Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Позивач ТОВ «ФК АЙКОНС», в особі представника позивача Пархомчука С. В., звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №1051184 від 15.09.2020 в сумі 12 477, 50 грн, посилаючись на те, що 15.09.2020 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] укладено кредитний договір №1051184 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Підписуючи договір, відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Відповідно до п. 1.2 кредитного договору, товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором на таких умовах: сума виданого кредиту - 3 500, 00 грн, дата надання кредиту - 15.09.2020, строк кредиту - 30 днів, цільове призначення - на споживчі потреби, стандартна процентна ставка - 1, 90 % в день. Згідно з випискою з особового рахунку за кредитним договором, станом на 21.03.2025 загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить: 12 477, 50 грн, яка складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 3 500, 00 грн, заборгованість за комісіями і відсотками в розмірі - 2 992, 50 грн, прострочена заборгованість за процентами в розмірі - 5 985, 00 грн. 28.04.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-28/04/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором №1051184 від 15.09.2020, укладеним з [PERSON] 28.04.2021 ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору про відступлення права вимоги №1-28/04/2021, відступило право вимоги за кредитним договором №1051184 від 15.09.2020, укладеним з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ТОВ «ФК АЙКОНС», у зв`язку з чим останнє набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вище вказану заборгованість та судовий збір. Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2025 головуючим суддею визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 14.07.2025. 24.07.2025 судом була одержана інформаційна довідка з Реєстру Вінницької міської територіальної громади про реєстрацію місця проживання [PERSON] вих. №23514 від 18.07.2025. Ухвалою суду від 28.07.2025 справа прийнята до розгляду, відкрите провадження у цивільній справі. Суд постановив розгляд справи провести в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, призначити судове засідання. 27.08.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи, в якій представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10 500, 00 грн. У додатку до заяви надані письмові докази. В судові засідання сторони не з`явились. Позивач в прохальній частині позовної заяви просить суд проводити розгляд справи у відсутність представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач був повідомлений про дату, час та місце проведення судових засідань рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Кореспонденція суду повернулась 29.08.2025, 22.10.2025 та 02.01.2026 з відміткою відділення АТ «Укрпошта» - «адресат відсутній» та «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 21-22, 34, 37-38). Враховуючи, що судом використані всі наявні можливості повідомити відповідача про розгляд справи, суд розцінює відповідача як належним чином повідомленого про дату, час та місце розгляду цієї справи судом. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився. Суд не одержав від відповідача відзив на позовну заяву, а також інші заяви та клопотання. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Також у зв`язку з вище наведеним суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, розглянувши справу, дослідивши подані письмові докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого Судом встановлено, що 15.09.2020 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та [PERSON] в електронній формі укладено договір №1051184 про надання коштів на умовах фінансового кредиту, відповідно до умов якого товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Тип кредиту - кредит. Сума кредиту складає: 3 500, 00 грн. Відповідно до п. 1.3 договору, строк кредиту 30 днів. Дата повернення кредиту вказується в Графіку платежів, що є Додатком №1 до цього договору. Строк кредиту може бути продовжено у порядку та на умовах визначених в Розділі 4 цього Договору. Тип процентної ставки - фіксована. Процентна ставка за користування кредитом залежить від фактичного виконання клієнтом умов договору та становить: знижена процентна ставка становить 0, 95% процентів від суми кредиту за кожен день користування кредитом (346, 75 процентів річних), застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього договору, якщо в цей строк клієнт здійснить повне погашення кредитної заборгованості або здійснить таке погашення протягом трьох календарних днів, що слідують за датою повернення кредиту, що вказана в Графіку платежів. Стандартна процента ставка складає 1, 90% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (693, 50 процентів річних), застосовується у межах строку надання кредиту, зазначеного в пункті 1.3. цього договору, якщо клієнт не виконав умови зазначені в пп.1.4.1. договору для застосування зниженої процентної ставки (пункти 1.4., 1.4.1., 1.4.2. кредитного договору). Відповідно до п. 1.5. кредитного договору, мета отримання кредиту: задоволення особистих потреб. П. 2.1. кредитного договору передбачено, що кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку клієнта, зазначену клієнтом в особистому кабінеті, що має наступні реквізити № [NUMBER] . Також між сторонами погоджено графік платежів за договором № 1051184 від 15.09.2020 (додаток № 1), в якому передбачено, що позика повертається 15.10.2020, сума нарахованих процентів становить 997, 50 грн, разом до сплати - 4 497, 50 грн. Довідкою про ідентифікацію, виданою ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» підтверджується, що клієнт [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , з яким укладено договір № 1051184 від 15.09.2020 ідентифікований ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): здійснювався в інформаційно-телекомунікаційній системі https://credit7.ua/. Одноразовий ідентифікатор B651. Листом ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» № 2643_250521092851 від 21.05.2025, підтверджується перерахування коштів відповідачу 15.09.2020 о 18:44:03 на суму 3 500, 00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 66425875, призначення платежу: зарахування 3 500, 00 грн на карту [NUMBER] . 