Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Позивач, через свого представника, звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 08 лютого 2020 року між нею та відповідачем і зареєстрований за №13 у Довгинцівському районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Від шлюбу неповнолітніх дітей немає. Подружні відносини були припинені через те, що між нею та відповідачем сформувались різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, тому позивач вважає, що сім`я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Разом з тим, позивач просить суд після розірвання шлюбу змінити її прізвище на « [PERSON] ». Позивач у судове засідання не з`явилась, але її представник надала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд розглянути справу за відсутності сторони позивача. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, про час і місце його проведення повідомлялись належним чином, разом з тим, матеріали справи містять надані відповідачем письмові заяви, в яких останній неодноразово зазначав, що заперечує проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, сторони перебувають у шлюбі з 08 лютого 2020 року, зареєстрованому за №13 у Довгинцівському районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду згідно ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року, проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Згідно зі ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, позивач скористалась наданим правом та звернулась до суду з цим позовом, при цьому суд, зважаючи на все вищевикладене, уважає за можливе ухвалити рішення про розірвання даного шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, позаяк суд вживав заходів щодо примирення сторін, однак це до позитивних результатів не привело, позивач не має наміру зберігати шлюб із відповідачем та наполягає на його розірванні. Відповідно до ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду про його розірвання. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved