Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулося до суду з указаним позовом, який обґрунтовує тим, що 5 січня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем укладено кредитний договір №907672884, у вигляді електронного документу із застосуванням електронного підпису, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора CTJP-2953, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача №4441-11XX-XXXX-5989, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» надав їй кредит у розмірі 7000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, але всупереч укладеному договору відповідач порушив строки погашення кредиту та процентів, в зв`язку з чим станом на 30 червня 2025 року має заборгованість в розмірі 33075 грн., в т.ч.: 7000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 26075 грн. - заборгованості за відсотками. 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №907672884 від 5 січня 2024 року. У подальшому, 10 жовтня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №10/1024-01 про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №907672884 від 5 січня 2024 року. 29 травня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №29/05/25-Е про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №907672884 від 5 січня 2024 року. Посилаючись на вказане, позивач просить стягнути з відповідача борг в розмірі 33075 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, при подачі позову клопотав про розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач повторно в судове засідання не з`явилася, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала, в силу ч.7 ст.128, ч.4 ст.130 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином про час і місце судового засідання (а.с.119,122). Враховуючи зазначене, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних в ній доказів. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено судом, 5 січня 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір №907672884, за умовами якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 7000 грн. на строк 30 днів, зі сплатою відсотків у розмірі 912,50% річних, що становить 2,50% в день від суми кредиту за кожен день користування ним (а.с.12-47). Відповідач прострочила виконання свого зобов`язання, оскільки порушила строки повернення кредиту та сплати нарахованих процентів, внаслідок чого станом на 30 червня 2025 року має заборгованість в розмірі 33075 грн., в т.ч.: 7000 грн. заборгованості за тілом кредиту, 26075 грн. - заборгованості за відсотками, що підтверджується реєстром прав вимоги №279 від 9 квітня 2024 року, реєстром прав вимоги №1, розрахунками заборгованості та випискою по особовому рахунку по кредитному договору №907672884 від 5 січня 2024 року (а.с.67-69,76-77,90-94). 28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №907672884 від 5 січня 2024 року (а.с.54-66). У подальшому, 10 жовтня 2024 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу №10/1024-01 про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №907672884 від 5 січня 2024 року (а.с.71-75). 29 травня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №29/05/25-Е про відступлення права вимоги, в тому числі і за кредитним договором №907672884 від 5 січня 2024 року (а.с.79-86). Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із ст. 64 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що спірний договір укладений у спосіб, визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо його укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Згідно з ч.1 ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч.1 ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У той же час відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Згідно з п.17 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Тобто з відповідача підлягають стягненню відсотки за користування кредитом у розмірі 0,63% та 2,5% (протягом пільгового періоду та після його закінчення відповідно) у день по 22 квітня 2024 року, відповідно до умов договору №907672884 від 5 січня 2024 року, а саме у сумі 14973 грн., починаючи з 23 квітня 2024 року по 2 липня 2024 року у розмірі 1,5% у день, у сумі 7455 грн. (105 грн.*71 день = 7455 грн.). Зважаючи на викладене, враховуючи часткове погашення заборгованості відповідачем, а саме відсотків в сумі 1323 грн., суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову в сумі 28105 грн. (7000 грн. - заборгованості за тілом кредиту, 21105 грн. - заборгованість за відсотками). У зв`язку із частковим задоволенням позову, відповідно до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог 2058 грн. 40 грн. витрат по сплаті судового збору при подачі позову (2422,4*28105/33075=2058,40), а також 5948 грн. 15 коп. витрат на правничу допомогу (28105*7000/33075=5948,15). Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав про задоволення позову. На підстваі ст.ст.526-527, 610, 611, 1054 ЦК України,

Outcome: approved