Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

09 грудня 2025 року до Новобаварського районного суду міста Харкова надійшла спільна заява [PERSON] , [PERSON] , в якій просять суд розірвати шлюб, укладений 15 червня 2018 року, актовий запис №1950. В обґрунтування заяви посилались на те, що 15.06.2018 між ними укладено та зареєстровано шлюб, про що 15.06.2018 року Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено відповідний актовий запис №1950. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Зазначали, що ними укладено та нотаріально посвідчено договір між батьками про проживання й виховання дитини та сплату аліментів на дитину. Відповідно до цього договору Заявники домовились про місце проживання дитини та про порядок здійснення батьківських прав матері, яка мешкатиме окремо від дитини. Місцем проживання дитини батьки визначили місце проживання батька, повне утримання дитини покладається на батька. Станом на сьогодні сімейних стосунків фактично не існує, подружжя не веде спільного побуту, життям один одного не цікавиться. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння між подружжям, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 18.12.2025 прийнято заяву до розгляду та відкрити окреме провадження у цивільній справі. Призначене судове засідання. Заявники, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, представниками заявників подані заяви у яких останні просили розглянути справу за відсутності заявників та їх предситавників. Таким чином, виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за відсутності заявників. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність заявників, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Так, судом було встановлено, що заявники уклали шлюб, який було зареєстровано 15 червня 2018 року у Харківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №1950, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданим 15.06.2018 року (а.с. 13). В шлюбі у заявників народився син [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Заявники досягли згоди щодо визначення місця проживання дитини, участі у вихованні та умов утримання їх спільної дитини шляхом укладення 07.11.2025 відповідного договору, який був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Жовнір Л.П., зареєстрований в реєстрі за № 1532 (а.с. 16-17). Згідно укладеного між батьками договору спільна дитина заявників [PERSON] , [INFO] , буде проживати разом з батьком. Вказаним договором заявники узгодили питання їх участі у вихованні та умови утримання дитини. Також, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, між ними втрачене взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних стосунків між заявниками не можливе і суперечить інтересам подружжя. Згідно із ч.3 ст.293 ЦПК України та п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, що має неповнолітніх дітей. Відповідно до положень Сімейного кодексу України (надалі за текстом - СК України), шлюб може бути розірвано за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в порядку, встановленому ст. 109 цього Кодексу. Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. При цьому, згідно з роз`ясненнями, які містяться у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб», розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Згідно зі статтями 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Частиною 3 статті 293 ЦПК України, передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Враховуючи, що заявники мають різні погляди на життя, шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені, заявниками досягнуто згоди щодо місця проживання дитини та участі батьків у її вихованні, суд приходить до висновку, що спільна заява подружжя про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved