Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Представник позивача АТ «А-банк» Шкапенко О.В. звернувся 13.10.2025 до суду з указаною позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] на користь АТ «А-банк» заборгованість за кредитним договором від 27.12.2018 у розмірі 38836,66 грн, а також судові витрати в справі. В обґрунтування пред`явлених вимог вказав, що 27.12.2018 [PERSON] приєднався до умов та правил надання банківських послуг у АТ «А-банк» з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. Шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у А-банку, відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на його банківський рахунок та отримання платіжної картки. Відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник підтвердив свою згоду на те, що підписана ним анкета-заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг, які викладені на офіційному банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms , складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. Свідченням приєднання відповідача до угоди та дії укладеного між банком та ним кредитного договору є факт користування відповідачем картковим рахунком та використання кредитних коштів. АТ «А-банк» свої зобов`язання за кредитним договором перед [PERSON] виконав в повному обсязі. Однак позичальник не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення в розрахунку заборгованості за договором, тим самим, допустив порушення виконання покладених на нього зобов`язань. У результаті цього, станом на 23.09.2024 виникла заборгованість у загальному розмірі 38836,66 грн, яка включає: заборгованість за кредитом у розмірі 32628,75 грн, заборгованість за відсотками в розмірі 6207,91 грн. На даний час [PERSON] продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за кредитним договором, що є порушенням законних прав та інтересів АТ «А-банк». Ухвалою судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 11.12.2025 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за його відсутності, у разі неявки відповідача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання, однак до суду повторно не з`явився, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, відзиву не подано. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження за правилами глави 10 розділу ІІІ ЦПК України. Зі згоди представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд на місці постановив ухвалити в справі заочне рішення, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам у сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 27.12.2018 [PERSON] підписав анкету-заяву б/н в АТ «А-банк», у якій зазначено, що ця заява разом із умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача в заяві (а.с.7). Як слідує з довідки АТ «А-банк», банком відповідачу відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картку № [NUMBER] строком дії до грудня 2031 року, що є свідченням того, що договір є діючим (а.с.12). При цьому, як слідує з довідки за лімітами за картковим рахунком відповідача, кредитний ліміт неодноразово змінювався, а саме, встановлений 27.12.2018 у розмірі 12100,00 грн, збільшено до 15000,00 грн 27.01.2019; збільшено до 25000,00 грн 17.02.2020; збільшено до 45000,00 грн 16.06.2020, збільшено до 50000,00 грн 16.07.2020, зменшено до 5000,00 грн 02.03.2022; збільшено до 35000,00 грн 06.12.2023; зменшено до 34200,00 грн 06.04.2024 (а.с.13). Згідно з розрахунком заборгованості та виписки по рахунку, активно користуватись кредитними коштами відповідач почав з 27.12.2018 (а.с.5-6, 9-11). До анкети-заяви про приєднання до умов та надання банківських послуг у АТ «А-банк» від 27.12.2018, позивач долучив паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», витяг із умов та правил надання банківських послуг у АТ «А-БАНК», розміщений на сайті https://а-bank.com.ua/terms, витяг із тарифів користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD». Матеріали справи не містять жодних доказів неприйняття позичальником [PERSON] змінених умов договору (а.с.8, 15-22, 23). [PERSON] користувався кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості та випискою по особовому рахунку, з якого слідує активне користування кредитними коштами для розрахунку, сплати за товари та послуги, а також поповнення готівкою своєї картки, востаннє 22.07.2024 у сумі 300 грн (а.с.5-6, 9-11). Згідно з наданими банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за договором б/н від 27.12.2018 станом на 23.09.2024 складає у загальному розмірі 38836,66 грн та включає заборгованість за кредитом у розмірі 32628,75 грн та заборгованості по відсоткам у розмірі 6207,91 грн (а.с.5-6). Між сторонами виник спір щодо належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань та наявності правових підстав для стягнення заборгованості в судовому порядку. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Як визначено ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, у даному випадку відповідно до умов договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається, за винятком випадків, передбачених законом. Як видно з матеріалів справи, сторони уклали договір, на виконання якого позивач зі свого боку зобов`язання, передбачені цим договором, виконав у повному обсязі, надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, тоді як відповідач покладені на нього зобов`язання не виконав і в установлені договором строки грошові кошти на погашення кредиту не вносив в результаті чого, станом на 23.09.2024 утворилася заборгованість: за кредитом у розмірі 32628,75 грн та за відсотками в розмірі 6207,91 грн, яка відповідачем не погашена дотепер, а тому відповідач зобов`язаний її погасити. Надані докази, а саме анкета-заява, що містить підпис відповідача, витяг з умов та правил надання банківських послуг, тарифи, розрахунок заборгованості та виписка по особовому рахунку, суд вважає належними доказами. Із огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок із повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. За даних обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог АТ «А-банк» та стягнення з [PERSON] на користь АТ «А-банк» заборгованості за кредитним договором б/н від 27.12.2018 станом на 23.09.2024 у загальному розмірі 38836,66 грн, що складається із заборгованості: за кредитом у розмірі 32628,75 грн, за відсотками в розмірі 6207,91 грн. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно зі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача 3028,00 грн у рахунок відшкодування судового збору (а.с.33 зворот).

Outcome: approved