Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. ТОВ Коллект центр 1 грудня 2025 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 29833,44 грн та судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] уклав з первісним кредитором ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» в електронній формі кредитний договір. Відповідач порушив умови договору, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 29833,44 грн, яка складається із заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 10237 грн, заборгованості за відсотками 19594,76, нарахованими 3% річних - 1,68 грн. Право вимоги за вказаними кредитними договорами перейшло спочатку від первісного кредитора до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (договір від 22.02.2022), а потім від ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (договір від 10.01.2023). Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 15 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у позовній заяві зазначив, що просить розгляд справи проводити за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом надсилання повістки поштою за адресою його реєстрації, до суду повернулося поштове повідомлення про вручення з відміткою про причини невручення адресат відсутній. Від відповідача не надійшло відзиву, інших заяв чи клопотань. Оскільки відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав, та представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд постановив ухвалу про заочний розгляд цієї справи. Оскільки у судове засідання не з`явилися усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК у зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписав рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК датою ухвалення рішення зазначена дата складення повного судового рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Укладення кредитного договору та видача коштів. 23 серпня 2021 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Первісний кредитор, код ЄДРПОУ: 39861924) та [PERSON] уклали в електронній формі Договір позики № 75146519. Суд дослідив копію цього договору, що надана позивачем. Відповідач приєднався до запропонованого кредитодавцем договору, підписавши його електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Це підтверджуються текстом договору, у якому зазначено реквізити цього підпису: «Is4BHYq6vr». Договором встановлені такі умови кредитування: - сума позики: 10237 грн, - строк позики: 15 днів (дата повернення 07.09.2021), - базова процентна ставка: 1,99% на день (фіксована), - орієнтовна реальна річна процентна ставка становить 1022,35%, - проценти за понадстрокове користування позикою - 2,70% на день, але не більше ніж протягом 90 календарних днів. На підтвердження факту надання кредитних коштів за договором № 75146519 від 23.08.2021 року позивачем надано Довідку ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНЕКСПРЕС» № КД-000065716/???? від 23.10.2025 року, відповідно до якої платіжна організація підтвердила завершення платіжної операції, ініційованої первісним кредитором ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». Операція була проведена 23.08.2021 року на суму 10237,00 грн (ідентифікатор платежу № e5109603-340b-424f-b48e-ec915fle7b34). Отримувачем коштів зазначено [PERSON] , а зарахування відбулося на його електронний платіжний засіб (ЕПЗ) № [NUMBER] , реквізити якого відповідають даним, зазначеним Відповідачем у Кредитному договорі. Додатковим доказом видачі коштів є супровідний лист первісного кредитора від 24.10.2025 року № 24/10/25-11, у якому зафіксовано аналогічний номер транзакції для договору № 75146519 та суму виданої позики. Порушення зобов`язання та розмір заборгованості. Загальна сума заборгованості [PERSON] станом на дату подання позову становить 29 833,44 грн. Розмір боргу підтверджується послідовними розрахунками, сформованими кожним із кредиторів у ланцюжку відступлення прав вимоги: Розрахунком первісного кредитора (ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ») станом на 22.02.2022 року; Розрахунком ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» станом на 10.01.2023 року; Підсумковим розрахунком Позивача (ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») станом на 04.11.2025 року. Сума заборгованості складається із: - заборгованості за тілом кредиту 10 237,00 грн. Ця сума відповідає фактично отриманим відповідачем коштам згідно з довідкою платіжної організації. - заборгованості за процентами 19 594,76 грн. Нарахування здійснювалося за базовою ставкою 1,99% на день протягом основного строку договору (15 днів) та за ставкою за понадстрокове користування 2,70% на день у період прострочення (але не більше 90 днів відповідно до Правил надання позики). - 3% річних (ст. 625 ЦК України) 1,68 грн, нараховані на суму основного боргу за період з 22.02.2022 по 23.02.2022 року. Згідно з розрахунком первісного кредитора, відповідач