Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

До Коростенського міськрайонного суду Житомирської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект-Центр", в інтересах якого діє представник Ткаченко М.М., до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. В обґрунтування позову зазначає, що 09.03.2021 року між ТОВ Служба Миттєвого Кредитування та [PERSON] було укладений договір № 2106820431424. Договір підписано електронним підписом відповідача, відтворений шляхом використання ним одноразового ідентифікатора та укладено у порядку визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Згідно п. 1.1. договору товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил. Відповідно до п. 1.9. договору граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) становить 1 (один) рік. Згідно п. 1.4. договору проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожний день користування, протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 1,80 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,84 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а; в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б; г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в. д) тип процентної ставки фіксована. Товариство з обмеженою відповідальністю "Служба Миттєвого Кредитування" зобов`язання за договором виконало у повному обсязі. Позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 3800 грн. Дана обставина підтверджується листом ТОВ ФК "Вей Фор Пей", згідно з яким на підставі укладеного між товариством і ТОВ ФК "Вей Фор Пей" договору про організацію переказів грошових коштів ТОВ ФК "Вей Фор Пей" 09.03.2021 року здійснено 1 (один) переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику, у сумі 3800 грн. Відповідач кредитні кошти отримав, свої зобов`язання за договором належним чином не виконав. 01.12.2021 року між ТОВ "Служба Миттєвого Кредитування" та ТОВ "Вердикт Капітал" відповідно до чинного законодавства укладено договір факторингу №1-12, за умовами якого ТОВ "Вердикт Капітал" отримало право грошової вимоги до відповідача за договором № 2106820431424 від 09.03.2021 року. 10.01.2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю продаж) прав вимоги, у відповідності до умов якого ТОВ "Коллект Центр" набуло право грошової вимоги до відповідача за договором № 2106820431424 від 09.03.2021 року. Загальний розмір заборгованості по певерненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором № 2106820431424 від 09.03.2021 року становить 62193,08 грн., з яких : заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) - 3800 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 58393,08 грн.; Враховуючи, що заборгованість за договором залишається непогашеною, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх договірних зобов`язань, ігнорує вимоги та добровільно не сплачує прострочену заборгованість, грошові кошти не повертає, позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором № 2106820431424 від 09.03.2021 року в сумі 42665,26 грн. Одночасно просить суд стягнути понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. та понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16000 грн. Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області відкрито провадження у цивільній справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов, подання письмових та електронних доказів щодо заперечення проти позову. Відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи, шляхом неодноразового направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі за місцем реєстрації та шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади. У встановлений строк правом подачі відзиву на позов не скористався, будь яких заяв, клопотань, що стосуються розгляду справи до суду не подав. До суду повернулися поштові відправлення з довідками про причини повернення (досилання) з відмітками про невручення рекомендованих листів у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповідно до позиції Верховного Суду у справі № 755/17944/18 від 10.05.2023 довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку "відсутній за вказаною адресою" вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду ненадходили. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами справи. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч. 5,8 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що між сторонами виникли договірні правовідносини в сфері кредитування. 09.03.2021 року між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та [PERSON] у порядку, визначеному статтею 12 Законом України "Про електронну комерцію", в електронній формі шляхом підпису одноразовим ідентифікатором укладено договір про надання фінансових послуг № 2106820431424 "Стандартний +". Відповідно до умов укладеного договору ТОВ "Служба миттєвого кредитування" зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 3800 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно з умовами цього договору, його додатків та правил (п.1.1. Договору). Укладаючи договір сторони узгодили графік платежів (Додаток №2 до Договору) та підписали паспорт споживчого кредиту (Додаток №3 до Договору). Згідно п.1.2. договору кредит надається на строк, зазначений у заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до цього договору та є невід`ємною його частиною. Відповідно до заяви-анкети (додаток №1 до Договору) строк кредитування становить 365 днів з правом повернення достроково. Граничний строк кредитування (строк дії кредитного договору) становить 1 рік (п.1.9 Договору). Сторони також узгодили, що орієнтовний строк повернення кредиту становить 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п.1.3 Договору) Сторони погодили, що проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування (далі - процентна ставка), протягом фактичного строку користування кредитом починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 1,80 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,84 % порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.а; в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.б; г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п. 1.4.в; д) тип процентної ставки - фіксований (п.1.4. Договору). Нараховані проценти підлягають обов`язковій сплаті на 16 день з моменту отримання кредиту, в сумі, що нарахована за фактичний строк користування кредитом на дату сплати (п.1.4.1. Договору). Відповідно до п. 1.4.2. договору в разі, якщо сума кредиту лишається неповернутою після орієнтовного строку повернення кредиту, проценти підлягають обов`язковій сплаті кожні 16 днів у сумі, нарахованій за фактичний строк користування кредитом. Товариство з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши, шляхом безготівкового переказу на поточний (картковий) рахунок, відповідачу кредитні кошти. Відповідач кредитні кошти отримав, що підтверджується інформаційною довідкою ТОВ "Вей Фор Пей" про переказ 09.03.2021 року коштів на платіжну картку клієна, маска картки [NUMBER] , згідно договору з ТОВ "Служба миттєвого кредитування" в сумі 3800 грн. Призначення платежу - кошти згідно договору № 2106820431424. Вказана платіжна картка зазначена відповідачем у заяві-анкеті, що є невід`ємною частиною договору, додатком №1 до договору (Особисті відомості про клієнта). Відповідач кредитними коштами скористався, свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав. З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що відповідач плату на погашення заборгованості за кредитом (тілом кредиту), відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору не вносив, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 30.11.2021 року становить 33630 грн., з яких: 3800 грн. - заборгованість за тілом позики; 29830 грн. - заборгованість за процентами. 01.12.2021 року між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" (клієнт) та ТОВ "Вердикт Капітал" (фактор) укладено договір факторингу № 1-12, у відповідності до умов якого "Служба миттєвого кредитування" зобов`язується відступити за плату право грошової вимоги у сумі 60183678,63 (шістдесят мільйонів сто вісімдесят три тисячі шістсот сімдесят вісім) гривень 63 копійки, а ТОВ "Вердикт Капітал" зобов`язується, здійснивши фінансування в порядку передбаченому цим Договором, прийняти право грошової вимоги до боржників, що належить клієнту, і стає новим кредитором за договорами про надання фінансових послуг, укладених між клієнтом і боржником. Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками та діє до повного виконання зобов`язань (п.14.1. Договору). Відповідно до договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року: - "Право вимоги" - права грошової вимоги клієнта до боржників щодо погашення заборгованості, строк платежу за якою настав (наявна вимога). - "Реєстр Боржників" - список боржників із переліком відомостей, оформлений згідно з формою, визначеною в додатку №1 до цього договору (форма реєстру боржників в електронному вигляді) та додатку №3 (форма реєстру боржників в паперовому вигляді) до цього договору. Реєстр боржників передається відповідальній особі фактора в електронному вигляді шляхом запису на матеріальний носій, наданий фактором. Реєстр боржників в паперовому вигляді фактор друкує самостійно. Пункт 6.1.4. договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року передбачає, що право вимоги переходить до фактора після оплати фінансування з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання реєстру боржників (додаток №2), який є підтвердженням передачі фактору права грошової вимоги до боржників, після чого фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно переданого права вимоги. Сторони домовились, що розмір фінансування за реєстром боржників складає 5 535 543,12 (п`ять мільйонів п`ятсот тридцять п`ять тисяч п`ятсот сорок три гривнi 12 копійок). Фактор здійснює фінансування на користь клієнта шляхом одноразового перерахування суми коштів протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати підписання цього договору (п.7.1., 7.2. Договору). Пунктами п.6.1. - 6.1.3. договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року передбачено оформлення відступлення права вимоги. Відповідно до п.2.2. договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року фактор набуває права на всі суми, які він одержить на виконання вимоги від боржників, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані фактором суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові. За цим договором фактор одержує право (замість клієнта) вимагати від боржників належного виконання всіх грошових зобов`язань за договорами про надання фінансових послуг, право вимоги за якими передається. Фактор має право здійснити наступне відступлення прав вимоги будь-якій третій особі (п.2.4., 2.5. Договору). Відповідно до п.14.2. договору зміни до договору можуть бути внесені виключно шляхом підписання сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору. 03.12.2021 року на виконання вимог договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року ТОВ "Служба миттєвого кредитування" (клієнт) та ТОВ "Вердикт Капітал" (фактор) підписали реєстр боржників. Згідно витягу з додатку №3 (реєстру боржників) від 03.12.2021 року до договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року ТОВ "Вердикт Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 2106820431424 "Стандартний +" від 09.03.2021 року в сумі 33630 грн., з яких: 3800 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 29830 грн. - заборгованість по процентам. Даний факт також підтверджується актом приймання-передавання реєстру боржників в електронному вигляді (додаток №2) від 03.12.2021 року та актом приймання-передавання реєстру боржників від 03.12.2021 року за договором факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року, а також платіжним дорученням №307600018 від 03.12.2021 року про оплату лоту згідно договору факторингу №1-12 від 01.12.2021 року, згідно яких вбачається, що оформлення відступлення прав вимоги відбулося у встановленому договором факторингу порядку, а також, що оплата фінансування за відступлення була здійснена у строки та у розмірах що відповідають п.7.1.,7.2. договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 року. Таким чином ТОВ "Вердикт Капітал" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до відповідача за договором № 2106820431424 "Стандартний +" від 09.03.2021 року в сумі 33630 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" суму заборгованості, визначену первісним кредитором за договором № 2106820431424 "Стандартний +" від 09.03.2021 року змінювало, здійснювало донарахування відсотків за фактичний строк користування кредитом в межах строку дії договору (365 днів), що підтверджується розрахунком заборгованості первісного кредитора ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та розрахунком заборгованості ТОВ "Вердикт Капітал" за кредитним договором, умов укладеного договору № 2106820431424 "Стандартний +" від 09.03.2021 року не порушувало. Загальний розмір заборгованості за кредитним договором, станом на 08.03.2021 року становить 62193,08 грн., з яких: 3800 грн. - заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) та 58393,08 грн. - заборогваність по процентам. 10.01.2023 року між ТОВ "Вердикт Капітал" (первісний кредитор) та ТОВ "Коллект Центр" (новий кредитор) укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги, згідно умов якого, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні йому права вимоги, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, зазначених у додатках №1 та №3 до цього договору (надалі також - реєстр боржників), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників, за договором позики (кредитним договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень, додатків до них. Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін (у випадку використання юридичними особами у соїй діяльності печатки). Будь -які зміни та доповнення до цього договору є чинними за умови підписання їх сторонами і скріплення відтисками печаток сторін (за наявності) (п.11.6. Договору). Відповідно до змісту договору №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року: - "Право вимоги" означає всі належні первісному кредитору права вимоги до боржника за за договором позики (кредитним договором), включаючи всі права грошової вимоги, права, що забезпечують виконання зобов`язання боржника за кредитним договором, засоби захисту прав, які доступні первісному кредитору, щодо отримання загальної суми заборгованості; - ''Реєстр прав вимог'' - погоджений сторонами список з переліком особистих даних боржників (ім`я, прізвище, ідентифікаційний номер) і розмірів грошових зобов`язань кожного з боржників із зазначенням суми заборгованості, а також інші дані про боржника, оформлений згідно з формою, визначеною в додатку №1 до цього договору (форма реєстру боржників в електронному вигляді) та додатку №3 (форма реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді) до цього договору. Відповідно до п. 5.2. договору №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором, набутими (прийнятими) новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання - передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (додаток №4). З моменту відступлення (передачі) первісним кредитором новому кредитору права вимоги, новий кредитор є таким, що замінив первісного кредитора у правовідносинах з боржниками, що існують на дату відступлення (передачі) прав вимоги та мають відношення до прав вимоги, зокрема новий кредитор має право здійснювати нарахування та стягнення процентів та/чи процентів за прострочення виконання грошового зобов`язання (відповідно до ст. 625 ЦК України) за договорами позики (в тому числі за періоди, що передували відступленню прав вимоги, якщо такі нарахування не були здійсненні кредитором) за умови дотримання вимог чинного законодавства України, нарахування та стягнення штрафних санкцій за порушення боржниками грошових зобов`язань, нарахування будь-яких платежів і комісій, а також право вимагати у боржників відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням грошових зобов`язань, відповідно до законодавства та умови договору позики. 10.01.2023 року ТОВ "Вердикт Капітал" (первісний кредитор) та ТОВ "Коллект Центр" (новий кредитор) підписали акт прийому передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року, а також підписали реєстр боржників. Відповідно до витягів з додатку №3 (реєстру боржників) до договору №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року ТОВ "Коллект Центр" набуло право вимоги до відповідача за договором № 2106820431424 "Стандартний +" від 09.03.2021 року, з яких: 3800 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 58393,08 грн. - заборгованість за відсотками. Даний факт також підтверджується акт прийому-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді (додаток №4) від 10.01.2023 року за договором №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 року. Таким чином, ТОВ "Коллект Центр" набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до відповідача за зазначеними договорами та є належним позивачем у справі. Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" суму заборгованості за спірним договором не змінювало, що підтверджується розрахунками заборгованості попередніх кредиторів. Відповідач, в свою чергу, не здійснювив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості за спірним договором ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів. Факт укладання договору № 2106820431424 "Стандартний +" від 09.03.2021 року та отримання грошових коштів у сумі 3800 грн. відповідачем не заперечується. Правильність нарахувань розміру заборгованості на час розгляду справи, судом перевірена, відповідачем не оспорена та не спростована. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). Згідно зі ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. В матеріалах справи відсутні докази того, що наведені умови договору, його форма і порядок укладання суперечать положенням ЦК України, або іншим актам цивільного законодавства, а також, що волевиявлення позичальника було обмеженим і не відповідало його внутрішній волі. Викладені істотні умови, права і обовязки сторін, зокрема, способи та терміни погашення кредиту погоджені сторонами. Крім того, матеріали справи містять належні докази на підтвердження того, що саме відповідачем здійснено дії, спрямовані на укладання договору, а саме відповідач пройшов ідентифікацію та верифікацію особи, заповнивши анкету-заяву на кредит на сайті первісного кредитора, з зазначенням ПІБ, даних паспорта, РНОКПП, місця реєстрації та місця проживання, місця роботи, даних про доходи, контактні дані, ознайомився з інформацією про умови кредитування та орієнтовну вартість кредиту, шляхом введенням коду підтвердження "S4", який є одноразовим ідентифікатором підписав кредитний договір, із зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому йому були перераховані кошти у розмірах, встановлених договором. При цьому, суд звертає увагу, що без входу відповідача на веб-сайт товариства (первісного кредитора) та здійснення ним певного алгоритму дій, необхідного для отримання кредиту, спірний договір не був б укладений. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма істотними його умовами та що йому надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства. Частиною 1 ст.509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (ч.1 ст.510 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому слід враховувати, що у звязку із заміною кредитора в зобовязанні саме зобовязання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його субєктивний склад у частині кредитора. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ч.1,2 ст.10561 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Частинами 1,2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Положеннями ч.1 ст.1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначені ст.639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.205, 207 ЦК України). Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України "Про споживче кредитування" та Законом Украiни "Про електронну комерцію". Згідно зі ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник договору про споживчий кредит, укладеного у вигляді електронного документа та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Відповідно до п.5,6 ч.1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.(ч.6 ст.11 Закону України "Про електронну комерцію). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Згідно зі ст.6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Положеннями ч.2 ст.639 ЦК України передбачено, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Таким чином, сторони узгодили розмір, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладання такого договору, на таких умовах, шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.1,2 ст. 80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч.1-3 ст. 89 ЦПК України). З матеріалів справи слідує, що прийняті на себе зобов`язання за укладеними договорами сторона позивача виконала своєчасно і повністю, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі. Відповідач кредитні кошти отримав, скористався ними, що підтверджується наявними у справі доказами, своїх зобов`язань за договором не виконав та не сплатив грошові кошти для погашення кредитної заборгованості. Доказів на спростування доводів позивача, а також щодо розміру утвореної заборгованості до суду не подав. Вказаний договір у відповідності до вимог чинного законодавства недійсним не визнавався, тобто в силу ст. 204 Цивільного кодексу України діє презумпція правомірності правочину. Інформаційний лист ТОВ "Вей Фор Пей" в сукупності з іншими доказами в данній справі є достатнім та належним доказом для того, щоб дійти висновку про факт отримання відповідачем кредитних коштів у вказаній договором сумі. Відсутність виписки за картковим рахунком відповідача або іншого первинного облікового документа не може бути підставою для відмови в позові через його недоведеність, оскільки сукупність інших доказів, що містяться в матеріалах справи, з урахуванням стандарту доказування "balance of probabilities" ("баланс ймовірностей" або "більшої переконливості"), свідчать про укладення кредитних договорів між первісним кредитором та відповідачем та наявність заборгованості у останнього. Враховуючи, що відповідачем порушено право позивача на належне виконання умов кредитного договору, в результаті чого кредитна заборгованість не була погашена відповідачем добровільно, вимога позивача, щодо стягнення заявленої суми заборгованості за кредитним договором є правомірною та підлягає задоволенню в повному обсязі, а відтак, із відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором № 2106820431424 "Стандартний +" від 09.03.2021 року в сумі 42665,26 грн. Щодо заявленої позивачем вимоги про відшкодування понесених витрат на правову допомогу у розмірі 16000 грн, суд зазначає наступне. Приписами ч.3 ст.141 ЦПК України зазначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.(ч.4 ст.137 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічні критерії застосовує у своїх рішенннях ЄСПЛ ("Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року, "Двойних проти України" від 12 жовтня 2006 року у справі, "Гімайдуліна і інших проти України" від 10 грудня 2009 року, "Баришевський проти України" від 26 лютого 2015 року та ін.). Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved