Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

09.07.2025 року Акціонерне товариство «УКРСИББАНК», в інтересах якого діє представник - адвокат Останкова В.О., звернулося до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення трьох відсотків річних за порушення грошового зобов`язання. Ухвалою судді від 11.07.2025 року провадження по даній цивільній справі відкрите, постановлено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 24.11.2025 року ухвалою суду закрите підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (поточне найменування АТ «УКРСИББАНК») та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11325505000, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти в іноземній валюті у розмірі 10990,00 доларів США. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору прийнята порука [PERSON] згідно договору поруки № 196341 від 11.04.2008 року. У зв`язку із тривалим невиконанням позичальником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, виникла прострочена заборгованість за вказаним договором, тому АТ «УКРСИББАНК» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором. Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 11.04.2016 року у справі № 493/273/16-ц стягнуто з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість в розмірі 3552,68 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 5866,07 грн., а також судовий збір в сумі 1470,40 грн. Виконання рішення суду тривало довгий час та закінчено лише у березні 2025 року. Виконавче провадження закрито 21.03.2025 року в зв`язку з повним виконанням рішення суду. Позивач зазначає, що відповідно до положення ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За прострочення погашення суми боргу, що підлягає стягненню за рішенням суду, необхідно стягнути солідарно з відповідачів 3% річних у розмірі 512,10 доларів США та у розмірі 1078,76 грн. за період прострочення з 02.04.2017 року до 23.02.2022 року, що й стало підставою для звернення позивачем до суду із даним позовом. Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] в судові засідання не з`являлися, їм надсилалися копія ухвали про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатками разом з судовою повісткою про виклик до суду на 08.08.2025 року за їх зареєстрованими місцями проживання: [ADDRESS] , однак на адресу суду повернулися конверти із зазначеними документами з довідками Укрпошти про причини повернення з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». Оскільки іншими належними даними про зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи відповідачів суд не володіє, тому про дату, час і місце проведення судових засідань відповідачі повідомлялися шляхом розміщення на офіційному сайті Балтського районного суду Одеської області оголошення про виклик їх як відповідачів в судові засідання на 21.10.2025 року, 12.11.2025 року, 24.11.2025 року, 04.12.2025 року, 22.12.2025 року, 19.01.2026 року. У зв`язку з неявкою в судові засідання відповідачів та неповідомленням суду про поважність причин своєї неявки, ненаданням відповідачами відзиву на позов, судом застосовано відповідно до ст. 280 ЦПК України заочний розгляд справи. Суд, ознайомившись із позовною заявою, дослідивши докази, наявні в матеріалах цивільної справи, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 11.04.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 11325505000, відповідно до якого позивач надав відповідачу грошові кошти в іноземній валюті у розмірі 10990,00 доларів США. [PERSON] зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 11.04.2018 року згідно з графіком погашення кредиту та сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 14,00 % річних. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань відповідача за кредитним договором, між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 196341 від 11.04.2008 року, згідно з яким відповідальність відповідача та поручителя - солідарна. Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 11.04.2016 року у справі № 493/273/16-ц, яке набрало законної сили 25.04.2016 року, стягнуто з [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість в розмірі 3552,68 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 5866,07 грн., а також судовий збір в сумі 1470,40 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. від 21.03.2025 року закінчено виконавче провадження № 64435452 за виконавчим листом № 493/273/16-ц, що підтверджується довідкою про погашення за рішенням суду по кредитному договору № 11325505000. Як вбачається з довідки - розрахунку заборгованості на виконання рішення суду 09.03.2016 року надійшло погашення у розмірі 35,00 доларів США, 12.04.2016 року - 35,00 доларів США. Рішення суду виконане в повному обсязі в березні 2025 року. За прострочення виконання рішення суду у справі № 493/273/16-ц, з урахуванням сум погашення, борг відповідачів за прострочення погашення суми боргу по кредиту та процентам у розмірі 3482,68 доларів США з урахуванням 3% річних складає 512,10 доларів США за період прострочення з 02.04.2017 року до 23.02.2022 року (розрахунок 3% річних: 3482,68 доларів США (заборгованість по кредиту та процентам, що існувала у період з 02.04.2017 до 23.02.2022 року) х 3% : 365 х 1789 (кількість днів прострочення за період з 02.04.2017 до 23.02.2022 року) = 512.10 доларів США; та за прострочення погашення суми боргу по пені та судового збору у загальному розмірі 7336,47 грн. у розмірі 1078,76 грн. за період прострочення з 02.04.2017 року до 23.02.2022 року (розрахунок 3% річних: 7336,47 грн. (5866,07 грн. пені + 1470,40 грн. судового збору) х 3% : 365 х 1789 (кількість днів прострочення за період з 02.04.2017 до 23.02.2022 року) = 1078,76 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ст. 611 ЦК України визначено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04.07.2018 у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим, права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України свідчить, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Верховний Суд у постанові від 20 травня 2021 року по справі № 910/3077/20 дійшов таких висновків: 9.38 Колегія суддів зазначає, що з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2013 році зобов`язання відповідача, як поручителя сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання, а відтак позивач, як кредитор має право на отримання сум, передбачених статті 625 ЦК України, за увесь час прострочення до повного та фактичного виконання грошового зобов`язання. 9.39. Отже, висновки судів попередніх інстанцій, що на правовідносини, які виникають після ухвалення рішення про стягнення заборгованості, порука не поширюється, не заслуговують на увагу, так як наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором кредиту солідарно як з боржника так і з поручителів, яке не виконане останніми, не звільняє їх від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України. Вказана правова норма не містить застережень щодо неможливості солідарної відповідальності боржників за порушення грошового зобов`язання. Рішення Балтського районного суду Одеської області від 11.04.2016 року у справі № 493/273/16-ц, про солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 3552,68 доларів США та пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів в розмірі 5866,07 грн., а також судового збору в сумі 1470,40 грн. набрало законної сили 25.04.2016 року та не оскаржувалось відповідачами. Наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором кредиту з боржника, яке не виконане останніми, не звільняє їх від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ «УКРСИББАНК» є обґрунтованими, доведеними належними та допустимими доказами, а відтак підлягають повному задоволенню. При цьому, суд зауважує, що відповідачі не скористалися своїми правами на подання відзиву та не спростували розміру нарахованої суми позивачем. Зі змісту ч. 1 ст. 133 ЦПК України вбачається, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача (п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України). Як вбачається з наданої платіжної інструкції № 0024422279 від 02.07.2025 року, за подання даного позову до суду, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн. у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, відповідно до ст. 141 ЦПК України, вказані судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved