Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

У червні 2025 року [PERSON] пред`явила в суд позов до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17 вересня 2009 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який рішенням Млинівського районного суду від 12 лютого 2021 року у справі №566/1005/20 розірвано. Від шлюбу у них є неповнолітні діти: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із нею. На підставі судового наказу, виданого Млинівським районним судом 28.08.2020 у справі №566/992/20, з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. На даний час, такі кошти (3196 грн на двох дітей) не дають змоги навіть мінімально, у необхідному обсязі, забезпечити потреби обох дітей, оскільки вони підростають та потребують значних коштів для їх забезпечення продуктами харчування, одягом та взуттям, шкільним приладдям, тощо. Відповідач проходить службу у військовій частині, де має стабільно високий дохід, інших утриманців не має, а тому має можливість сплачувати аліменти в частці від доходу. Просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, утримуваних з відповідача на підставі судового наказу від 28.08.2020 на її користь, на утримання неповнолітніх дітей із твердої грошової суми в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на аліменти у розмірі 1/3 частки від доходу (заробітку), щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дітьми повноліття. 24 вересня 2025 року, за підписом представника відповідача адвоката Федорчук І.Ю. через систему «Електронний суд», надійшов відзив на позовну заяву, де зазначено, що відповідач не згідний з позовними вимогами [PERSON] та вважає вимогу про зміну способу стягнення аліментів безпідставною та необґрунтованою. Крім цього, сторона відповідача зазначила, що позивачем не доведено обставин, які б свідчили про погіршення матеріального становища, чи стану здоров`я дітей, а також спроможності відповідача сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі. Також, відповідач окрім аліментів додатково матеріально допомагає утримувати дітей, купуючи їм мобільні телефони та ноутбук. Зі свого доходу відповідач змушений купувати речі необхідні йому у зв`язку із проходження ним військової служби, а також утримання сина його теперішньої дружини [PERSON] . (а.с. 60-63) 29 вересня 2025 року через систему «Електронний суд» від представника позивача адвоката Ляшука М.В. надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, у якій сторона позивача наполягала на задоволенні позовних вимог з підстав, наведених у позовній заяві. (а.с. 68-70) У судовому засіданні представник позивача адвокат Ляшук М.В. просив задовольнити позов його довірительки [PERSON] . Представник відповідача адвокат Федорчук І.Ю. у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні позову, покликаючись на обставини, наведені у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що сторони з 17.09.2009 перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 12.02.2021 розірвано. (а.с. 18) За час перебування в шлюбі у сторін народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. (а.с. 13-14). Після розірвання шлюбу неповнолітні діти: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , залишилися проживати разом з матір`ю [PERSON] , що підтверджується актом обстеження побутових умов сім`ї № 22 від 13.05.2025 та витягами з реєстру територіальної громади. (а.с. 15-17). Як вбачається з копії судового наказу, виданого Млинівським районним судом Рівненської області 28.08.2020 з [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з 14.08.2020 і до досягнення дітьми повноліття. (а.с. 19, 24) Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН «Про права дитини» держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Положеннями ст. 141 Сімейного Кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» встановлено у 2026 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить 3512 грн. Нормами ч.3 ст.181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. Як вбачається з матеріалів справи судове рішення про стягнення аліментів з відповідача (судовий наказ) було ухвалено 28.08.2020, після цього майновий стан відповідача [PERSON] змінився, оскільки він почав отримувати грошове забезпечення військовослужбовця у зв`язку з призовом на військову службу по мобілізації з 03.05.2023. (а.с. 88 зворот) Позивач просить суд змінити спосіб стягнення аліментів із твердої грошової суми на частку заробітку відповідача, та стягувати із відповідача на утримання двох дітей аліменти у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи право позивача на зміну способу стягнення аліментів, якнайкращі інтереси дітей, які мають право на достатній рівень матеріального забезпечення, законодавчо встановлений прожитковим мінімумом для дітей, з урахуванням їх потреб, які з віком зростають, та приймаючи до уваги, що матеріальний стан платника аліментів покращився, позаяк розмір його доходів значно зріс,

Outcome: approved