) №КНО-44.2.2/1245 про сплату вказаної заборгованості. Одночасно банк попередив відповідача про примусове стягнення боргу в судовому порядку (а.с. 24). 4. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками та норми права, які застосував суд. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). В силу частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 638 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень частини першої статті 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, норми якої в силу частини другої статті 1054 ЦК України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Як передбачено частиною першою статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом статті 610 ЦК України порушенням зобов`язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язанням (неналежне виконання). В силу частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язанням надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язанням щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язанням за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язанням, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Зібрані докази вказують на те, що між АТ «ПУМБ» і [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування, у рамках якого банк надав відповідачу кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку. Заява № 2001350114801 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб від 11.07.2019 підписана працівниками банку і позичальником [PERSON] , що свідчить про укладення сторонами договору у письмовій формі. Ця заява містить умови щодо розміру кредитного ліміту та реальних процентів, а саме передбачено, що позичальник має сплатити проценти за користування кредитними коштами за реальною річною процентною ставкою 47,88%. Крім того, детально відображені всі умови кредитування і в підписаній відповідачем інформації, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (кредитний ліміт, строк кредитування, процентна ставка, витрати за кредитом, тощо). Відповідач не виконав зобов`язанням з повернення кредиту та сплати процентів, у зв`язку з чим виникла вказана заборгованість. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав обов`язків за кредитним договором, а тому з нього на користь АТ«ПУМБ» підлягає стягненню заборгованість за кредитом в сумі 19999, 80 грн. Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідача з погашення суми кредиту, станом на 03.07.2025 розмір заявлених банком процентів в сумі 11997, 37 грн обчислено правильно та не спростовано відповідачем. Таким чином, позов підлягає задоволенню у повному обсязі, а тому з відповідача слід стягнути заборгованість за договором №2001350114801 від 11.07.2019 в сумі 31997 грн грн 17 коп. 5. Розподіл судових витрат. Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню із відповідача на користь позивача пропорційно сумі задоволених вимог у сумі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved