Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

10.12.2025 р через систему Електронний суд ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення 23497 грн 73 коп заборгованості за Договором № 4306288 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.01.2024 р, укладеним між [PERSON] та ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА", та про відшкодування судових витрат. В порядку частини десятої статті 265 ЦПК України позивач просить вказати органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, нараховувати інфляційні витрати і 3% річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України за запропонованою позивачем формулою, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили до моменту виконання рішення суду в частині задоволення суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних витрат і 3% річних з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ"; роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні витрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 17.01.2024 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" і [PERSON] укладено в електронній формі Договір № 4306288 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 2500 грн строком на 364 днів та зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти у розмірі стандартної процентної ставки 2,50% за кожен день користування кредитом. Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 111 896,18% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору становить 25250,00 грн. Мета отримання кредиту - споживчі потреби. Договір підписаний відповідачем електронним підписом з використанням наданого йому кредитодавцем одноразового ідентифікатора - 52769 17.01.2024 р о 18:27:11. Проте [PERSON] кредитного зобов`язання не виконав, внаслідок чого станом на 23.09.2024 р у нього виникла заборгованість за кредитом в сумі 23497,73 грн, зокрема: 2499,99 грн заборгованість за тілом кредиту, 13935,27 грн заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги, та 7062,47 грн заборгованість за процентами за період з 24.09.2024 по 14.01.2025. 23.09.2024 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» і ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" був укладений Договір факторингу № 23/09/2024, за умовами якого ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" набуло право вимоги до [PERSON] за Договором № 4306288 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.01.2024 р на суму 16435,26 грн, зокрема: 2499,99 грн заборгованість за тілом кредиту та 13935,27 грн заборгованість за відсотками. За період з 24.09.2024 р по 14.01.2025 р позивачем ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" нараховані проценти в сумі 7062,50 грн за користування грошовими коштами за Договором № 4306288 від 17.01.2024 р. Тому ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" просить позов задовольнити, стягнути з [PERSON] в користь позивача заборгованість за Договором № 4306288 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.01.2024 р в сумі 23497,73 грн, зокрема: 2499,99 грн заборгованість за тілом кредиту, 13935,27 грн заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги, 7062,47 грн заборгованості за процентами за період з 24.09.2024 р по 14.01.2025 р . 10.12.2025 року справа в порядку автоматизованого розподілу передана на розгляд судді Зеленській В.І. (а.с.138). 10.12.2025 р позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнята судом до розгляду, у справі відкрите провадження та розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін . Відповідач про розгляд справи в спрощеному провадженні без участі сторін повідомлений належним чином, відзив на позов не подавав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частинами 1, 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до положень ч. 1, ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч. 1, ч.2 ст.639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до ч.8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. 17.01.2024 року між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" і [PERSON] укладений в електронній формі Договір № 4306288 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі Договір), за яким відповідач отримав кредит у розмірі 2500 грн строком на 364 днів та зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти у розмірі стандартної процентної ставки 2,50% за кожен день користування кредитом (п. 1.2, 1.3, 1.4.1 Договору) (а.с.42-54). Відповідно до п. 1.5.1 Договору орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення Договору складає 111 896,18% річних, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору становить 25250,00 грн (п.1.6.1 Договору). Договір підписаний відповідачем 17.01.2024 р о 18:27:11 електронним підписом з використанням наданого йому кредитодавцем одноразового ідентифікатора 52769 (а.с.51). У інформаційному повідомленні (Додаток №2 до Договору) позичальник [PERSON] надав ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" відомості про свій РНОКПП, дату народження, серію та номер паспорта громадянина України, про місце реєстрації/проживання, яку також підписав електронним підписом з використанням наданого йому кредитодавцем одноразового ідентифікатора 52769 (а.с.54). Періодичність платежів зі сплати процентів за Договором кожні 28 днів (п. 1.3 Договору). Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (далі іменується Графік платежів), що є Додатком № 1 до Договору (а.с.52). З повідомлення ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» від 03.10.2024 р виз № 610-0310 вбачається, що між ТОВ «УПР» та ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» укладено договір про переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 р. Відповідно до зазначеного Договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 17.01.2024 р о 18:29:10 на суму 2500,00 грн, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі іPay.ua- 332802455 (а.с.55). З повідомлення АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 24.12.2025 р вбачається, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано картку № [NUMBER] ( [NUMBER] ). По рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) було зарахування коштів на суму 2500,00 грн від 17.01.2024 р;платник IPAY_CREDIT_MC1 (а.с.148-150). Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» виконало свої зобов`язання за Договором № 4306288 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.01.2024 р. [PERSON] кредитного зобов`язання не виконав, внаслідок чого станом на 23.09.2024 р у нього виникла заборгованість за Договором № 4306288 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.01.2024 р в сумі 16435,26 грн, зокрема: 2499,99 грн заборгованість за тілом кредиту, 13935,27 грн заборгованість за процентами на дату відступлення прав вимоги (а.с.56-60). Відповідно до положень ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом... Боржник, який не отримав повідомлення про передачу прав вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору... Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". 23.09.2024 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" укладено Договір факторингу №23/09/24, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» Права Вимоги до Боржників, вказаних у Реєстрі боржників (а.с.64-79). З витягу з реєстру боржників до Договору факторингу №23/09/24 від 23.09.2024 року вбачається, що ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" набуло права грошової вимоги до [PERSON] . Договором № 4306288 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.01.2024 р на суму 16435,26 грн, зокрема: 2499,99 грн заборгованість за тілом кредиту та 13935,27 грн заборгованість за процентами (а.с.80-82). Новий кредитор ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" 24.09.2024 р об 11:04 повідомив боржників шляхом розміщення інформації в їх особистих кабінетах про те, що відповідно до ст. 1077, 1080, 1082 ЦК України відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором тощо, на що вказує лист ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" для ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» від 24.09.2024 р (а.с.63). За Договором факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024 р ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" набуло право грошової вимоги, строк виконання зобов`язання за якою настав або виникне в майбутньому, до боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту (п.1.1 Договору). Оскільки строк дії Договору № 4306288 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.01.2024 р визначений тривалістю 364 днів (п.1.3 а.с. 35 зворот), то ТОВ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ" за Договором факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024 р набуло право грошової вимоги до [PERSON] не лише за боргами, вказаними в реєстрі боржників, а і за невиконання відповідачем кредитного зобов`язання станом на час закінчення строку дії кредитного договору. Згідно наданого позивачем розрахунку, який не заперечується відповідачем, встановлено, що у період з дати укладання Договору факторингу № 23/09/2024 від 23.09.2024 р, а саме: з 24.09.2024 року по 14.01.2025 року (Дата закінчення строку дії Договору № 4306288 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.01.2024 р), у відповідача утворилась заборгованість за нарахованими процентами за користування грошовими коштами у у розмірі 7062,47 грн (а.с. 61--62). Таким чином загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] за Договором № 4306288 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.01.2024 р станом на 14.01.2025 р становить 23497,73 грн, зокрема: 2499,99 грн заборгованість за кредитом, 20997,74 грн заборгованість за процентами (13935,27 грн проценти, нараховані первісним кредитором на час укладення Договору факторингу, 7062,47 грн проценти, нараховані фактором (позивачем) за період з дня, наступного за днем укладення Договору факторингу, до дня закінчення строку дії кредитного договору). Як зазначено у ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи те, що судом встановлено факт отримання [PERSON] кредитних коштів за Договором № 4306288 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 17.01.2024 р та факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов, вказаних у договорі, та у строки, визначені сторонами, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, а тому його слід задовольнити. У зв`язку з задоволенням позовних вимог та відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за розгляд справи судом в розмірі 2422,40 грн. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 10000 грн. На підтвердження розміру витрат на правову допомогу, представником позивача надано Договір про надання юридичних послуг №01/08/2024-А від 01.08.2024 року (а.с.31-32), Акт № 4306288 від 25.11.2025 р прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) згідно з Договором №01/08/2024-А від 01.08.2024 року та детальний опис робіт, копію свідоцтва адвоката Дідуха Є.О. (а.с.33-34), Заявку № 4306288 від 21.04.2025 р на виконання доручення до Договору №01/08/2024-А від 01.08.2024 року (а.с.35-36). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. А відтак, за відсутності заперечень зі сторони відповідача щодо співмірності наданих послуг з правничої допомоги, суд дійшов висновку, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню в розмірі 10000 грн та стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо вимог позивача в порядку частини десятої статті 265 ЦПК України вказати органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, нараховувати інфляційні витрати і 3% річних відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України за запропонованою позивачем формулою, починаючи з дати набрання рішенням суду законної сили до моменту виконання рішення суду в частині задоволення суми заборгованості і стягнути отриману суму інфляційних витрат і 3% річних з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "УКРАЇНСЬКІ ФІНАНСОВІ ОПЕРАЦІЇ"; роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що у разі часткової сплати основного боргу, інфляційні витрати і 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, при цьому день часткової оплати не включається до періоду часу, за який може здійснюватися таке нарахування, то суд знаходить, що такі вимоги задоволенню не підлягають. Так, відповідно до ч. 10 ст. 265 ЦПК України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування. Тлумачення означеної норми процесуального права дає підстави вважати, що нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення стосується договірного зобов`язання та його учасників: стягувача (позивача) та боржника (відповідача), визначаючи їхні права та обов`язки. Ця норма надає право позивачу вимагати включення до рішення положень про подальше нарахування відсотків/пені за кредитним договором та визначає обов`язок відповідача сплатити борг та нараховані відсотки/пеню до повного його виконання. Таким чином положення ч. 10 ст. 265 ЦПК України не дають право суду покладати обов`язок щодо нарахування та стягнення інфляційних витрат та 3% річних відповідно до Закону (ч. 2 ст. 625 ЦК України) на невизначених осіб, які не були сторонами та учасниками процесу в ході розгляду справи. Тому підстав для задоволення таких вимог не вбачається.

Outcome: partial