Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

В грудні 2025 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та посилається на те, що у сторін народились діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. Відповідач не бере участь в утриманні дітей. Тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на її користь на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 03.12.2025 і до досягнення повноліття дітьми. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином. До суду подано заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, а розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином. До суду подано заяву, в якій зазначив, що розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення. Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, а тому фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенню ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов наступного висновку. Як встановлено судом [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується матеріалами справи, а саме копіями свідоцтв про народження, серії [NUMBER] , [NUMBER] . Спірні відносини регулюються главою 15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька та дитини» СК України. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та (або) користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Він не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Зі змісту акту № 2641 обстеження соціально-побутових умов проживання від 29.10.2025 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживаю з матір`ю [PERSON] , за адресою: кв. [ADDRESS] , і вказана обставина відповідачем не заперечується. Ця обставина свідчить про те, що на підставі ч.3 ст.181 СК України [PERSON] має право на стягнення аліментів на утримання дітей. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що [PERSON] бере участь в утриманні дітей, а також на підтвердження того, що на його утриманні перебувають інші. Утримання з відповідача лише 1/3 частина від заробітку (доходу) об`єктивно не позбавляє його можливості забезпечувати власне утримання та визнання позовних вимог відповідачем підтверджує цей факт. Вказаний розмір частки є мінімальним та допускає навіть безспірне стягнення аліментів на утримання дітей в порядку наказного провадження. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] належить стягнути аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме з 03.12.2025 і до досягнення дітьми повноліття. Якщо після досягнення повноліття старшої дитини ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на молодшу дитину, аліменти на утримання його, підлягають стягненню до його повноліття, за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини першої ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Пунктом 1 частини першої ст. 430 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з урахуванням ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved