Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

представник позивача [PERSON] адвокат Зіновкіна О.П. звернулася до суду із позовом до [PERSON] , у якому просить стягувати із відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 06.11.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги мотивувала тим, що від шлюбу сторін, який зареєстровано [INFO] , у них народився син [PERSON] , 2018 року народження. Вказала, що дитина проживає з позивачем, яка не може самостійно забезпечити належний рівень життя дитини, відповідач має можливість сплачувати аліменти, а тому просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 19.11.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін. Сторонам встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті спору. Дану ухвалу суду вручено відповідачу 12.12.2025 року, що підтверджується перевіркою статусу відстеження R067042398087. Відзив на позовну заяву суду відповідач не подав та не вказав поважних причин такого. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням /викликом/ сторін. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення /виклику/ сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, без повідомлення /виклику/ сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, сторони зареєстрували шлюб 09.12.2017 року у Залізничному районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що зроблено актовий запис №434, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Сторони [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] /свідоцтво про народження серії [NUMBER] /. Відповідно до матеріалів справи позивач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до характеристики ПШ «Арніка» ЛМР [PERSON] є учнем 2-Б класу Початкової школи, домашні завдання завжди виконані, зокрема завдяки активній участі мами [PERSON] , яка опікується сином, допомагає йому в навчанні, стежить за успішністю та постійно підтримує зв`язок із класним керівником, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться шкільним життям [PERSON] , бере участь у спільних заходах класу та школи. Як ствердила позивач у поданій позовній заяві та цього не заперечив відповідач, дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини встановлено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний. Водночас, ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач у поданій заяві визнав позовні вимоги. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення, із відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Як вбачається із матеріалів справи із даним позовом позивач звернулася до суду 06.11.2025 року та з цього часу судом присуджуються аліменти на дитину. Відповідно до ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, суд приходить до переконання, що із відповідача на користь на користь держави слід стягнути судовий збір, який підлягає сплаті у даній категорії справ 1211 грн. 20 коп.

Outcome: approved