здійснював часткове погашення боргу лише на початковому етапі, а саме у період з 07.09.2021 по 07.10.2021 року провів 6 платежів на загальну суму 4 534,97 грн які були спрямовані на оплату нарахованих процентів, у зв`язку з чим заборгованість за тілом кредиту залишилася незмінною. Перехід права вимоги. Право вимоги за договором № 75146519 від 23.08.2021 року перейшло до позивача внаслідок послідовного відступлення прав за ланцюжком договорів. Першим етапом переходу права вимоги став Договір факторингу № 22/02/2022 від 22.02.2022 року, укладений між первісним кредитором ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». Факт передачі права вимоги саме щодо відповідача підтверджується Актом приймання-передавання Реєстру Боржників від 22.02.2022 року та Витягом з Реєстру боржників № 1, де під порядковим номером 850 зазначено [PERSON] як боржника за договором № 75146519. Виконання фінансових зобов`язань за цим договором підтверджено платіжним дорученням № 333740001 від 23.02.2022 року. Другим етапом став Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, укладений між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та позивачем ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників від 10.01.2023 року, позивачу було передано права вимоги до 207 307 боржників. Згідно з наданим суду Витягом з Реєстру боржників (номер у реєстрі 44122), до складу відступлених прав увійшла заборгованість [PERSON] за договором № 75146519 у загальному розмірі 29 833,44 грн. Оплата за відступлені права вимоги за Договором № 10-01/2023 була проведена шляхом підписання Акту зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023 року. Норми права, які застосував суд. На підставі ст. 205 та ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин, зміст якого зафіксований в електронному документі, вважається вчиненим у письмовій формі. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України Про електронну комерцію електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором. За приписами ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612, ст. 629 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно зі статтею 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Мотивована оцінка і висновки суду. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд встановив, що між позивачем та відповідачем [PERSON] виникли цивільно-правові відносини на підставі кредитного договору, укладеного в електронній формі. [PERSON] ознайомився з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків, та погодився з ними. Факт укладення договору підтверджується використанням відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, що згідно зі ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до власноручного підпису. Належне виконання первісним кредитором своїх зобов`язань щодо надання кредитних коштів підтверджується інформаційною довідкою платіжної системи, копія якої надана позивачем. Відповідач, порушуючи умови кредитного договору та вимоги ст. 526, 1054 ЦК України, взяті на себе зобов`язання не виконав, суму кредиту та відсотків у встановлені строки не сплатив, доказів погашення заборгованості чи спростування розрахунку позивача відповідач суду не надав. Суд перевірив наданий позивачем розрахунок заборгованості та визнає, що сума заборгованості, яку позивач просить стягнути, є обґрунтованою та відповідає умовам договору, які своєю чергою не суперечать нормам ЗУ Про споживче кредитування. Позивач просить стягнути частині нарахованих відсотків. Суд, враховуючи принцип диспозитивності, розглядає справу у межах заявлених позовних вимог. Враховуючи, що до позивача на підставі описаного вище ланцюга договорів про відступлення права вимоги перейшло право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, і факт цього переходу документально підтверджений, позивач набув статусу нового кредитора та має право вимагати виконання зобов`язання. За таких обставин, суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 29833,44 грн є законною та обґрунтованою. Щодо розподілу судових витрат. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, то суд дійшов таких висновків. На підтвердження витрат на правову допомогу позивач надав договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024, заявку на надання юридичної допомоги № 260 від 01.10.2025 року, витяг з акту про надання юридичної допомоги від 31.10.2025 року, у якому міститься опис наданих послуг, відповідно до яких позивачу адвокатським об`єднанням Лігал ассістанс надано послуги правової допомоги на загальну суму 13000 грн. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Частинами 3, 4 статті 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до п.2 ч.3 ст.141 ЦПК при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною 8 статті 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі №905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved