Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Адвокат Кашерна В.В., яка діє в інтересах [PERSON] , звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису, яким просить вжити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] . В обґрунтування заяви посилається на те, що [PERSON] перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 04.10.2014 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Останні кілька місяців [PERSON] зловживає алкогольними напоями та вживає наркотичні речовини, що призводить до проявів агресії по відношенню до дружини та неповнолітнього сина у вигляді фізичного та психологічного насильства. Зокрема, при щоденному спілкуванні веде себе агресивно, обзиває нецензурними словами, висловлює погрози вчиненням фізичної розправи та знищення майна заявниці [PERSON] . Так, 03.12.2025 року о 18 год. 43 хв. мати заявниці [PERSON] зателефонувала до органів поліції та повідомила про телефонний дзвінок доньки [PERSON] з приводу спричиненні їй та неповнолітньому сину тілесних ушкоджень її чоловіком [PERSON] .. Голованівським РВП ГУНП у Кіровоградській області 03.12.2025 року зареєстроване повідомлення за №16696 та вирішується питання про рішення щодо притягнення кривдника до відповідальності . Після вказаної події заявниця з дитиною проживають разом з її батьками [PERSON] та [PERSON] за адресою: проживання її батьків по [ADDRESS] . Наразі, 06.12.2025 року Голованівським РВП ГУНП в Кіровоградській області внесено відомості до ЄРДР за №12025121110000611 за ст.194 ч.2 КК України з приводу того, що [PERSON] 05.12.2025 року близько 20 години умисно здійснив підпал транспортного засобу, а саме: трактора Т-40, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить батьку заявниці [PERSON] в результаті чого вказане майно остаточно втратило своє цільове призначення, що позбавило можливості його подальшого використання. Заявниця [PERSON] вважає, що її чоловік [PERSON] спричинив майнову шкоду її батькам, з метою її залякування , психологічного тиску, намагаючись її повернути для спільного проживання. Внаслідок систематичних погроз з боку [PERSON] , у заявниці посилилось реальне побоювання за своє життя та здоров`я. Заявниця не має іншої можливості убезпечити своє життя та здоров`я, окрім звернення до суду за захистом. З метою попередження протиправної повідінки її чоловіка по відношенню до неї, [PERSON] вважає за необхідне звернутись з заявою до суду про встановлення обмежувального припису відносно [PERSON] строк на шість місяців шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків згідно ч.2 ст.26 Закону України " Про запобігання та протидію домашньому насильство. Близько 5 місяців сімейне життя не ладиться і постійно погіршується. Починаючи з весни 2022 року шлюбні відносини між подружжям припинено. На фоні постійних незгод в родині почали виникати сварки, які переросли в серйозні конфлікти, під час яких поведінка [PERSON] почала бути занадто агресивною, він почав погрожувати заявниці, дітям та іншим членам родини фізичною розправою. Заявниця [PERSON] зазнає постійного психологічного тиску з боку [PERSON] та останнім часом почав застосовувати фізичне насилля заявниця неодноразово зверталася до сектору поліцейської діяльності №2 (м. Благовіщенське Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області, підсумком чого стала видача [PERSON] термінового заборонного припису серія АА №237961. Однак [PERSON] не змінив своєї поведінки і продовжує вчиняти стосовно своєї дружини [PERSON] та її членів родини психологічне та фізичне насилля. Зважаючи на це, заявниця переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення домашнього насильства чоловіком відносно неї, дітей та інших членів родини є дуже високою, тому змушена звернутися із даною заявою до суду, оскільки попередні заходи вжиті поліцією та судом до кривдника виявилися неефективними. Ухвалою суду від 14 січня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання адвоката Кашерна В.В., заявниця [PERSON] не з`явилась, про день і час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, направили до суду заяву, якою підтримала свої вимоги з підстав, зазначених у заяві. Просять розглядати справу у її відсутності. Заінтересована особа [PERSON] судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причину своєї неявки суду не повідомив, клопотань та заяв до суду не надсилав. Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 04.10.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Останні кілька місяців [PERSON] зловживає алкогольними напоями та вживає наркотичні речовини, що призводить до проявів агресії по відношенню до дружини та неповнолітнього сина у вигляді фізичного та психологічного насильства. Зокрема, при щоденному спілкуванні [PERSON] веде себе агресивно, обзиває нецензурними словами, висловлює погрози вчиненням фізичної розправи та знищення майна заявниці [PERSON] . Так, 03.12.2025 року о 18 год. 43 хв. мати заявниці [PERSON] зателефонувала до органів поліції та повідомила про телефонний дзвінок доньки [PERSON] з приводу спричиненні її та неповнолітньому сину тілесних ушкоджень чоловіком [PERSON] Голованівським РВП ГУНП у Кіровоградській області 03.12.2025 року зареєстроване повідомлення за №16696 та вирішується питання про рішення щодо притягнення кривдника до відповідальності . Після вказаної події заявниця з дитиною проживають разом з її батьками [PERSON] та [PERSON] за адресою: проживання її батьків по [ADDRESS] . Наразі, 06.12.2025 року Голованівським РВП ГУНП в Кіровоградській області внесено відомості до ЄРДР за №12025121110000611 за ст.194 ч.2 КК України з приводу того, що [PERSON] 05.12.2025 року близько 20 години умисно здійснив підпал транспортного засобу, а саме: трактора Т-40, реєстраційний номер [NUMBER] , який належить батьку заявниці [PERSON] в результаті чого вказане майно остаточно втратило своє цільове призначення, що позбавило можливості його подальшого використання. Заявниця [PERSON] вважає, що її чоловік [PERSON] спричинив майнову шкоду її батькам, з метою її залякування , психологічного тиску, намагаючись її повернути для спільного проживання. Внаслідок систематичних погроз з боку [PERSON] , у заявниці посилилось реальне побоювання за своє життя та здоров`я. Заявниця не має іншої можливості убезпечити своє життя та здоров`я, окрім звернення до суду за захистом. У статті 3 Конституції України зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 27 Конституції України встановлено, що кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Як передбачено ч.1ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності з ч.1ст.16 ЦК України та ч.1ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Предметом доказування у даній справі є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Відповідно дост.ст.77,78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Згідно ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Такий висновок зробив Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду в постанові від 21 листопада 2018 року по справі № 756/2072/18. Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Важливим є те, що виходячи із змісту даного права, воно включає існування, як негативних так і позитивних обов`язків держави, які невід`ємні від реальної «поваги» до приватного та сімейного життя (пункт 78 рішення Європейського Суду у справі «Мамчур проти України»). Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене «згідно із законом», відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі «Хант проти України»). Таким чином, зважаючи на триваючий та системний характер протиправних дій [PERSON] , суд вважає доведеним ризик продовження останнім таких дій по відношенню до заявниці та її сина, тому для запобіганню ризику продовження таких дій щодо [PERSON] та з метою захисту її прав і свобод вважає за необхідне видати обмежувальний припис. Відповідно до ч. 3ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, суд відносить на рахунок держави. Згідно вимог ч. 4ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. Відповідно до ч. 2ст. 350-8 ЦПК України про видачу або продовження обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Outcome: approved