Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

У серпні 2025 року ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» звернулося до Немирівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 18.06.2019 між АТ «Райффайзен Банк» та відповідачем укладено Договір №010/64669/82/584448, відповідно до умов якого АТ «Райффайзен Банк» надав позичальнику грошові кошти у розмірі 10 000,00 грн. строком на 48 місяців, а позичальник зобов`язався повернути використану суму у строк до 18.06.2023 та сплатити проценти за користування кредитними коштами. 30.11.2021 укладено договір №114/2-47, згідно з яким АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі і за вказаним вище договором. У свою чергу, 10.01.2023 укладено договір №10-01/2023, яким ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі і за Договором №010/64669/82/584448. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» набуло статусу кредитора за Договором №010/64669/82/584448 від 18.06.2019, укладеним між АТ «Райффайзен Банк» та відповідачем. У зв`язку з невиконанням відповідачем свого обов`язку щодо повернення наданого йому кредиту в строки, визначені договором, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Договором №010/64669/82/584448 від 18.06.2019 у розмірі 49 355 грн. 49 коп., в тому числі: 29006 грн. 94 коп. за тілом кредиту; 14 662 грн. 40 коп. за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги; 5 686,15 грн. за нарахованими процентами згідно Кредитного договору (з моменту відступлення прав вимоги по виготовлення розрахунку заборгованості), а також судовий збір в розмірі 2422,40 грн. з урахуванням понижуючого коефіцієнту у розмірі 0,8, і витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 000,00 грн Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 08 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся завчасно і належним чином, однак зворотнє поштове відправлення повернулося з відміткою «адресат відсутній» за вказаною адресою. Відповідно до пункту 3 частини 8статті 128ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження. Зважаючи на те, що відповідач належним чином повідомлений про судовий розгляд справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача. Враховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до ч. 2ст. 247ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, приймаючи до уваги, що представник позивача цього не заперечує, суд ухвалив по справі провести заочний розгляд справи. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено,що 18.06.2019 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем [PERSON] було підписано Заяву №010/64669/82/584448, згідно з умовами якої АТ «Райффайзен Банк Аваль» надав позичальнику грошові кошти у сумі 10 000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути використану суму в строк 48 місяців 18.06.2023 та сплатити проценти за користування кредитними коштами в розмірі 45% річних. До позовної заяви додано паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредитна картка », підписаного позичальником. Банк належним чином виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором, надавши позичальнику кредитні кошти, в порядку та розмірі передбаченому умовами кредитного договору, якими відповідач користувався, що підтверджується виписками по рахунку. Разом з тим, відповідач, користуючись отриманими коштами, взяті на себе зобов`язання за умовами укладеного договору належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. Згідно з розрахунком заборгованості за Договором №010/64669/82/584448 від 18.06.2019, складеним АТ «Райффайзен Банк» станом на 30.11.2021, заборгованість відповідача становить 29129,98 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 29006,94 грн., заборгованість за відсотками 143,04 грн. За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України). Згідно ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. 30.11.2021 було укладено договір відступлення права вимоги №114/2-47, відповідно до якого АТ «Райффайзен Банк» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №010/64669/82/584448 від 18.06.2019 . Відповідно до копії реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 114/2-47 від 30.11.2021, ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" набуло права вимоги до боржника [PERSON] за Договором №010/64669/82/584448 від 18.06.2019 із загальною сумою заборгованості 29 149,98 грн., з яких: 29006,94 грн - : заборгованість по основній сумі кредиту; 143,04 грн. заборгованість за процентами. У свою чергу, ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за період з 30.11.2021 по 10.01.2023 нарахувало відсотки за договором №010/64669/82/584448 від 18.06.2019 в сумі 14 519,36 грн. Таким чином, сума боргу за договором №010/64669/82/584448 від 18.06.2019, станом на 10.01.2023 склала 43 669,34 грн., з яких: заборгованість по основній сумі кредиту 29006,94 грн.; заборгованість за відсотками на дату відступлення прав вимоги -143, 04 грн.; заборгованість за відсотками нарахованими згідно кредитного договору -14 519,36 грн. 10.01.2023 було укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №010/64669/82/584448 від 18.06.2019. Таким чином, до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» перейшло право вимоги до відповідача за договором №010/64669/82/584448 від 18.06.2019. У свою чергу, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за період з 10.01.2023 по 17.06.2023 нарахувало відсотки за договором №010/64669/82/584448 від 18.06.2019 в сумі 5 686,15 грн. Таким чином, сума боргу за договором №010/64669/82/584448 від 18.06.2019, станом на 15.08.2025 склала 49 335 грн. 49 коп., в тому числі: 29006 грн. 94 коп. за тілом кредиту; 14 662 грн. 40 коп. за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги; 5 686,15 грн. за нарахованими процентами згідно Кредитного договору (з моменту відступлення прав вимоги по виготовлення розрахунку заборгованості). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду відповідач хоча б частково повернув ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» борг за вказаним договором. Оцінюючі всі докази, досліджені судом у їх сукупності під час розгляду справи, приймаючи до уваги те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, оскільки не надавав своєчасно первісному кредитору, ТОВ "ВЕРДИКТ КАПІТАЛ", а згодом і ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договору, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 49 335,49 грн. За правилами статті 141 ЦПК України при розподілі судових витрат судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд ураховує таке. Відповідно до положень ч. 1, п. 1 та п. 4 ч. 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно до положень ч. 1 та ч. 4ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, представником позивача надано наступні докази: копію Договору про надання правової допомоги № 02-09/2024-7 від 02.09.2024; тарифи на послуги ФОП [PERSON] , заявку на надання юридичної допомоги № 5 від 01.07.2025; витяг з акту про надання юридичної допомоги, платіжну інструкцію №0546070001. Вирішуючи питання відшкодування витрат на правничу допомогу, суд враховує предмет позовних вимог та категорію справи, яка є малозначною та однотипною, обсяг виконаної роботи адвокатом, який свідчить про те, що справа не потребувала встановлення значного обсягу фактичних обставин та збору великої кількості доказів, а також те, що розгляд справи відбувся за відсутності сторін та їх представників на підставі наявних матеріалів, а тому вважає, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 17 000,00 грн. є завищеною, а тому не може бути задоволена судом. Таким чином, з урахуванням принципів розумності, співмірності, пропорційності та справедливості, зважаючи на складність справи, характер виконаної адвокатом роботи, фактично витрачений адвокатом час на підготовку документів, беручи до уваги заперечення відповідача про відшкодування витрат , суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати у вигляді витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved