Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Позивач подала до суду вище вказаний позов посилаючись на ті обставини, що 17.05.2003 року виконавчим комітетом Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 1. Від даного шлюбу дітей не мають. Вказує, що шлюбні відносини з відповідачем не склалися та фактично припинені з 06.10.2025 року. У зв`язку з чим позивач пред`явила до відповідача відповідний позов шляхом подання до суду позовної заяви, в якій просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Також в змісті позовної заяви позивач, у відповідності до положень ч.1 ст. 276 ЦПК України, заявила клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження. 08.12.2025 року ухвалою суду (а.с.9-10) відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно роз`яснено відповідачу його право подати у 5-денний строк з дня одержання цієї ухвали заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч.4 ст. 277 ЦПК України), а у 15-денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (ч.7 ст. 279 ЦПК України) та відзив на позовну заяву (відзив). Копію ухвали направлено сторонам у відповідності до вимог ст. 190 ЦПК України, зокрема відповідачу разом із копією позовної заяви та доданих до неї документів та отримано, у порядку встановленому пунктом 5 ч.6 ст. 272 ЦПК України, за адресою його зареєстрованого у встановленому законом порядку місцем проживання, згідно відповідної інформації Кодимської міської ради Подільського району Одеської області від 04.12.2025 року № 03-17/4224 (а.с.8), отриманої судом на виконання вимог ч.6 ст. 187 ЦПК України, про що свідчить повідомлення № R068035227028 про особисте вручення йому 17.12.2025 року рекомендованого поштового відправлення № R067054943226. У встановлений судом строк відповідач не скористався своїми процесуальними правами учасника справи, зокрема клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та відзив на позовну заяву (відзив) не подав. У зв`язку з чим та після закінчення тридцяти денного строку з дня відкриття провадження у справі, передбаченого ч.2 ст. 279 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути дану справу, згідно ч.5 ст. 279 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Ураховуючи положення ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому виконавчим комітетом Лисогірської сільської ради Кодимського району Одеської області 17.05.2003 року, актовий запис № 1, про що свідчить свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] , повторно видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) 23.06.2023 року (а.с.5). Від даного шлюбу сторони дітей не мають, про що у змісті позовної заяви зазначено позивачем і дана обставина протягом судового провадження незаперечена відповідачем. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 55 СК України встановлює обов`язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Згідно ч.3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. В силу ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Положеннями ст. 112 СК України визначено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з 06 жовтня 2025 року, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що є підставою для розірвання шлюбу. Згідно положень ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. При цьому, згідно ч.2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Водночас ч.1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (надалі за текстом - Закон), з 01 січня 2025 року за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу підлягає сплаті судовий збір в сумі 1211,2 грн. Однак, позивачем за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки ТВБВ № 10015/0395 філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 28.11.2025 року № 24 (а.с.1), фактично було сплачено суму судового збору в розмірі 1211,50 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211,20 грн, сплаченого останньою за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу, згідно квитанції на переказ готівки ТВБВ № 10015/0395 філії - Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 28.11.2025 року № 24 (а.с.1). В свою чергу, у відповідності до положень пункту 1 ч.1 ст. 7 Закону, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, серед іншого, внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Протягом судового розгляду до суду не надходило клопотання позивача про повернення частини сплаченої суми судового збору в розмірі 0,3 грн, яка була внесена в більшому розмірі, ніж встановлено законом, тому наразі відсутні процесуальні підстави для прийняття судом рішення щодо повернення позивачу відповідної суми переплаченого судового збору.

Outcome: approved