Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Акваторія», третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Овідіопольський відділ Державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, у якій просить усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження квартирою [ADDRESS] - в шляхом скасування арешту від 26.04.2024 року, номер запису про обтяження 54770790, суб`єкт обтяження [PERSON] , державний виконавець Овідіопольського відділу ДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса). Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.08.2021 року між Обслуговуючим кооперативом «Радуга 3» та [PERSON] був укладений договір асоційованого членства №РТ397Б. Відповідно до свідоцтва про асоційоване членство в ОК «Радуга 3» початковий внесок паю на момент укладення договору склав 525 644,25 гривень. Вказаний пай підлягає поверненню в майновій формі у вигляді квартири будівельний номер [ADDRESS] . Відповідно до акту повернення частки внеску у пайовий фонд відповідно до Договору асоційованого членства №РТ397Б ОК «Радуга 3» повернуло [PERSON] частку пайового внеску квартиру [ADDRESS] . У позовній заяві вказується, що [PERSON] набув право власності на квартиру [ADDRESS] та мав намір зареєструвати відповідне право власності, однак в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно було виявлено, що на квартиру [ADDRESS] накладений арешт нерухомого майна, дата реєстрації 26.04.2024 року, номер запису про обтяження 54770790, суб`єкт обтяження державний виконавець Овідіопольського відділу ДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Сокріба Єлизавета Олегівна, особа, майно якої обтяжується: Товариство з обмеженою відповідальністю «Акваторія»; виконавче провадження №71995140. Позивач зазначає, що вказаний арешт порушує його права, оскільки є перешкодою у реалізації права на державну реєстрацію прав та подальшого вільного володіння майном, оскільки [PERSON] не є боржником у виконавчому провадженні №71995140 та не має до нього будь якого відношення, а боржником у виконавчому провадженні є Товариство з обмеженою відповідальністю «Акваторія», стягувачем Таїровська селищна рада Одеського району Одеської області. Виконавче провадження відкрито на підставі судового наказу Господарського суду Одеської області у справі №916/2709/22. Учасниками справи №916/2709/22 є Чорноморська окружна прокуратура в особі: Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області та Товариство з обмеженою відповідальністю «Акваторія». Рух справи у суді Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 03 березня 2025 року було відкрито провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Акваторія», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Овідіопольський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про скасування арешту. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 червня 2025 року було залучено до участі у цивільній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Чорноморську окружну прокуратуру Одеської області (код ЄДРПОУ: 03528552, адреса місцезнаходження: 68004, м. Чорноморськ, вул. В. Шума, 9/102Н). Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 серпня 2025 року було закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовною заявою? [PERSON] до Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Акваторія», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Овідіопольський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Чорноморська окружна прокуратура Одеської області про скасування арешту та призначено справу до розгляду по суті. Позивач та його представник у судове засідання у справі не з`явились, представник позивача адвокат Завальнюк Д.Ю. надав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив позов задовольнити та вказав, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Представник відповідача Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Акваторія» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Овідіопольського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Чорноморської окружної прокуратури Одеської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Згідно зі ст. 280 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного про дату, час та місце судового засідання належним чином і не з`явився в судове засідання без поважних і без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача, який не заперечує проти вирішення справи в заочному порядку в судовому засіданні, ухвалити рішення при заочному розгляді справи, за наявними матеріалами справи, що відповідає положенням ст.ст. 191,281 ЦПК України. Враховуючи неявку сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 26.08.2021 року між Обслуговуючим кооперативом «Радуга 3» та [PERSON] був укладений договір асоційованого членства №РТ397Б. Вказаний договір регулює правовідносини між ОК «Радуга-3» та [PERSON] , як асоційованим членом кооперативу. Відповідно до п. 2 Договору Вступ до Кооперативу Асоційованого члена відбувається на підставі письмової заяви на ім`я Голови Кооперативу, Особа, яка подала заяву на вступ до Кооперативу, зобов`язана внести наступний внесок та пай у порядку та розмірах, визначених чим договором. Відповідно до п. 12.1 Договору розмір паю, який Асоційований член зобов`язаний у повному обсязі сплатити до 31.08.2021 року становить 525644 гривень 25 коп. Пунктом 24. Договору асоційованого членства передбачено, що Кооператив гарантує відсутність будь-яких прав будь-яких третіх осіб на Об`єкт нерухомості. Відповідно до Додаткової угоди від 12.10.2022 року до Договору асоційованого членства № РТ397Б від 26.08.2021 року укладеної між ОК «Радуга-3» та [PERSON] , як асоційованим членом кооперативу, виклали пп. 1.1. п.1 Договору в наступній редакції: «Об`єкт будівництва житловий будинок [ADDRESS] », пп. 1.2. п. 1 Договору в наступній редакції «Об`єкт нерухомості, квартира [ADDRESS] , загальною площею 41,1 кв.