Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

В квітні 2025 року представник позивача адвокат Таліпова А.Г. в інтересах [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Кам`янського з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якій просить суд зняти арешт з майна квартири [ADDRESS] . Ухвалою зазначеного суду від 06.06.2025 року справу передано за підсудністю до Південного районного суду м. Кам`янського, для розгляду за місцем розташування нерухомого майна. 31.07.2025 року справа надійшла в провадження даного складу суду. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила наступне. В березні 2025 року позивачці стало відомо, що 31.01.2008 року за № 6500978 Першою державною нотаріальною конторою на підставі постанови б/н від 11.01.2008 року ДВС Заводського району м. Дніпродзержинська було накладено арешт на квартиру [ADDRESS] та зазначено власником вказаної квартири [PERSON] . При цьому вказана квартира була подарована [PERSON] 16.03.2002 року на підставі договору дарування квартири серії АЕР №369334, між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого державним нотаріусом Другої Дніпродзержинської нотаріальної контори Ісаковою Л.В. Тобто, на момент винесення постанови про арешт квартири власником вже була [PERSON] . Позивач звернулася до Заводського ВДВС у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з заявою про звільнення майна з під арешту, але їй було відмовлено листом від 31.03.2025 року. В наданій суду письмовій заяві представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, просить розглянути справу без участі представника та позивача. Третя особа Заводський відділ державної виконавчої служби в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. У зв`язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про місце, час та дату розгляду справи, у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7, ч. 11 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про поважні причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надходило, відзиву на позовну заяву до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 280 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд, взявши до уваги позицію позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16.03.2002 року на підставі договору дарування посвідченого державним нотаріусом Другої Дніпродзержинської нотаріальної контори Ісаковою Л.В. квартира за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] (арк.с.10-11). Відповідно до інформації отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна виконавчою службою встановлено, що відносно відповідача [PERSON] зареєстровано обтяження, а саме: арешт нерухомого майна (арк.с.15-16). Відповідно до інформаційної довідки щодо реєстрації права власності на нерухоме майно згідно архівних даних КП «Кам`янське РБТІ» ДОР» власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] на підставі договору дарування від 16.03.2002 року (арк.с.17). Представник позивача [PERSON] звернулася з адвокатським запитом до Заводського відділу виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області щодо зняття арешту з квартири, на який було отримано відповідь, що ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачає підстави для зняття арешту виконавцем з усього майна. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Наявність правових підстав для існування обтяження понад десять років суду не доведено. Таким чином, обтяження накладене на майно порушує право власності позивача. Відповідно суд приходить до висновку про необхідність скасування заборони на нерухоме майно, що належить [PERSON] , накладений на підставі постанови б/н від 14.01.2008 року винесеної відділом виконавчої служби Заводського району м.Дніпродзержинська. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved