Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про оголошення померлим свого чоловіка [PERSON] , [INFO] , військовослужбовця військової частини [NUMBER] . Свою заяву обгрунтовує тим, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 13.07.2022 [PERSON] , [INFO] с чоловіком [PERSON] , [INFO] . Так, у даній справі заявницею є [PERSON] , дружина [PERSON] та мати їх спільних двох неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . 3гідно витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] № 33 від 05.02.2021 року, [PERSON] зарахований до списків особового складу частини. Витягом із наказу командира ВЧ [NUMBER] № 177 від 09.07.2022 [PERSON] призначено на посаду водія 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї 1 механіхованого батальйону. Відповідно до довідки № 3387 від 23.03.2023 солдат [PERSON] в період з 08.08.2022 по 16.09.2022, з 17.09.2022 по 01.12.2022, з 29.01.2023 по 15.02.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. [PERSON] , 20.02.2023 отримала сповіщення про те, що її чоловік зник безвісти 15.02.2023 під час штурмових дій з боку збройних сил російської федерації в районі населеного пункту Парасковіївка Донецької області захищаючи волю та незалежність України. Згідно витягу з наказу № 813 від 18.03.2023 командира ВЧ [NUMBER] та витягу з акту службового розслідування по факту зникнення безвісти військовослужбовця служби за контрактом старшого солдата [PERSON] встановлено, що [PERSON] , під час виконання службових (бойових) завдань, виконуючи завдання за призначенням по забезпеченню оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, внаслідок здійснення незаконними збройними формуваннями окупаційної влади російської федерації штурмових дій під прикриттям масованого обстрілу позиції ВПО, розташованих поблизу населеного пункту Парасковіївка Донецької області, що мали місце 15 лютого 2023 року, зник безвісти. Матеріали службового розслідування містять протоколи опитування щодо зникнення безвісти солдата [PERSON] , де командир 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] [PERSON] та майор [PERSON] , заступник командира з морально-психологічного забезпечення 2 мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини [NUMBER] пояснили наступне: що « [INFO] близько 15:10 незаконними збройними формуваннями окупаційної влади російської федерації були здійснені штурмові дії у складі штрумової групи чисельністю до 25 осіб, під прикриттям масованого обстрілу позиції [INFO] , розташованих поблизу населеного пункту Парасковіївка Донецької області. Внаслідок активних бойових дій, виконуючи бойові завдання, перебуваючи у засобах індивідуального захисту зник безвісти старший солдат [PERSON] , водій 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] . Здійснені пошукові заходи не дали результату». [PERSON] , [INFO] , внесений до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливими обставинами на території бойових дій (під час воєнних дій), що підтверджується витягом з єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливими обставинами № 20230628-2071 від 30.05.2023. З того часу заявниця неодноразово зверталася до відповідних структурних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Мінстерства оборони України, Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, органів прокуратури України, Офісу Президента України з приводу встановлення місця знаходження чоловіка та його стану. Проте, з отриманих відповідей не вдалося переконатися і встановити, що чоловік заявниці на сьогодні може бути живим, або його місце знаходження відоме. Доданими копіями витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань підтверджується факт проведення досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України щодо зникнення [PERSON] .. На даний час відсутні відомості про місце перебування [PERSON] . Дружина [PERSON] вважає, що наявні підстави стверджувати про факт загибелі солдата військової частини [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , враховуючи рівень бойових дій, які мали місце в лютому 2023 року в районі населеного пункту Парасковіївки Бахмутського району Донецької області та відношення [PERSON] до Збройних Сил України. Станом на день подання вказаної заяви, с. Парасковіївка Соледарської територіальної громади Бахмутського району Донецької області, з 24.02.2022 по 20.03.2023 належала до територій, де велися активні бойові дії, що підтверджується Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 та Переліком територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 27 квітня 2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 27.04.2022 року. Отже, необхідність оголошення особи померлою в судовому порядку пов`язана із неможливістю у позасудовому порядку встановити (підтвердити) факт загибелі (смерті) військового. При цьому є важливим, що особа загинула саме внаслідок збройної агресії російської федерації, зазначена позиція сформована Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду справа № 490/6057/19-ц від 05 грудня 2022 року. Заявниця є дружиною [PERSON] , оголошення померлим якого необхідне для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть, так як на даний час у неї відсутні належні документи для реєстрації смерті чоловіка, зокрема лікарське свідоцтво про смерть або фельдшерська довідка про смерть, оскільки факт смерті відбувся в зоні бойових дій, а саме в с. Парасковіївка Соледарської територіальної громади Бахмутського району Донецької області, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану". На підставі наведеного просить заяву задовольнити. Вказана заява надійшла до суду 30 жовтня 2025 року. Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 05.11.2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку окремого провадження. Заявниця та її представник адвокат Кругліцька В.М. в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, просили задоволити заявлені вимоги, заявлених свідків не викликати. Належним чином повідомлений представник Вараського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явилася. Належним чином повідомлений представник Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив. Представник ВЧ [NUMBER] в судове засідання надав заяву про розгляд справи без їх участі. Належним чином повідомлені [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Згідно із ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Розгляд справи здійснюється за відсутності сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд дійшов наступних висновків. Як встановлено судом, 13.07.2022 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] зареєстровано шлюб Володимирецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у вараському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Львів, актовий запис №64. (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ) Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] № 33 від 05.02.2021 року [PERSON] зарахований до списків особового складу частини. Витягом із наказу командира ВЧ [NUMBER] № 177 від 09.07.2022 [PERSON] призначено на посаду водія 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї [NUMBER] механізованого батальйону. Відповідно до довідки № 3387 від 23.03.2023 солдат [PERSON] в період з 08.08.2022 по 16.09.2022, з 17.09.2022 по 01.12.2022, з 29.01.2023 по 15.02.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Як вбачається з довідки №3414 від 27.02.2024 року виданої т.в.о. начальника штабу-першого заступника командира військової частини [NUMBER] [PERSON] , в тому що її чоловік старший солдат [PERSON] , 1988р.н. перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 05 лютого 2021 року по теперішній час та з 15 лютого 2023 року рахується зниклим безвісти під час виконання завдань за призначенням спрямованих на забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі та стримуванні збройної агресії російської федерації поблизу населеного пункту Парасковіївка, Бахмутського району, Донецької області, захищаючи волю та незалежність України. [PERSON] , 20.02.2023 отримала сповіщення про те, що її чоловік зник безвісти 15.02.2023 під час штурмових дій з боку збройних сил російської федерації в районі населеного пункту Парасковіївка Донецької області захищаючи волю та незалежність України. Згідно витягу з наказу № 813 від 18.03.2023 командира ВЧ [NUMBER] та витягу з акту службового розслідування по факту зникнення безвісти військовослужбовця військової служби за контрактом старшого солдата [PERSON] встановлено, що [PERSON] , під час виконання службових (бойових) завдань, виконуючи завдання за призначенням по забезпеченню оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, внаслідок здійснення незаконними збройними формуваннями окупаційної влади російської федерації штурмових дій під прикриттям масованого обстрілу позиції ВПО, розташованих поблизу населеного пункту Парасковіївка Донецької області, що мали місце 15 лютого 2023 року, зник безвісти. Матеріали службового розслідування містять протоколи опитування щодо зникнення безвісти солдата [PERSON] , де командир 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] [PERSON] та майор [PERSON] , заступник командира з морально-психологічного забезпечення 2 мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини [NUMBER] пояснили наступне: що « [INFO] близько 15:10 незаконними збройними формуваннями окупаційної влади російської федерації були здійснені штурмові дії у складі штрумової групи чисельністю до 25 осіб, під прикриттям масованого обстрілу позиції [INFO] , розташованих поблизу населеного пункту Парасковіївка Донецької області. Внаслідок активних бойових дій, виконуючи бойові завдання, перебуваючи у засобах індивідуального захисту зник безвісти старший солдат [PERSON] , водій 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї [NUMBER] механізованого батальйону військової частини [NUMBER] . Здійснені пошукові заходи не дали результату». [PERSON] , [INFO] , внесений до Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливими обставинами на території бойових дій (під час воєнних дій), що підтверджується витягом з єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливими обставинами № 20230628-2071 від 30.05.2023. З відповідей від відповідних структурних підрозділів - Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Мінстерства оборони України, Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, Уповноваженого з питань осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, органів прокуратури України, Офісу Президента України з приводу встановлення місця знаходження [PERSON] , [INFO] , та його стану, встановлено, що наявна інформація про факт зникнення [PERSON] , крім того, інформації яка б підтверджувала перебування в полоні військовослужбовця [PERSON] та вказувала на його місцезнаходження відсутня. Тобто, з отриманих відповідей не вдалося переконатися, що чоловік заявниці [PERSON] на сьогодні може бути живим, або його місце знаходження відоме. Доданими копіями витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань підтверджується факт проведення досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України щодо зникнення [PERSON] ..На даний час відсутні відомості про місце перебування [PERSON] . Станом на день подання вказаної заяви, с. Парасковіївка Соледарської територіальної громади Бахмутського району Донецької області, з 24.02.2022 по 20.03.2023 належала до територій, де велися активні бойові дії, що підтверджується Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 та Переліком територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 27 квітня 2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 27.04.2022 року. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Згідно ст. 305 Цивільного процесуального кодексу України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється ЦПК України. При цьому заявник має мати особисту цивільну-правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою існують особисті або майнові правовідносини-матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Район воєнних (бойових) дій це визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії (ст. 1 Закону України «Про оборону України»). Бойові дії це форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони, а також поліції особливого призначення Національної поліції України для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння). Статтею 47 ЦК Українивизначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі №177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі №607/159/23. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22 зроблено висновок, що шість місяців, які визначені в реченні 2 ч. 2 ст. 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих рф, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309, (в подальшому - затверджений наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року №376). У цьому наказі зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території, у зв`язку з чим суди можуть використовувати дані з відповідного Наказу, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України. Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що обрахування шестимісячного строку, зазначеного у реченні 2 ч. 2ст. 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій правовій визначеності (п.п. 81 85). Одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності. Він вимагає чіткості, зрозумілості й однозначності правових норм, зокрема їх передбачуваності (прогнозованості) та стабільності. Згідно з принципом правової визначеності відрахування шестимісячного строку від дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій території України не забезпечувало б достатньої передбачуваності та сталості правових відносин. В умовах триваючої збройної агресії рф проти України, що супроводжується численними випадками зникнень осіб та постійною нестабільністю, передбачити момент закінчення такої агресії неможливо. На час прийняття цієї постанови російсько-українська війна все ще триває, що посилює правову невизначеність і може ускладнювати ефективне застосування закону та забезпечення захисту прав осіб, які постраждали внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту та у яких, у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи, виникають певні цивільні права та правомірні інтереси. Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 02 листопада 2014 року №15-рп/2004, одним із проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим його культурним рівнем. Справедливість є однією з основних засад права та є вирішальною у визначенні права як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо. Під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням 2 ч. 2 ст. 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди. Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України. Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що у ч. 2 ст. 46 ЦК Українийдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений ч. 2 ст. 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою (п. п. 94, 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі №755/11021/22). Згідно Наказу Міністерства розвитку громад та територій № 376 від 28.02.2025 - датою завершення активних бойових дій в с. Парасковіївка Соледарської міської територіаьної громади, де зник безвісти [PERSON] є - 06.08.2024 р. Саме з 06.08.2024 має обраховуватися початок шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, як дата закінчення активних бойових дій на території с. Парасковіївка. Заявниця звернулася до суду із заявою 30 жовтня 2025 року. Тож на момент звернення заявниці до суду з такою заявою, сплинув шестимісячний строк, зазначений у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, а саме, як виснувала Велика Палата в цій постанові, від дня закінчення активних бойових дій на території с. Парасковіївка. Відповідно до ч. 3 ст. 46 Цивільного кодексу України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Статтею 47 Цивільного кодексу України встановлено правові наслідки оголошення фізичної особи померлою, зокрема: правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті, спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Відповідно до ст. 48 ЦК України, у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилась, або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи, або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Згідно з п.13 постанови Пленуму Верхового Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим, у разі неможливості встановлення факту його смерті, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце за певний час та за певних обставин. У ст. 306 Цивільного процесуального кодексу України, зокрема, визначено обов`язкове зазначення для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Ці відомості дозволяють визначити право осіб на звернення до суду в справі цієї категорії, коло заінтересованих осіб, необхідні докази. За змістом ст. ст. 307, 308 Цивільного процесуального кодексу України, якими визначено порядок розгляду судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи внутрішніх справ або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Оголошення особи померлою, засноване на презумпції її смерті, є юридичним фактом, що дає підставу для припущення про припинення цивільної правоздатності цієї особи. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що матеріалами справи доведений той факт, що поблизу населеного пункту Парасковіївка Бахмутського району Донецької області, військовослужбовець, [PERSON] , [INFO] , зник безвісти. При цьому, зібрані у справі докази вказують на те, що [PERSON] пропав безвісти за обставин, що загрожували йому смертю та дають підстави припустити його загибель під час штурмових дій противника. На думку суду, надані заявником докази є належними, допустимими, доводять відповідні обставини та є достатніми для встановлення факту, що [PERSON] зник безвісти саме під час бойових дій, за обставин, що дають підстави об`єктивно та обґрунтовано припустити його загибель. Відтак, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою, підтвердженою належними та допустимими доказами, тому наявні підстави для її задоволення. Оголошення померлим [PERSON] необхідно заявниці, як дружині, для отримання свідоцтва про смерть і отримання державної допомоги членам сім`ї загиблих захисників України та оформлення спадщини, яка залишилась після смерті останнього. При цьому, суд роз`яснює заявникам, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Також як передбачено ч. 2 ст. 308 Цивільного процесуального кодексу України після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна. На підставі наведеного,

Outcome: approved