28.04.2021 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» укладено договір факторингу №1-28/04/2021, відповідно до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» відступило ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників, в тому числі право вимоги за кредитним договором №1051184 від 15.09.2020, укладеним з [PERSON] 28.04.2021 ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП», як новий кредитор, відповідно до умов договору про відступлення права вимоги №1-28/04/2021, відступило право вимоги за кредитним договором №1051184 від 15.09.2020, укладеним з ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», ТОВ «ФК АЙКОНС», у зв`язку з чим останнє набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Перехід права вимоги також підтверджується Витягами з реєстру боржників до договору факторингу №1-28/04/2021 від 28.04.2021 та №1-28/04/2021 від 28.04.2021, з яких вбачається передача прав вимоги за кредитним договором №1051184 від 15.09.2020 в сумі 12 477, 50 грн, яка складається з: залишку по тілу кредиту в сумі 3 500, 00 грн, заборгованість за відсотками в сумі 2 992, 50 грн, прострочені відсотки в сумі 5 985, 00 грн. Платіжною інструкцією в національній валюті №37 від 28.04.2021 підтверджується виконання ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС ГРУП» обов`язку з оплати ціни за придбання прав вимоги за договором факторингу №1-28/04/2021 від 28.04.2021. Платіжним дорученням №3 від 28.04.2021 підтверджується виконання ТОВ «ФК АЙКОНС» обов`язку з оплати послуг згідно з договором №1-28/04/2021 від 28.04.2021. Із виписки з особового рахунку за кредитним договором №1051184 встановлено, що [PERSON] має заборгованість перед позивачем за договором №1051184 від 15.09.2020 станом на 21.03.2025 на загальну суму 12 477, 50 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 3 500, 00 грн, простроченої заборгованості за процентами - 5 985, 00 грн, строкової заборгованості за процентами - 2 992, 50 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статей 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно до статей 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти; кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Отже, з встановлених судом фактичних обставин вбачається, що відповідач уклав вище зазначений кредитний договір в електронній формі з первісними кредиторами ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», підписавши його з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Форма договору, порядок його укладання відповідає вимогам ЦК України, Закону України «Про споживче кредитування» та «Про електронну комерцію». Сторонами визначені всі істотні умови споживчого кредитного договору. Згідно зі статтями 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦПК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідності до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу має бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Судом встановлено, що до позивача внаслідок укладення договору про передачу права вимоги та договору факторингу перейшло право вимоги за кредитним договором, укладеними клієнтом (первісними кредитором) з відповідачем. У суда відсутня інформація та письмові докази про виконання відповідачем зобов`язань за вказаним кредитним договором. Отже, на підставі вище зазначеного, враховуючи зазначені норми права, суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами та порушення відповідачем зобов`язань за кредитним договором та прав позивача, тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Щодо судових витрат суд зазначає таке. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Частиною 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В обґрунтування розміру понесених витратна професійну правничу допомогу в сумі 10 500, 00 грн представник позивача Пархомчук С. В. надав до суду копії: довіреності від 16.06.2025; договору про надання правової допомоги №16/06/2025 від 16.06.2025; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС №8096/10; акту про отримання правової допомоги від 01.08.2025; платіжної інструкції кредитового переказу коштів №11927 від 01.08.2025; рахунку №01.08.2025-4 від 01.08.2025. Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 15.06.2021 року (справа №159/5837/19, провадження №61-10459св20) вказав, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/ третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Велика Палата Верховного Суду також вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Судом встановлено, що витрати на правничу допомогу, пов`язані з розглядом цієї справи. Враховуючи критерії співмірності, обґрунтованості, реальності, розумності та справедливості, складності і часу витраченого на підготовку позову, наявності сталої судової практики, співвідношення ціни позову та розміру витрат на правничу допомогу (витрати на правничу допомогу становлять 84, 50% від ціни позову, що є неспівмірним) суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1 300, 00 грн. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відтак з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 2 422, 40 грн.

Outcome: approved