Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

ТОВ«1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 18 507 грн. 50 коп. боргу за договором кредиту з підстав невиконання умов договору. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 31.03.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено кредитний договір№ 71727834. Вказаний договір відповідач підписав за допомогою одноразового ідентифікатора електронного підпису 64078. Відповідно до умов договору відповідач отримав суму кредиту у розмірі 11 000,00 грн. строком на 30 днів. Сторони погодили сплату процентів та комісії за надання та використання кредитних коштів, а саме встановили процентну ставку фіксовану в день у розмірі 0,175%, комісію за надання кредиту у розмірі 15,00%, проценти за понадстрокове користування кредитом у розмірі 4,00%, пеню у розмірі 4,00% в день, денну процентну ставку у розмірі 0,675%. Позивач виконав взяте на себе зобов`язання та перерахував на картковий рахунок відповідача, зазначений у договорі № [NUMBER] суму кредиту у розмірі 11 000,00 грн., номер платежу: 5e7bd0ff-51c3-47a1-9757-65193f325653. Втім, відповідач взятого на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку із чим, за останнім рахується заборгованість в розмірі 18507,50 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», яку просить стягнути з відповідача та судові витрати. Ухвалою судді справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні, відповідно до ст. 274 ЦПК України, без повідомлення сторін. Про проведення розгляду справи у спрощеному позовному провадженні позивач та відповідач повідомлені належним чином. Заперечення проти такого розгляду справи та відзив від відповідача судом у встановлений строк не отримано. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до статті 6 зазначеного Закону, електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувала електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору,і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний в порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Судом встановлено, що31.03.2025 між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 71727834. Вказаний договір відповідач підписав за допомогою одноразового ідентифікатора електронного підпису 64078. Відповідно до умов договору відповідач отримав суму кредиту у розмірі 11 000,00 грн. строком на 30 днів. Сторони погодили сплату процентів та комісії за надання та використання кредитних коштів, а саме встановили процентну ставку фіксовану в день у розмірі 0,175%, комісію за надання кредиту у розмірі 15,00%, проценти за понадстрокове користування кредитом у розмірі 4,00%, пеню у розмірі 4,00% в день, денну процентну ставку у розмірі 0,675%. Позивач виконав взяте на себе зобов`язання та перерахував на картковий рахунок відповідача, зазначений у договорі № [NUMBER] суму кредиту у розмірі 11 000,00 грн., номер платежу: 5e7bd0ff-51c3-47a1-9757-65193f325653, що підтверджується довідкою ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» від 21.08.2025 №КД-000044533. Таким чином, в ході судового розгляду підтверджено, що позивач виконав своє зобов`язання за договором кредиту, переказавши на картковий рахунок, емітований на ім`я відповідача обумовлену договором суму кредитних коштів у загальному розмірі 11 000,00 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом /ст. 525 ЦК України/. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання /ч. 2 ст. 615 ЦК України/. В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Втім, відповідач не виконав взятих на себе зобов`язань, тому за останнім рахується заборгованість в загальному розмірі 18 507,50 грн., з яких: 11000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 577,50 грн. - сума заборгованості за відсотками, 1 650,00 грн. комісія за надання кредиту, 5 280,00 грн. сума заборгованості за процентами нарахованими за понадстрокове користування, чим порушуються права та інтереси ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ». Дослідивши наданий суду розрахунок заборгованості в сукупності з іншими наданими суду доказами, суд вважає його належним доказом у справі, який доводить пред`явлену суму заборгованості, що становить 18 507,50 грн., а тому підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 4500 грн. суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК Українидо витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. До суду на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: договір № 20-08/25 від 20.08.2025 про надання правничої допомоги; витягз акту прийому-передачі наданоїправничої допомоги від 08.09.2025 № 1-МК; акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги; платіжну інструкцію № 89f60fвід 18.09.2025. Згідно витягу з акту прийому-передачі наданої правничої допомоги від 08.09.2025 № 1-МК вбачається, щовартість виконаних робіт адвокатом Ткаченко Ю.О.за складання позовної заяви для подачі до суду, в загальному розмірі оцінено в 4500,00 грн. У рішенні ЄСПЛ у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Суд, з урахуванням складності справи, спрощеного порядку її розгляду, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на правову допомогу, з урахуванням принципу розумності та справедливості, вважає вказані витрати є не співмірними зі складністю справи та обсягом вищезазначених наданих адвокатом послуг, що є підставою для визначення витрат на правничу допомогу у розмірі 3000 гривень. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved