Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 33 449,12 грн, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 02.12.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Сучасний Факторинг», був укладений Договір позики №21200035768, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 52 500,00 грн строком на 24 календарних місяців зі сплатою 0,01 % річних. Відповідно до п.3.1-3.2 Договору. Відповідачкою [PERSON] частково погашено заборгованість на суму 67 100,00 грн. У зв`язку із неналежним виконанням відповідачкою умов договору у останньої на момент звернення з позовом до суду за Договором позики №21200035768 від 02.12.2020 року утворилася заборгованість в розмірі 33 449,12 грн., яка складається з наступного: 10 604,10 грн заборгованість за позикою, 22 845,02 грн заборгованість за сумою комісії. Також позивачем у позовній заяві було заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в суді, яка складає 10 000,00 гривні. У зв`язку із викладеним просить позов задовольнити, стягнути з відповідачки заборгованість за Договором позики у сумі 33 449,12 грн та понесені судові витрати . Ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 11.11.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та визначено відповідачу строк для подання відзиву. 22.12.2025 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачка про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на веб-сайті Любарського районного суду, однак у визначений судом строк вона відзиву не подала, причин неявки суду не повідомила. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 02.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сучасний факторинг" та [PERSON] було укладено договір позики №21200035768 відповідно до умов якого відповідачці на картковий рахунок № [NUMBER] , відкритий в АТ КБ «Приватбанк» було надано позику у сумі 52 500,00 гривень на строк 24 календарних місяці (а.с.14-16). На підтвердження факту укладення вказаного договору до позовної заяви долучено заяву на отримання позики від 02.12.2020, паспорт позики за договором позики №21200035768 від 02.12.2020, підписані [PERSON] (а.с.17, 18). Відповідно до виписки по особовому рахунку за кредитним договором №21200035768 від 02.12.2020 відповідачка користувався кредитними коштами та здійснювала часткове погашення в загальній сумі 67 100,00 грн. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості за кредитом, станом на 09.10.2025 заборгованість відповідачки складає 33 449,12 грн, з яких 10 604,10 грн - тіло кредиту та 22 845,02 грн. - заборгованість за сумою комісії/відсотків. (а.с.13) Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто (статті 525-527 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Згідно з частиною другою статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до статті 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд робить висновок, що 02.12.2020 виникли договірні відносини між позивачем та відповідачкою у зв`язку з укладенням Договору №21200035768. [PERSON] будучи вільна в укладенні вказаного договору позики, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами надання позики, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування коштами, погодився, підписавши власноручним підписом документи, з умовами сплати процентів за користування коштами. Часткове повернення кредитних коштів свідчить про отримання позики в сумі 52 500,00 грн та виникнення зобов`язання щодо їх повернення, у розмірах та у строки, зазначеними у договорі позики із відсотками за користування коштами. Наданий позивачем розрахунок повністю відповідає умовам Договору позики у ньому відображена фактична сума позики, разова плата за оформлення позики, нарахування процентів, які здійснювались за фактичну кількість календарних днів користування кредитом на залишок неповернутої суми. Крім того, відповідачка не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості за відсутності альтернативного розрахунку від відповідачки, приймається судом як достовірний, тому позов суд задовольняє. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Згідно пункту 1 частини 3 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, на правничу допомогу. Частиною 1 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з частиною 8 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат ТОВ "Сучасний Факторинг" на правничу допомогу надано договір про надання правничої допомоги № 20/05-СФ від 20.06.2025, укладений між позивачем та Адвокатським бюро «Тараса Онищенка» . Умовами договору передбачено, що адвокатське об`єднання взяло на себе зобов`язання на надання юридичної допомоги, а саме юридичний супровід справ щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами відповідно до переліку (а. с. 8-10). Згідно Акту прийому-передачі наданих послуг № 650 як додатку до договору № 220/05-СФ від 20.06.2025 Адвокатським бюро «Тараса Онищенка» надано позивачу юридичних послуг стосовно підготовки документів по стягненню заборгованості за договором позики з [PERSON] на суму 10 000 грн. (а. с. 12, зворотній бік). Платіжною інструкцією № 1014053 від 20.10.2025 підтверджується оплата за надані послуги правничої допомоги (а. с. 11, зворотній бік). Клопотань від відповідачки [PERSON] про зменшення витрат на правничу допомогу до суду не надходило. З урахуванням вищезазначеного суд дійшов висновку, що понесені ТОВ "Сучасний Факторинг" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі належним чином підтверджені та підлягають стягненню з [PERSON] . Судові витрати на підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України належить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "Сучасний Факторинг", розмір яких складає 2 422 грн 40 коп.

Outcome: approved