Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

ТОВ «Фінпром Маркет» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просило стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором кредиту №76738131 в сумі 11428,12 грн., яка складається з: 11428,12 грн. заборгованості за основною сумою боргу, судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн. Вимоги мотивує тим, що 20.08.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір про надання коштів у кредит №76738131, відповідно до умов якого позикодавець надав позичальнику грошові кошти у розмірі 11500 грн. на строк 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,625% в день. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Позивач виконав свої зобов`язання за договором позики, надавши кредит. Відповідач свої зобов`язання виконав частково. 26.06.2025 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено договір факторингу №26/06/25, за умовами якого позивач набув права грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором кредиту №76738131 від 20.08.2023 року. 03.09.2025 року по справі було відкрито провадження та розгляд справи призначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник відповідача [PERSON] адвокат Кривицька В.С. надіслала до суду відзив, в якому просила у задоволенні позовних вимог ТОВ «Фінпром Маркет» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовити, зазначивши, що надані позивачем докази не підтверджують перерахування кредитних коштів відповідачу, відсутні докази, що платіжна картка за № [NUMBER] належить відповідачу. В судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав до суду заяву, в якій просив здійснювати розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 20.08.2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (позикодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №76738131, відповідно до п.1 якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п.2 договору позика видається в сумі 11500 грн. строком на 30 днів, процентна ставка (базова)/день становить 2,5%. Дата надання позики 20.08.2023 року, дата повернення 19.09.2023 року. Орієнтовна загальна вартість позики 13656,25 грн. Згідно з п.4 договору проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики. Відповідно до п.5.3 договору позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі. П.20 договору передбачено, що цей договір укладено у вигляді електронного документа шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно ЗУ «Про електронну комерцію». В п.28 договору «Юридичні адреси та реквізити сторін» [PERSON] вказав свій картковий рахунок № [NUMBER] . Згідно ст.12 ЗУ «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Ч.12 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. З довідки АТ «Таскомбанк» №29983/47.1 від 25.07.2025 року про підтвердження платежу, адресованого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», слідує, що в рамках договору про організацію взаємодії при переказі коштів фізичним особам №74 від 03.08.2020 року банком було здійснено перекази грошових коштів на рахунки одержувачів, для яких емітовано електронні платіжні засоби, а саме 20.08.2023 року 11500 грн. на картку № [NUMBER] згідно договору №76738131 від 20.08.2023 року. Згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 19.09.2025 року на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] . Випискою по вказаному рахунку стверджується, що 20.08.2023 року на карту № [NUMBER] зараховано кошти в сумі 11500 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного представником ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», [PERSON] має заборгованість за договором позики №76738131 від 20.08.2023 року в сумі 11428,12 грн., яка складається з: 11428,12 грн. заборгованості за тілом позики. Відповідно до договору факторингу №26/06/25 від 26.06.2025 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (Клієнт) зобов`язується відступити ТОВ «Фінпром Маркет» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб. Згідно акту прийому-передачі документів за договором факторингу №26/06/25 від 26.06.2025 року клієнт ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та фактор ТОВ «Фінпром Маркет» уклали даний акт про те, що на виконання п.2.2 договору факторингу №26/06/25 від 26.06.2025 року, клієнт передав, а фактор прийняв документи, якими підтверджується дійсність та наявність грошових прав вимог до боржників. Згідно Реєстру прав вимог №27/06/25 клієнт відступає фактору право вимоги заборгованостей до боржників на умовах передбачених договором факторингу №26/06/25 від 26.06.2025 року, [PERSON] є боржником за договором позики №76738131 від 20.08.2023 року, сума заборгованості становить 11428,12 грн., з яких 11428,12 грн. заборгованість за основною сумою боргу. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. З правової позиції висловленої Верховним Судом України в постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15 слідує, що за змістом вказаних вище положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. У відповідності до ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином до умов договору, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти(кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 2 ст.1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (ч.1 ст.1047 ЦК України). Ч.1 ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Факт існування кредитних відносин між сторонами підтверджується договором позики та договором факторингу. Як встановлено судом, відповідач не належним чином виконував свої зобов`язання за кредитним договором, допустивши заборгованість. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушує право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані у кредит і суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при подачі позову судовий збір. Згідно положень п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судові витрати позивача на професійну правничу допомогу становлять 3500,00 грн., які підтверджуються: договором №01-11/24 про надання правничої допомоги від 01.11.2024 року; витягом з акту №16-П приймання-передачі наданої правничої допомоги від 11.07.2025 року; додатком №1 до договору №01-11/24 про надання правничої допомоги від 01.11.2024 року; ксерокопією свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2099; ксерокопію ордеру на надання правничої (правової) допомоги. Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеній у Постанові по справі №178/1522/18, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. З огляду на умови договору про надання правової допомоги, виконані роботи адвокатом, суд дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу є реальними та підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ст.ст.11, 212, 509, 525, 526, 626, 628, 633, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України, постанови Верховного Суду України від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15, та

Outcome: approved