Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

в серпні 2025 року адвокат Балковий Р.Л., який діє в інтересах позивача [PERSON] , звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовом про скасування обтяження у виді арешту нерухомого майна, зареєстрованого в державному реєстрі обтяжень нерухомого майна за № 4158381 від 06.09.1983, а саме житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 13.08.2001 року, виданим на підставі рішення виконкому Комишуваської селищної ради від 27.06.2001. 14.02.2025 позивач звернувся із заявою про отримання відомостей із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта. Згідно інформаційної довідки № 413417495 від 14.02.2025 на підставі повідомлення б/н 06.09.1983 Оріхівською державною нотаріальною конторою на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , накладено заборону відчуження, реєстраційний номер обтяження № 4158381. З метою отримання інформації, що стосується обтяження № 4158381 було подано запит до Запорізького обласного нотаріального архіву. Відповідно до відповіді на запит від 29.05.2025 за № 701/01-17 обтяження накладене за вимогою «Запорожской конторы стройбанка» від 06.09.1983. Відмітка про зняття заборони відсутня. Також згідно зазначеної відповіді відповідно до Алфавітної книги обліку заборони (арештів) Оріхівської державної нотаріальної контори за 1954-1997 роки відсутній запис про накладення заборони (арешту) на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно повідомлення Національного Банку України від 19.06.2025, станом на 18.06.2025 Державний реєстр банків не містить відомостей про Будбанк СРСР, а також про банк, який став правонаступником Будбанку СРСР. Жодна юридична,або фізична особа не пред`являла вимог до [PERSON] , а самому позивачу взагалі не було відомо про наявність у нього зобов`язань перед Будбанком СРСР у минулому. Відсутність відповідного зобов`язання, в забезпечення виконання якого було накладено заборону відчуження на нерухоме майно, фактична ліквідація юридичної особи можливого кредитора, і існування такої зборони, на думку сторони позивача, є втручанням у здійснення позивачем його права власності на нерухоме майно. Відповідно до розпорядження Голови Верховного Суду від 10.05.2022 № 29/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Оріхівського районного суду Запорізької області у зв`язку із неможливістю здійснення правосуддя під час воєнного стану до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя. Ухвалою судді від 12.08.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено без виклику сторін. Запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позов у 15-денний строк із моменту отримання ним ухвали про відкриття провадження у справі із врахуванням вимог, передбачених ч. 3-5 ст. 178 ЦПК України. Відповідач відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Заяви та клопотання до матеріалів справи до початку її розгляду від відповідача не надходили. Також, відповідач про дату та час судового засідання повідомлявся шляхом розміщення оголошення про виклик особи на сайті судової влади. Від третьої особи надійшли письмові пояснення щодо позову. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. У відповідності до ст. 317 Цивільного Кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 8 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Пунктом 3 ч. 2 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі визначеного законодавством документа, на якому нотаріусом вчинено напис про накладення заборони щодо відчуження нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості. Згідно п. 9 ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють серед інших нотаріальних дій і накладення та зняття заборони щодо відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно), що підлягає державній реєстрації. В ст. 74 Закону України «Про нотаріат» законодавець закріпив, що одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Відповідно до п.5.1 ч.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, нотаріус знімає заборону відчуження майна за рішенням суду. Якщо заборону знімає нотаріус, який її не накладав, він направляє за місцем зберігання справи, що містить відомості про накладання заборони, повідомлення про зняття заборони. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого виконавчим комітетом Комишуваської селищної ради 13 серпня 2001 року та зареєстрованого в Комишуваському бюро державної реєстрації технічної інвентаризації за № 15 від 14.08.2001, позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . Зазначена інформація також підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно,Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.02.2025 (номер інформаційної довідки: 413417495). Згідно інформаційної довідки № 413417495 від 14.02.2025, на підставі повідомлення б/н 06.09.1983 року, Оріхівською державною нотаріальною конторою, на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , накладено заборону відчуження, реєстраційний номер обтяження № 4158381. Згідно повідомлення Запорізького обласного державного нотаріального архіву за № 701/01-17 від 29.05.2025, обтяження накладене за вимогою «Запорожской конторы стройбанка» выд 06.09.1983 року. Відмітка про зняття заборони відсутня. Також, згідно зазначеної відповіді до Алфавітної книги обліку заборони (арештів) Оріхівської державної нотаріальної контори за 1954-1997 року відсутній запис про накладення заборони (арешту) на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно повідомлення Національного банку України від 19.06.2025, станом на 18.06.2025, Державний реєстр банків не містить відомостей про Будбанк СРСР, а також про банк, який став правонаступником Будбанку СРСР. Згідно з Указом Президії Верховної Ради СРСР від 07.04.1959 «Про реорганізацію системи банків довгострокових вкладень» та Постанови Ради Міністрів СРСР від 07.04.1959 року № 369 «Питання, пов`язані з реорганізацією системи банків довгострокових вкладень» функції Сільгоспбанку та комунальних банків СРСР покладено на Будбанк СРСР та Держбанк СРСР. Відповідно до постанови ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР від 17.07.1987 року № 821 «Про вдосконалення системи банків в країні і посилення їх впливу на підвищення ефективності економіки» реорганізовано діючі та утворено нові спеціалізовані банки, які створили систему банків у такому складі: Державний банк СРСР (Держбанк СРСР), Банк зовнішньоекономічної діяльності СРСР (Зовнішекономбанк СРСР), Промислово-будівельний банк СРСР (Промбудбанк СРСР), Агропромисловий банк СРСР (Агропромбанк СРСР), Банк Житлово-комунального господарства соціального розвитку СРСР (Житлосоцбанк СРСР), Банк трудових заощаджень кредитування населення СРСР (Ощадний банк СРСР). Пунктом 8 Постанови № 821 передбачено створення банками СРСР в союзних республіках відповідних республіканських банків з прямим підпорядкуванням банкам СРСР. Згідно з п. 2 Постанови Верховної Ради Української РСР «Про порядок введення в дію Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 20.03.1991 № 873-ХІІ Український республіканський банк державного комерційного промислового будівельного банку «Укрпромбудбанк» з його мережею, обчислювальними центрами, усіма активами, пасивами оголошений Верховною Радою України власністю України». 27.09.1991 Національний банк України зареєстрував статут Державного комерційного промислового будівельного банку України (далі Промбудбанк України), про що внесено відповідний запис до Республіканської книги реєстрації банків за номером 1. 09.04.1992 Національний банк України анулював реєстрацію Промбудбанку України (протокол засідання Правління Національного банку України від 09.04.1992 № 1), про що здійснено відповідний запис до Республіканської книги реєстрації банків. Отже, наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про заборону відчуження майна власника при відсутності будь-яких документів про підстави накладення даної заборони, не відповідає вимогам вищевказаного чинного законодавства України. Згідно з п.п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868, для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом. При цьому, згідно з п.78 Порядку державна реєстрація припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно у результаті зняття нотаріусом заборони проводиться нотаріусом, яким знято заборону. Враховуючи те, що Оріхівська державна нотаріальна контора, як реєстратор, не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об`єктів нерухомого майна, будь-якої інформації, яка б давала підстави для продовження заборони відчуження об`єктів нерухомого майна не виявлено; наявність заборони обмежує права позивача, як власника, та позбавляє можливості в повній мірі користуватися, володіти та розпоряджатися належним йому майном, а тому суд приходить до висновку, що право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб та позов підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved