Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

[PERSON] через свого представника [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання, ведення спільного господарства та знаходження на повному утриманні брата [PERSON] , [INFO] , який загинув під час виконання службових обов`язків [INFO] . Заінтересованими особами визначено Міністерство оборони України та військову частину [NUMBER] . Заявлені вимоги мотивовані тим, що вона є рідною сестрою [PERSON] . [PERSON] проходив військову службу в лавах Збройних Сил України, а саме у військовій частині [NUMBER] та приймав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. 14 грудня 2023 року [PERSON] отримала сповіщення сім`ї від [INFO] про те, що її брат [PERSON] під час виконання службових обов`язків 12 грудня 2023 року зник безвісти внаслідок артилерійського обстрілу противника біля населеного пункту Авдіївка Покровського району Донецької області. 28 вересня 2024 року заявник отримала сповіщення сім`ї від [INFO] про те, що [PERSON] під час виконання службових обов`язків [INFO] загинув внаслідок артилерійського обстрілу противника біля населеного пункту Авдіївка Покровського району Донецької області. Заявник [PERSON] після розірвання шлюбу проживала разом із своїм братом [PERSON] , вели спільне господарство, допомагали одне одному, підтримували. Брат заявника не мав сім`ї та дітей, їх батьки померли, а тому інших рідних осіб у [PERSON] не було. Заявник [PERSON] не працювала та знаходилася на повному утриманні свого брата як до його мобілізації, так і під час проходження останнім військової служби у лавах Збройних Сил України. Заявник [PERSON] , звернувшись до [INFO] щодо виплат належного грошового забезпечення та інших виплат загиблого брата [PERSON] , отримала відповідь військової частини [NUMBER] від 14 червня 2025 року за № 2084/2391/15/3415 про відмову у виплаті належних виплат, у зв`язку з чим змушена звернутися до суду із вказаною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 30 липня 2025 року заяву залишено без руху. Ухвалою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 05 серпня 2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 15 жовтня 2025 року витребувано докази та залучено до участі в розгляді справи як заінтересовану особу [PERSON] , яка є законним представником неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Кам`янського районного суду Черкаської області від 11 грудня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання представника заінтересованої особи - Міністерства оборони України - [PERSON] щодо залишення без розгляду заяви [PERSON] про встановлення юридичного факту. У судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник - адвокат Поліщук А.Ю. підтримали заявлені вимоги та просили заяву задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України - [PERSON] вказав, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, задоволенню не підлягає, заявлені вимоги не підтримав. Від заінтересованої особи - військової частини [NUMBER] представник до суду не з`явився, будь-яких пояснень, заяв чи клопотань не надходило. Заінтересована особа [PERSON] - законний представник неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , у судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином; будь-яких пояснень, заяв чи клопотань до суду не подавала. Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши подані ними документи і матеріали, витребувавши докази, допитавши свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи, суд дійшов до такого висновку. Відповідно до відомостей з Єдиного державного демографічного реєстру від 05 серпня 2025 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 10 лютого 1995 року (а.с. 33). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Лузанівською сільською радою Кам`янського району Черкаської області 29 грудня 1976 року, актовий запис № 29, батьками [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , записані [PERSON] - батько, [PERSON] - мати (а.с. 7). Згідно із свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Кам`янської райдержадміністрації Черкаської області 25 жовтня 1997 року, актовий запис № 110, [PERSON] уклала шлюб та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 6 на звороті). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кам`янського районного управління юстиції Черкаської області 13 листопада 2007 року, актовий запис № 114, [PERSON] розірвала шлюб 13 листопада 2007 року та їй після реєстрації розірвання шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 10 на звороті). Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого райвідділом ЗАГС м. Кам`янка Черкаської області 21 березня 1986 року, актовий зпис № 51, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] - батько, [PERSON] - мати (а.с. 7) Згідно з довідкою [INFO] від 01 травня 2025 року № 5/1/25/2084 [PERSON] , [INFO] , з 17 листопада 2004 року по 06 жовтня 2005 року проходив строкову військову службу при в/ч [NUMBER] (а.с. 7 на звороті). Відповідно до витягу із наказу командира військової частини [NUMBER] від 17 жовтня 2023 року № 294 рядового [PERSON] зарахованого наказом командира військової частини [NUMBER] (по особовому складу) від 14 жовтня 2023 року №130-РС в розпорядження командира військової частини [NUMBER] (а.с. 8 на звороті). Водночас із довідки військової частини [NUMBER] від 14 березня 2024 року № 2084/2440 вбачається, що [PERSON] дійсно в період 17 жовтня 2023 року по 05 листопада 2023 року, з 18 листопада 2023 року по 12 грудня 2023 року брав учать у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в населеному пункті Авдіївка Донецької області (а.с. 7 на звороті). Як вбачається із сповіщення сім`ї № 83 від 14 грудня 2023 року за № 5/1/25/3935 [INFO] , [PERSON] сповістили про те, що її брат, навідник кулеметного відділення кулеметного взводу механізованого батальйону військової частини [NUMBER] рядовий [PERSON] , 1986 року народження, під час виконання службових обов`язків 12 грудня 2023 року зник безвісти внаслідок артилерійського обстрілу противника біля населеного пункту Авдіївка Покровського району Донецької області (а.с. 8). Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12023250350000978 від 16 грудня 2023 року на підставі заяви [PERSON] від 15 грудня 2023 року зареєстровано кримінальне правопорушення за частиною першою статті 115 КК України з тих підстав, що 10 грудня 2023 року зник безвісті її рідний брат [PERSON] , [INFO] , який проходив службу в складі військової частини [NUMBER] (а.с. 8). Водночас відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, № 20240207-365 від 07 лютого 2024 року [PERSON] зник на території бойових дій (під час воєнних дій), про що внесені відомості про кримінальне провадження № 12023250350000978 від 16 грудня 2023 року (а.с. 9). Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 19 грудня 2023 року № 359 рядового [PERSON] , навідника 2 кулеметного відділення взводу І механізованого батальйону військової частини [NUMBER] , наказано вважати таким, що безвісно відсутній (а.с. 8 на звороті). Як вбачається із сповіщення сім`ї № 52 від 28 вересня 2024 року за № 5/1/25/4142 [INFO] , [PERSON] сповістили про те, що її брат, навідник кулеметного відділення кулеметного взводу механізованого батальйону військової частини [NUMBER] рядовий [PERSON] , 1986 року народження, під час виконання службових обов`язків [INFO] загинув внаслідок артилерійського обстрілу противника біля населеного пункту Авдіївка Покровського району Донецької області (а.с. 9). Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 10 листопада 2024 року № 324 рядового [PERSON] , який перебував у розпорядженні командира військової частини [NUMBER] , з 27 вересня 2024 року у зв`язку зі смертю, виключено із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення, у зв`язку із загибеллю (смертю) (а.с. 9 на звороті). Згідно із свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Кам`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 01 жовтня 2024 року, актовий запис № 349, [PERSON] помер [INFO] . Як вбачається з довідки виконавчого комітету Кам`янської міської ради від 01 жовтня 2024 року № 2283/02-18, виданої на ім`я [PERSON] , померлий [PERSON] дійсно похований 30 вересня 2024 року на кладовищі, яке розміщене в [ADDRESS] (а.с. 10 на звороті). Із відповіді командира військової частини [NUMBER] від 14 червня 2025 року за № 2084/2391/15/3415, адресованого на ім`я [PERSON] , вбачається, що їй роз`яснено порядок отримання грошового забезпечення та інших виплат загиблого брата (а.с. 11 на звороті). Окрім того, стороною заявника надано акт вуличного комітету [ADDRESS] , з якого вбачається, що загиблий [PERSON] , [INFO] , проживав із сестрою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та вели спільне господарство (а.с. 3). Також стороною заявника надано Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування щодо інформаційних відомостей про застраховану особу за період, що найдені в Реєстрі застрахованих осіб (а.с. 25), та скріншоти особистої переписки (а.с. 23-24). Крім того, [PERSON] додано до матеріалів справи документи про смерть її з братом батьків. Так, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Радиванівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області 14 лютого 2008 року, актовий запис № 04, батько [PERSON] помер [INFO] у віці 53 років. Мати [PERSON] ( [PERSON] ) померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам`янського районного управління юстиції у Черкаській області 21 травня 2015 року, актовий запис 100 (а.с. 125). За життя прізвище матері неодноразово змінювалося. Як вбачається із свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що видав Радиванівський сільЗАГС Кам`янського району 12 листопада 1955 року, актовий запис № 27, [INFO] народилася [PERSON] (а.с. 126). За відміткою секретаря виконкому Радиванівської сільської ради у свідоцтві про народження [PERSON] Радиванівським сільЗАГСом Кам`янського району Черкаської області 21 лютого 1976 року зареєстровано шлюб з [PERSON] , 1955 року народження. Присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 126). Із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого Кам`янським райвідділом реєстрації актів громадянського стану 15 лютого 1994 року, актовий запис № 14, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб 15 лютого 1994 року і після розірвання шлюбу присвоєні прізвища: йому - « [PERSON] », їй - « [PERSON] » (а.с. 129). 28 листопада 1997 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] і змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Кам`янської райдержадміністрації Черкаської області 28 листопада 1997 року, актовий запис № 34 (а.с. 127). Кам`янський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надав витребувані ухвалою суду документи, з яких вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , 29 серпня 2009 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Кам`янського районного управління юстиції Черкаської області, прізвище чоловіка після реєстрації шлюбу « [PERSON] », дружини - « [PERSON] », про що надано повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00054253201 (а.с. 87-88). Згідно з витягом з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00054253107 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 89-90). Разом з тим на виконання ухвали про витребування доказів АТ «Райффайзен Банк» надано суду виписку про рух коштів по рахункам [NUMBER] та [NUMBER] , належним [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ), за період 01 серпня 2019 року/дати відкриття по 12 грудня 2023 року (а.с. 91-92). Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області надано суду відомості з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування по [PERSON] та [PERSON] (а.с. 95-99). Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною сьомою статті 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, перебування фізичної особи на утриманні. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Так, частиною другою статті 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У рішенні Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 зазначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом, ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних з`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Отже, для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідна сукупність таких ознак як спільне проживання, пов`язаність побутом і наявність взаємних прав і обов`язків. За частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з частиною першою статті 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Як передбачено частиною четвертою статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі - постанова № 5), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з пунктом 7 постанови № 5 суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. В пункті 8 постанови № 5 визначено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що: - за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні; - для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року; - для встановлення факту перебування на утриманні при відшкодуванні шкоди в разі втрати годувальника не має значення чи знаходився непрацездатний утриманець в родинних чи шлюбних відносинах з годувальником. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Таким чином, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 752/20365/16-ц, від 05 грудня 2019 року у справі № 750/9847/18, від 03 лютого 2021 року у справі № 644/9753/19, від 16 червня 2021 року у справі № 643/6447/19/19, від 08 вересня 2021 року у справі № 641/5187/20. Відтак у судовому порядку можливо встановити факти, коли ці факти безпосередньо породжуватимуть юридичні наслідки, тобто вони повинні мати юридичне значення, а саме від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення. Метою встановлення факту у даній справі заявник вказала необхідність призначення матеріальної допомоги, соціальних пільг та гарантій від держави, які надаються особам, які перебували на утриманні загибелого (померлого) військовослужбовця. Реалізація прав на отримання матеріальних виплат, пільг та гарантій передбачена Законом України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» та постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 № 168 «Про деякі питання виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а тому для визначення можливості встановлення факту, про який просить заявник, суду необхідно встановити, чи породить встановлення такого факту юридичні наслідки для неї у виді набуття права на отримання матеріальних виплат, пільг та гарантій. Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовців, здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовців - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби. Згідно із статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній станом на 12 грудня 2023 року, тобто на дату загибелі військовослужбовця [PERSON] ), у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають, зокрема, батьки (усиновлювачі), вдова (вдівець), діти, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відповідно до частин першої, другої статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби. Частиною четвертою статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено перелік осіб, які вважаються непрацездатними членами сім`ї. Зокрема, до цього переліку входять діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків. У відповідності до статті 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які самі одержували будь-яку пенсію, мають право перейти на нову пенсію. У поданій заяві [PERSON] вказує, що вона після розірвання шлюбу, тобто з 13 листопада 2007 року проживала разом із своїм братом [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Однак суд не приймає як належний та допустимий доказ акт голови вуличного комітету, оскільки з нього не вбачається, в який період [PERSON] проживав із [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а також не надано відомостей, на підставі яких встановлено, що зазначені особи проживали разом (акту обстеження житлово-побутових умов, тощо). Окрім того, заявник не надала суду довідку про зареєстроване місце проживання [PERSON] , а також довідку (або акту обстеження житлово-побутових умов, тощо) про непроживання [PERSON] за зареєстрованим місцем проживання. Разом з тим заявник не надала суду доказів того, що вона була на повному утриманні [PERSON] або одержувала від нього допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, що жодним чином не підтверджує факту перебування на утриманні, як і не надано доказів того, що ці кошти постійно витрачались саме на утримання заявника. Суд не бере до уваги надану АТ «Райффайзен Банк» виписку про рух коштів по рахункам, належним [PERSON] , оскільки у призначенні платежу не зазначено будь-якої інформації, яка б давала підстави вважати, що ці кошти призначені на забезпечення сумісного побуту [PERSON] та [PERSON] . У матеріалах справи відсутні також підтвердження того, що вони з братом вели спільне господарство, мали спільний побут та взаємні права. Суд звертає увагу, що в заявник не надала суду доказів, які можуть підтвердити наявність чи відсутність усіх її доходів, в тому числі витяги з карткових рахунків, в яких можуть відображатись відомості про її дохід. Також не надано жодного документа про отримання/неотримання державної та соціальної матеріальної допомоги. Суд зауважує, що заявник на момент загибелі брата була повнолітньою, працездатною особою, доказів, які б підтверджували належність заявника до категорії непрацездатних осіб, які мають право на отримання пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суду не надано. Показання свідків [PERSON] і [PERSON] підтверджуються виключно стосунки заявника [PERSON] та її брата [PERSON] щодо обопільної роботи по господарству та допомоги один одному, при цьому не доводять як факту повного утримання [PERSON] . [PERSON] , так і пов`язаності їх спільним проживанням та веденням спільного господарства. Суд зазначає, що витребувані ухвалою суду докази у їх сукупності не підтверджують обставин, на які посилається заявник [PERSON] щодо знаходження на повному утриманні свого брата [PERSON] , факту спільного проживання та ведення спільного господарства. При цьому надані заявником [PERSON] докази не є достатніми для висновку про те, що, вона спільно проживала, вела спільне господарство та знаходилася на повному утримання свого брата [PERSON] . Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зважаючи на те, що заявником не доведено обставин, на які вона посилається як на підставу заявлених вимог, у задоволенні заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed