Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

30 жовтня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» через свого представника адвоката Столітнього М.М. засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 19372,80 грн, судовий збір в сумі 2422,40 грн, та 10000,00 грн витрат на правничу допомогу, дати вказівки/роз`яснення органу примусового виконання рішення суду. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що 22 червня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір №6788601 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом № 205-ОД від 10 лютого 2022 року та розміщених на сайті http//creditplus.ua/ru/documents. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало кредит в сумі 6000,00 грн шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки № [NUMBER] . В свою чергу відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. 27 травня 2024 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу №27-05/2024-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК» Фінтраст Україна», правонаступником якого є ТОВ «Фінтраст Капітал» права грошової вимоги за кредитним договором до відповідача. Станом на день звернення до суду заборгованість відповідача по кредитному договору перед позивачем не сплачена і складає 19372,80 грн, з яких 6000,00 грн. - тіло кредиту, 10984,80 грн. - нараховані проценти, 2388,00 грн, нараховані позивачем проценти за 20 календарних днів, які позивач просить стягнути, а також судові витрати. Покликаючись на те, що заборгованість за кредитним договором не погашена, позивач просив задовольнити позов. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 17 грудня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін в судове засідання. Станом на дату ухвалення судом рішення відзиву не подано. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають до часткового задоволення, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 22 червня 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено договір №6788601 про надання споживчого кредиту. Згідно з підпунктами 1.3, 1.4, 1.5, 1.5.1 цього договору сума кредиту складає 6000,00 гривень, тип процентної ставки фіксована, стандартна процентна ставка становить 1,99% в день. Строк кредиту 360 днів. Договір підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С7734», згідно з вимогами ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». 27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» було укладено Договір факторингу №27-05/24-Ф, згідно з умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступив ТОВ «ФК» Фінтраст Україна» права грошової вимоги за кредитним договором до відповідача. Згідно з витягом з реєстру боржників, додатку №1 до договору факторингу №27-05/2024 від 27 травня 2027 року, [PERSON] є боржником за кредитним договором №.6788601, загальна сума заборгованості становить 19372,80 грн. Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять. Договір про надання фінансового кредиту підписаний [PERSON] за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами 22 червня 2023 року правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений. Отже, встановивши, що без здійснення вищевказаних дій відповідачкою кредитний договір не був би укладений, а тому правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі [PERSON] . Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21). Таким чином, сторони погодили всі істотні умови кредитного договору, зокрема щодо визначення розміру процентів за його користування. З матеріалів справи вбачається, що відповідач своїх зобов`язань у визначений договором строк щодо повернення кредиту не виконав. Окрім того, з картки обліку договору вбачається, що проценти за користування кредитом нараховувалися до 16 червня 2024 року. Таким чином, позовна вимога щодо стягнення з відповідача процентів за користування кредитом у сумі 13372,80 грн та тіла кредиту в розмірі 6000,00 грн, грунтується на вимогах закону, узгоджена сторонами кредитного договору, а тому підлягає задоволенню. Відповідачем [PERSON] вищевказаний розрахунок не спростований, власних розрахунків останнім не подано, тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний. Разом з тим, як роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», що кореспондується із положенням п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, суд не вправі зобов`язувати державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби. А тому, не підлягає задоволенню вимога позивача про надання вказівки/роз`яснення органу примусового виконання рішення суду на подальше нарахування на суму боргу 3% річних та інфляційних втрат, оскільки суд не наділено правом ухвалення рішення суду на майбутнє та правом на зобов`язання виконавчих органів на вчинення виконавчих дій. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач просив стягнути з відповідача сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн та випрати на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат стороні, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 ЦПК України). Згідно із ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2 ст. 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно із частиною третьою вказаної статті ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною третьою ст. 141 ЦПК України встановлено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. Представником позивача на підтвердження понесених витрат надано копію договору про надання правової допомоги № 10/12-2024 від 10 грудня 2024 року, укладеного між ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» та адвокатом Столітнім М.М. звіт про надання правової допомоги; рахунок за оплату по замовленню №11056-20/10-2025 від 20 жовтня 2025 року про оплату послуг адвокату Столітньому М.М. в розмірі 10 000,00 гривень. Разом з цим, враховуючи характер спірних правовідносин, складність справи, тривалістю її розгляду, обсяг виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) і часом, витраченим на виконання цих робіт (послуг), суд вважає обґрунтованим і співмірним розмір правничих витрат у розмірі 1 000 грн., які необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.509, 526, 546, 612, 1054 ЦК України,

Outcome: partial