Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

У поданому зверненні [PERSON] просить виділити їй в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна 1/2 частину житлового будинку з відповідними господарськими будівлями та спорудами, розташовані за адресою [ADDRESS] , що складаються із житлового будинку літ. «А-1»; житлової прибудови літ. «А1-1»; веранди «а1»; ганка літ. «гн»; сарая літ. «Б»; гаража літ. «Д»; погреба літ. «пг.1», загальною площею 100,7 кв.м., житловою 65,2 кв.м.: (1-1) веранда площею 10,1 кв.м.; (1-2) ванна 5,2 кв.м.; (1-3) передня 11,7 кв.м.; (1-4) кухня 11,2 кв.м.; (1-5) житлова 15,8 кв.м.; (1-6) житлова 5,3 кв.м.; (1-7) житлова 17,6 кв.м.; (1-8) житлова 10,7 кв.м.; (1-9) житлова 13,1 кв.м. Господарські споруди: сарай літ. «Б» - загальною площею забудови 15 кв.м.; гараж літ. «Д1» - площею 18,5 кв.м.; погріб літ. «Пг1» - площею 18,7 кв.м. Припинити право спільної часткової власності [PERSON] на зазначене домоволодіння з прибудовами та надвірними будівлями. На обгрунтування у позові зазначено, що [PERSON] належить на праві власності 1/2 частка індивідуального житлового будинку [ADDRESS] . Співвласниками вказаного житлового будинку є [PERSON] -1/3 ч., яка успадкована нею після смерті [PERSON] та [PERSON] , та [PERSON] -1/6 ч., котра померла орієнтовно у 1990 році і спадщину ніхто не отримав. Враховуючи, що спадкоємці [PERSON] не оформили своїх спадкових прав, належним відповідачем у даній справі є територіальна громада в особі органу місцевого самоврядування за місцем знаходження майна - Конотопська міська рада. З метою позасудового вирішення спору Позивач зверталася до [PERSON] із заявою про надання згоди на виділ частки із спільного майна, проте відповіді не отримала. Виділення частки в окремий об`єкт нерухомості необхідно для реалізації права на вільне володіння, користування та розпорядження власністю, зокрема проведення процедури приватизації земельної ділянки для обслуговування житлового будинку. Однак, у досудовому порядку вирішити це питання не можливо, тому як не досягнуто згоди з іншими співвласниками, що і стало підставою звернення до суду. Адвокат Юсан І.О. подала клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, вимоги підтримують (а.с. 47). Відповідачі [PERSON] та представник Конотопської міської ради Коваль А.В., кожен окремо, також просять розглянути справу за їх відсутності, перший при винесенні рішення покладається на розсуд суду, другий задоволенню вимог не заперечує про що зазначено у відповідних заявах (а.с. 46, 48). Суд, ознайомившись з правовими позиціями сторін, дослідивши представлені докази дійшов такого висновку. За змістом ч. 1 ст. 319 ЦК України (далі ЦК) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ст. 321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 355 ЦК визначено, що майно, яке перебуває у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно із ч. 1 ст. 356 ЦК власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Приписами ст. 358 ЦК унормовано, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. За положеннями ст. 364 ЦК співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Отже, кожен учасник права спільної часткової власності має суб`єктивне цивільне право на виділ своє частки. Юридичне значення виділу полягає в тому, що учасник отримує у натурі певне майно, яке відповідає його частці, а у разі неможливості компенсацію за нього, у власність. Із представлених доказів видно, що у спірному домоволодінні знаходяться дві відокремлені квартири. Кваритра [ADDRESS] , що становить ? частину домоволодіння належить позивачу, а квартира [ADDRESS] відповідачам. Також розподілені і господарчо-побутові будівлі, тобто сформований тривалий порядок користування житловим будинком з надвірними спорудами (а.с. 5-20). За висновком судового експерта мається технічна можливість виділу в натурі Позивачу ? частки з об`єкта нерухомого майна по сформованому порядку користування будинком з надвірними спорудами, зокрема приміщення житлового будинку літ. «А-1»; житлової прибудови літ. «А1-1»; веранди «а1»; ганка літ. «гн»; сарая літ. «Б»; гаража літ. «Д»; погреба літ. «пг.1», загальною площею 100,7 кв.м., житловою 65,2 кв.м.: (1-1) веранда площею 10,1 кв.м.; (1-2) ванна 5,2 кв.м.; (1-3) передня 11,7 кв.м.; (1-4) кухня 11,2 кв.м.; (1-5) житлова 15,8 кв.м.; (1-6) житлова 5,3 кв.м.; (1-7) житлова 17,6 кв.м.; (1-8) житлова 10,7 кв.м.; (1-9) житлова 13,1 кв.м. Господарські споруди: сарай літ. «Б» - загальною площею забудови 15 кв.м.; гараж літ. «Д1» - площею 18,5 кв.м.; погріб літ. «Пг1» - площею 18,7 кв.м. (а.с. 21-31). Жоден із відповідачів не заперечує виділу позивачу наведених приміщень, що відповідає його частки у домоволодінні.

Outcome: approved