м., що розташована на 5-му поверсі Об`єкта будівництва.» Відповідно до свідоцтва про асоційоване членство в ОК «Радуга 3» серія МР № РТ 397Б від 26.08.2021 року [PERSON] є Асоційованим членом Обслуговуючого кооперативу «Радуга-3», згідно Договору початковий внесок паю на момент укладення договору складає 525 644,25 гривень. Вказаний пай підлягає поверненню [PERSON] в майновій формі у вигляді квартири: будівельний номер [ADDRESS] , [ADDRESS] . [PERSON] здійснив повну виплату паю за Договором асоційованого членства № РТ397Б від 26.08.2021 р., що підтверджується виданою йому Довідкою про повну виплату паю № д50-В/97 від 12.10.2022 року. У зазначеній довідці вказано, що відповідно до Статуту ОК «Радуга-3», Договору асоційованого членства № РТ397Б від 26.08.2021 р., а також акту повернення частки внеску у пайовий фонд ОК «Радуга-3» 12.10.2022 року гр. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно до Акту повернення частки внеску у пайовий фонд ОК «Радуга-3» до Договору асоційованого членства №РТ397Б від 26.08.2021 року, що укладений між ОК «Радуга-3» та [PERSON] , [PERSON] повернуто частку пайового внеску у вигляді квартири [ADDRESS] , на 5 поверсі, кількість житлових кімнат-1, загальною площею 41,10 кв.м. На квартиру [ADDRESS] накладений арешт нерухомого майна, дата реєстрації 26.04.2024 року, номер запису про обтяження 54770790, суб`єкт обтяження Овідіопольський відділ ДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), державний реєстратор - Сокріба Єлизавета Олегівна, Овідіопольський відділ ДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса); особа, майно якої обтяжується: Товариство з обмеженою відповідальністю «Акваторія»; рішення державного виконавця, приватного виконавця щодо обтяженнямречових прав на нерухме майно, серія та номер 71995140, виданий 22.04.2024 р., зміст, характеристика обтяження майнові права на ІІ пусковий комплекс ІІ черги будівництва [ADDRESS] , на квартиру [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки 415135134, сформована 25.02.2025 року. Учасниками Виконавчого провадження №71995140 є стягувач Таїровська селищна рада Одеського району Одеської області та боржник Товариство з обмеженою відповідальністю «Акваторія». Таким чином, [PERSON] не є боржником у виконавчому провадженні №71995140. Норми права, застосовані судом, та висновки суду. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV, обтяження - це заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів. Відповідно до ч.1, ч.2 та ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Згідно зі статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження», під час вирішення такого спору з`ясуванню підлягають обставини щодо підстав набуття права власності на спірне майно. Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження №12-85гс19), відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року (провадження № 11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі №554/5912/19-ц (провадження №61-12594св21), від 08 грудня 2022 року у справі №331/1383/20 (провадження № 61-7109св22). Відповідно до висновку Верховного суду України, викладеного у справі №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Згідно з п.4.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі №911/3594/17, державна реєстрація прав не є підставою набуття права власності, а є лише засвідченням державою вже набутого особою права власності, що унеможливлює ототожнення факту набуття права власності з фактом його державної реєстрації. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. №1127 затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, який визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна (далі за текстом - Порядок). Згідно з пунктом 81 Порядку, якщо договір, за яким набувається право власності на закінчений будівництвом об`єкт іншими особами, відмінними від замовника будівництва, укладено не з відповідним замовником будівництва, державному реєстратору подаються договори, на підставі яких встановлюється послідовність переходу майнових прав на такий об`єкт від замовника будівництва до інших осіб та в подальшому до набувача права власності на закінчений будівництвом об`єкт. У разі участі особи у діяльності кооперативу документом, що підтверджує набуття у власність членом кооперативу завершеного будівництвом об`єкта, є видана таким кооперативом довідка про членство особи в кооперативі та внесення таким членом кооперативу пайового внеску в повному обсязі. Як вбачається з обставин справи, ТОВ «Акваторія» на підставі договору про співпрацю у будівництві, передало свої права забудовника Обслуговуючому кооперативу «Радуга-3». Судом встановлено, що позивач [PERSON] повністю оплатив свій пай, перерахувавши на рахунок ОК «Радуга-3» 100 відсотків його вартості, та отримав право на подачу документів для реєстрації права власності на об`єкт нерухомості розташований за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, [PERSON] вчинив всі необхідні дії, які він мав обов`язок вчинити задля набуття права власності на квартиру [ADDRESS] . В той же час, Постановою державного виконавця Овідіопольського відділу ДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Сокірби Є.О., в межах виконавчого провадження №71995140 накладено арешт на нерухоме майно боржника ТОВ «Акваторія», а саме на майнові права на ІІ пусковий комплекс ІІ черги будівництва, на закінчений будівництвом об`єкт, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Стягувачем за вказаним виконавчим провадженням №71995140 є Таїровська селищна рада Одеського району Одеської області, боржником ТОВ «Акваторія». Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» №1952-ІV, Державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек. На кожний об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва під час проведення державної реєстрації права власності на них вперше та на кожний об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості під час проведення державної реєстрації спеціального майнового права на них вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер відповідному об`єкту. Відповідно до п.19 Порядку, державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав відкриває розділ в Державному реєстрі прав та/або вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права, обтяження речових прав. У випадках, передбачених законом, державний реєстратор за результатом прийнятого рішення щодо державної реєстрації прав також закриває розділ в Державному реєстрі прав. Пункт 20 Порядку: у разі проведення державної реєстрації права власності, права довірчої власності як способу забезпечення виконання зобов`язань, спеціального майнового права на майно вперше, у тому числі у разі поділу, виділу частки або об`єднання майна, державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав відкриває розділ у зазначеному Реєстрі з присвоєнням реєстраційного номера об`єкту нерухомого майна. У разі коли державна реєстрація права власності проводиться на підставі документів, відповідно до яких тип об`єкта нерухомого майна зазначено як «цілісний майновий комплекс», «єдиний майновий комплекс», «комплекс будівель та споруд» чи інший тип, що вказує на наявність сукупності будівель та/або споруд, які мають окремі ідентифікатори в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва та відповідно щодо яких подано окремі заяви, державний реєстратор за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав відкриває розділи у зазначеному Реєстрі з присвоєнням відповідного реєстраційного номера кожному з таких об`єктів. При цьому присвоєння кожному із зазначених у цьому абзаці закінчених будівництвом об`єктів окремої адреси не вимагається. Правило, передбачене абзацом другим цього пункту, застосовується також у разі, коли в Державному реєстрі прав вже проведено державну реєстрацію права власності на підставі документів, відповідно до яких тип об`єкта нерухомого майна зазначено як «цілісний майновий комплекс», «єдиний майновий комплекс», «комплекс будівель та споруд» чи інший тип, що вказує на наявність сукупності будівель та/або споруд, та відкрито розділ з присвоєнням відповідного реєстраційного номера на такий об`єкт, під час проведення подальших реєстраційних дій щодо нього з урахуванням особливостей, передбачених статтею 14 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у результаті поділу майна. Пункт 78 Порядку: документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію будинку, будівлі, споруди, не вимагається в разі державної реєстрації права власності на закінчений будівництвом об`єкт у результаті нового будівництва, що є складовою частиною такого будинку, будівлі, споруди (квартира, гаражний бокс, машиномісце, інше житлове та нежитлове приміщення), яка після прийняття об`єкта в експлуатацію є самостійним об`єктом нерухомого майна, у разі прийняття відповідного будинку, будівлі або споруди, складовою частиною яких є такий об`єкт, в експлуатацію до запровадження єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, що є невід`ємною архівною складовою частиною Реєстру будівельної діяльності, але за умови наявності державної реєстрації права власності на інші складові частини у відповідному будинку, будівлі або споруді. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону №1952-ІV, реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта. Отже, державний виконавець Сокірба Є.О. відкрила в Державному реєстрі прав спеціальний розділ в якому створила запис про арешт квартири [ADDRESS] . При цьому, сама квартира в Державному реєстрі прав не виділена як окремий об`єкт нерухомості, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна на квартиру не створений, реєстраційна справа не заведена. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку, що державний виконавець, не перевіривши наявність прав третіх осіб на вказану квартиру, створила спеціальний розділ в Державному реєстрі прав без створення реєстраційного номеру об`єкту нерухомого майна (квартири) лише для накладення арешту на квартиру, право на яку належить позивачу [PERSON] , в той час як позивач не є учасником виконавчого провадження за результатами якого державний виконавець проводить виконавчі дії, та відповідно не зобов`язаний виконувати будь-які зобов`язання у цьому виконавчому провадженні. Натомість, існування такого обтяження (арешту) призводить до безпідставного порушення майнових прав позивача, позбавлення його можливості, зокрема, оформити право власності на квартиру та реалізовувати відповідне право, що є недопустимим та зумовлює скасування такого арешту в судовому порядку. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положеннями цієї статті закріплюється презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, тобто право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частиною першою статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до пп. 3,4 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення. Стаття 13 Конвенції передбачено наступне: «Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження». Аналізуючи відповідність обставин справи та дій державних органів відповідно до Конвенції, ЄСПЛ у своєму рішенні від 20 жовтня 2011 року у справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовний спосіб. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та доведеними і підлягають задоволенню шляхом скасування арешту, який був безпідставно та протиправно накладений державним виконавцем.

Outcome: approved