Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Рух справи : У жовтні 2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитними договорами №17112-01/2024 від 12 січня 2024 року в розмірі 16000 грн. Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.19, ч.ч. 1-4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 17 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Відповідно до вимог частини першої статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, які є у справі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. Аргументи позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" (далі - ТОВ "ФК" ЄАПБ"): Позовні вимоги позивач мотивував тим, що 12 січня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №17112-01/2024, відповідно до умов якого відповідач зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. 24.05.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ "ФК" ЄАПБ" було укладено договір факторингу №24052024 відповідно до умов якого до ТОВ "ФК" ЄАПБ" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №17112-01/2024 від 12 січня 2024 року. Позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] в сумі 16000 грн., яка складається з: 4000 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 12000 грн. заборгованості за відсотками. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 24.05.2024 року позивачем не здійснювалось нарахування жодних фінансових санкцій. У зв`язку із невиконанням відповідачем зобов`язання за кредитними договорами позивач вимушений звернутись до суду. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем надано до суду такі докази: копію договору №17112-01/2024, договір факторингу №24052024, копії розрахунків заборгованості за кредитним договором та інші докази. Аргументи відповідача, [PERSON] : Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, без поважних причин в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, відзив суду не надав. Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суд не повідомив. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні доведені належними та допустимими доказами, тому позов слід задовольнити, з таких підстав. Встановлені судом обставини справи: 12 січня 2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №17112-01/2024, відповідно до умов якого відповідач зобов`язується вчасно повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом. 24.05.2024 року між ТОВ «Аванс Кредит» та ТОВ "ФК" ЄАПБ" було укладено договір факторингу №24052024 відповідно до умов якого до ТОВ "ФК" ЄАПБ" перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №17112-01/2024 від 12 січня 2024 року. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №17112-01/2024 заборгованість [PERSON] складає 16000 грн. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ "ФК "ЄАПБ" за кредитними договорами у розмірі 16000 грн., яка складається з: 4000 грн. заборгованості за основною сумою боргу, 12000 грн. заборгованості за відсотками. У жовтні 2025 року ТОВ "ФК" ЄАПБ" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за вказаними вище кредитними договорами у розмірі 16000 грн. Відповідач, [PERSON] не надіслав до суду відзиву на позовну заяву, отже, про свої можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суду не повідомив. Джерела права, оцінка суду: Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ст.526, 527 та 530 ЦК України, - зобов`язання має виконуватися належним чином та в установлений строку відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. В силу ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Крім цього, за змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Згідно зі ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Висновок суду: З урахуванням встановлених обставин та досліджених доказів, та враховуючи, що відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов`язання належним чином не виконав, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому їх належить задовольнити, та стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 16000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved