Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» через свого представника Балюха Євгена Олександровича звернулося до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача заборгованість та судові витрати, пов`язані з розглядом справи. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що 18.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (надалі кредитор) та [PERSON] (надалі позичальник, відповідач) шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем було укладено Кредитний договір №18.04.2025-100000394 (далі Кредитний договір), за умовами якого Товариство надало Споживачу кредит в сумі 13000,00 грн. строком на 189 днів. За користування кредитом відповідач мав сплачувати проценти відповідно до стандартної процентної ставки у розмірі 1,0 % в день, що застосовується протягом перших 5 чергових періодів, процентної ставки «економ» у розмірі 0,5 % в день, що застосовується протягом наступних чергових періодів, комісії за надання кредиту в розмірі 7% від суми кредиту що дорівнює 910,00 гривень, комісії за обслуговування кредиту в розмірі 7% від суми кредиту у 2-х чергових періодах, що дорівнює 910,00 гривень. Відповідачем здійснювалися часткові оплати в рахунок погашення боргу за кредитним договором, зокрема 08.05.2025 року на суму 3640,00 грн., 29.05.2025 року на суму 2500,00 грн., 01.06.2025 року на суму 1725,00 грн. та 27.06.2025 року на суму 3600,00 грн. На переконання позивача, відповідач не виконав свого зобов`язання по договору, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за договором: 13000,00 гривень - сума основного боргу, 10920,00 гривень - сума заборгованості за відсотками, 40,00 гривень - сума додаткової комісії за обслуговування кредитної заборгованості, 5915,00 гривень - сума неустойки. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Споживчий центр», тому останнє вимушене звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою судді Калинівського районного суду від 24.11.2025 року відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз`яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідачу [PERSON] було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням, який було отримано 16.12.2025. Відповідач був вчасно та належним чином повідомлений про місце розгляду справи, про визначений строк для надання відзиву на позов, однак заяву про участь у судовому засіданні не подавав, відзиву на позовну заяву не надіслав, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надіслав. Частиною 1 статті 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше (ч. 5 ст. 279 ЦПК України). Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Сторони у справі не подавали клопотань про розгляд зазначеної справи з повідомленням сторін, а суд не вбачав підстав для розгляду справи з повідомленням сторін з власної ініціативи. Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Виходячи з наведеного, суд вважає, що розгляд справи у спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін слід здійснювати у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання, в силу вимог ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що розгляд зазначеної справи здійснюється у порядку письмового провадження у спрощеному провадженні без повідомлення сторін, тобто за їх відсутності, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до таких висновків. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що 18.04.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (надалі кредитор) та [PERSON] (надалі позичальник, відповідач) шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем було укладено Кредитний договір №18.04.2025-100000394 (далі Кредитний договір), за умовами якого Товариство надало Споживачу кредит в сумі 13000,00 грн. строком на 189 днів. За умовами договору Споживачу була нарахована комісії за надання кредиту в розмірі 7% від суми кредиту що дорівнює 910,00 гривень, та комісія за обслуговування кредиту в розмірі 7% від суми кредиту у 2-х чергових періодах, що дорівнює 910,00 гривень. Відповідно до графіка платежів за договором, який передбачає 9 платежів, з 1 по 8 платежі передбачали погашення нарахованих відсотків та комісії, погашення тіла кредиту в повній сумі 13000,00 грн. було включено в останній 9-й черговий платіж. Графік платежів за договором був підписаний електронним підписом відповідача. Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Нормою частини 2 статті 638 ЦК України встановлено, що договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до частин третьої, шостої та сьомої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Таким чином сторони уклали Кредитний договір №18.04.2025-100000394 від 18.04.2025 (далі у тексті Кредитний договір). У п. 3.1 укладеного Кредитного договору Кредитодавець надає Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісію. Відповідно до заявки кредитного договору сума кредиту становить 13000,00 гривень, строком на 189 днів. За користування кредитом відповідач мав сплачувати проценти відповідно до стандартної процентної ставки у розмірі 1,0 % в день, що застосовується протягом перших 5 чергових періодів, процентної ставки «економ» у розмірі 0,5 % в день, що застосовується протягом наступних чергових періодів, комісії за надання кредиту в розмірі 7% від суми кредиту що дорівнює 910,00 гривень, комісії за обслуговування кредиту в розмірі 7% від суми кредиту у 2-х чергових періодах, що дорівнює 910,00 гривень. Відповідно до графіка платежів за договором, який передбачає 9 платежів, з 1 по 8 платежі передбачали погашення нарахованих відсотків та комісії, погашення тіла кредиту в повній сумі 13000,00 грн. було включено в останній 9-й черговий платіж. Графік платежів за договором був підписаний електронним підписом відповідача. На виконання умов Кредитного договору ТОВ «Споживчий центр» надало [PERSON] грошові кошти в розмірі 13000,00 гривень шляхом їх перерахування на банківську картку відповідача, яку той вказав при оформленні кредитного договору №18.04.2025-100000394. Як вбачається із інформаційної довідки ТзОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» № 9-1711 від 17.11.2025р., за підписом генерального директора Веліканова Є., 18.04.2025 року успішно перераховано кошти в сумі 13000, 00 грн. на картку [NUMBER] , номер транзакції в системі iPay.ua - 714867145. ТОВ «Споживчий центр» є юридичною особою з видом економічної діяльності: інші види кредитування (основний), що підтверджується копією Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Отже, між сторонами на підставі укладеного Кредитного договору виникли кредитні правовідносини, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, інших актів законодавства. Суд також встановив, що відповідачем здійснювалися часткові оплати в рахунок погашення боргу за кредитним договором, зокрема 08.05.2025 року на суму 3640,00 грн., 29.05.2025 року на суму 2500,00 грн., 01.06.2025 року на суму 1725,00 грн. та 27.06.2025 року на суму 3600,00 грн. Суд також встановив, що у подальшому відповідач свої зобов`язання, взяті на себе за Кредитним договором належним чином не виконав, борг за кредитним договором не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за договором: 13000,00 гривень - сума основного боргу, 10920,00 гривень - сума заборгованості за відсотками, 40,00 гривень - сума додаткової комісії за обслуговування кредитної заборгованості, 5915,00 грн. - сума неустойки, що підтверджується довідкою-розрахунком заборгованості за договором №18.04.2025-100000394 від 18.04.2025 року. Згідно з положеннями статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 1054 ЦК України на позичальника покладено обов`язок повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Щодо стягнення заборгованості за процентами та комісії за обслуговування. Позивач також ставить вимогу про стягнення з відповідача заборгованості по процентам в сумі 10920,00 гривень. Ознайомившись з умовами кредитного договору та враховуючи часткові оплати в рахунок погашення заборгованості відповідачем, суд вбачає за необхідне провести перерахунок заборгованості за процентами: - з 18.04.2025 року по 31.07.2025 року розмір відсотків становить 13650,00 грн. (13000,00 грн. * 1,00% * 105 днів); - з 01.08.2025 року по 23.10.2025 року розмір відсотків становить 5460,00 грн. (13000,00 грн. * 0,5% * 84 дні). Таким чином, сума заборгованості за нарахованими процентами протягом усього строку кредитування (189 днів) становить 19110,00 грн. + 40,00 грн. сума додаткової комісії за обслуговування кредитної заборгованості 11465,00 грн. сплачених відповідачем = 7685,00 грн, а не 10920,00 грн. Відтак, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по відсотках підлягають задоволенню частково у сумі 7685,00 гривень. Щодо стягнення заборгованості за неустойкою. Позивач також ставить вимогу про стягнення з відповідача заборгованість з неустойки в сумі 5915,00 грн, оскільки останнім порушено зобов`язання визначені договором. Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" №2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан з 05.00 год 24 лютого 2022 року, дія якого неодноразово продовжувалася Указами Президента України і триває дотепер. З огляду на вказані обставини позичальник (відповідач) звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позивача) неустойки за порушення зобов`язання. Відтак, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за неустойкою у сумі 5915,00 гривень задоволенню не підлягають. Враховуючи наведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» підлягають частковому задоволенню у шляхом стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором в сумі 20685,00 грн. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 2422,40 гривень згідно платіжної інструкції № СЦ00053883 від 17.11.2025. За подання позовної заяви майнового характеру позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 гривень, що є судовими витратами позивача, які суд вирішує стягнути на його користь із відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог: 20686*2422,4/29875 = 1677,30 грн.

Outcome: partial