Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Адвокат Фоменко Сергій Олександрович в інтересах [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго», [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 26.12.2024 [PERSON] , керуючи транспортним засобом Ford C-Max, д.н.з. [NUMBER] , рухаючись у м. Києві по просп. В. Лобановського, 116, скоїв зіткнення із належним [PERSON] автомобілем Volkswagen Touareg, д.н.з. [NUMBER] , тим самим спричинив дорожньо-транспортну пригоду (далі - ДТП), в результаті якої транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 19.02.2025 у справі № 752/1036/25 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент дорожньо - транспортної пригоди транспортний засіб Ford C-Max, д.н.з. [NUMBER] , був забезпечений АТ «СК «ІНГО» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №222049392, відповідно до якого страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000 грн. Позивач звернувся до АТ «СК «ІНГО» щодо виплати йому страхового відшкодування. 17.02.2025 позивачу надійшло смс-повідомлення від АТ «СК «ІНГО» про нарахування йому виплати по страховому випадку у розмірі 27 769,70 грн. Після додаткового звернення до АТ «СК «ІНГО» з вимогою про надання належного обґрунтування розрахунку виплати у розмірі 27 769,70 грн, 30.03.2025 позивачу найшло смс-повідомлення від АТ «СК «ІНГО» про нарахування йому виплати по страховому випадку у розмірі 103 420,96 грн. 29.04.2025 АТ «СК «ІНГО» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 101 920,96 грн. Разом з цим, відповідно до висновку про вартість Звіту №47-D/16/87 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 19.02.2025, замовником якого є АТ «СК «ІНГО», вартість відновлювального ремонту КТЗ Volkswagen Touareg, д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням зносу без ПДВ становить 103 420,96 грн., а відповідно до ремонтної калькуляції № 47-D/16/87, яка є частиною вказаного звіту, вартість ремонту (з врахуванням фізичного зносу 0.599) становить 317 725,58 грн. Позивачем було здійснено закупівлю запчастин для здійснення ремонту належного йому транспортного засобу Volkswagen Touareg, д.н.з. [NUMBER] , на суму 215 800 грн., що підтверджується видатковою накладною № 34 від 10.06.2025 та квитанцією до прибуткового касового ордера № 34 від 10.06.2025. З огляду на вищенаведене, позивач звертається до суду про стягнення з АТ «СК «ІНГО» 58 079,04 грн (160 000 грн. - 101 920,96 грн) та з [PERSON] 55800 грн (215 800 грн. - 160 000,00 грн.). У свою чергу, АТ «СК «ІНГО» неправомірно значно занижувало розмір виплати по страховому випадку, нарахувавши за тих самих обставин справи спочатку 27769,70 грн, а потім 103420, 96 грн, за умови, що у ремонтній калькуляції № 47-D/16/87 зазначено вартість ремонту з урахуванням зносу 317 725,58 грн., що загалом свідчить про недобросовісність і суперечливість поведінки АТ «СК «ІНГО». Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи складає 21 937,92 грн. Просив: стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГО» на користь [PERSON] майнову шкоду, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 58 079,04 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 55 800 грн. 09.10.2025 постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 20.11.2025 відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позову заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначив, що позивач в якості визначення розміру позовних вимог посилається на видаткову накладну № 34 від 10.06.2025 та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 34 від 10.06.2025 на суму 215800 грн., згідно з яких було здійснено закупівлю запчастин для проведення ремонту належного йому транспортного засобу Volkswagen Touareg, д.н.з. [NUMBER] . Однак, видаткова накладна та квитанція до прибуткового касового ордеру лише встановлюють факт закупівлі певних запчастин, перелік яких було визначено невідомо ким та не відомо на підставі чого, а тому вони не підтверджують вартість необхідного проведення відновлювального ремонту транспортного засобу позивача, пошкодженого в ДТП 26.12.2024. Позивачем не надано документи на підтвердження розміру фактично понесених витрат по відновленню транспортного засобу (платіжно - касові документи; акт виконаних робіт) та доказів, які б свідчили про факт проведення відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Touareg, д.н.з. [NUMBER] , на станції технічного обслуговування - платника ПДВ. Крім того, 23.04.2025 позивач узгодив суму страхового відшкодування зі страховою компанією. Він готовий сплатити франшизу на рахунок позивача, однак позовні вимоги не визнає. 27.11.2025 від представника відповідача Акціонерного товариства «ІНГО» надійшов відзив на позову заяву, в якому останній заперечував проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що між АТ «СК «ІНГО» та [PERSON] було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №222049392, за яким забезпечено автомобіль Ford C-Max, д.н.з. [NUMBER] . 23.04.2025 позивач подав АТ «СК «ІНГО» заяву про виплату страхового відшкодування, в якій про здійснити виплату страхового відшкодування, в узгодженому розмірі 118 225,15 грн. на власний рахунок зазначений в заяві. АТ «СК «ІНГО» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування та складено розрахунок, згідно з яким сума страхового відшкодування складає 101 920,96 грн. (103 420,96 грн. (вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу та без урахування ПІДВ, згідно Звіту № 47-D/16/87 від 19.02.2025, складеного ФОД [PERSON] ) - 1 500,00 грн. (франшиза за полісом № 222049392). 29.04.2025 в межах строку, встановленого законом, АТ «СК «ІНГО» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок позивача в сумі 101 920,96 грн. Позивач, в якості визначення розміру своїх позовних вимог, посилається на видаткову накладну від 10.06.2025 ФОП [PERSON] та квитанцію до прибуткового касового ордеру №34 на суму 215 800 грн., згідно яких було здійснено закупівлю запчастин для проведення належного йому транспортного засобу Volkswagen Touareg, д.н.з. [NUMBER] . Надані позивачем документи не є підставою для виникнення податкових зобов?язань, пов?язаних з данням послуг щодо проведення відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. Зазначені зобов?язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ. Таким чином, у випадку не проведення фактичного ремонту транспортного засобу або проведення його особою, яка не є платником ПДВ, податкові зобов`язання не виникають. Крім того, видаткова накладна № 34 від 10.06.2025 ФОП [PERSON] та квитанція до прибуткового касового ордеру № 34 від 10.06.2025, лише встановлюють закупку певних запчастин, перелік яких невідомо ким і на підставі чого було визначено та не підтверджують вартість необхідного проведення відновлювального ремонту транспортного засобу, пошкодженого під час ДТП 26.12.2024. Отже, страховик відшкодовує лише оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. Позивачем не надано документи на підтвердження розміру фактично понесених витрат по відновленню транспортного засобу (платіжно-касові документи, акт виконаних робіт), та доказів, які б свідчили про факт проведення відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Touareg, д.н.з. [NUMBER] , на станції технічного обслуговування - платнику ПДВ, зокрема, тому при розрахунку витрат на відновлювальний ремонт, необхідно враховувати вартість відновлювального ремонту пошкодженого майна з урахуванням зносу та без урахування ПДВ. Крім того, із заявленої в позові до стягнення суми страхового відшкодування, позивач неправомірно не вираховує встановлену полісом №222049392 суму франшизи у розмірі 1500 грн. Зі змісту вищезазначеного вбачається, що АТ «СК «ІНГО» здійснило виплату страхового відшкодування, відповідно до вимог законодавства та у відповідності до умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [PERSON] є власником транспортного засобу Volkswagen Touareg, д.н.з. [NUMBER] , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 26.12.2024 [PERSON] , керуючи транспортним засобом Ford C-Max, д.н.з. [NUMBER] , рухаючись у м. Києві по просп. В. Лобановського, 116, скоїв зіткнення із належним [PERSON] автомобілем Volkswagen Touareg, д.н.з. [NUMBER] , тим самим спричинив ДТП, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Постановою Голосіївського районного суду міста Києва від 19.02.2025 у справі №752/1036/25, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП Цивільно-правова відповідальність автомобіля Ford C-Max, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в АТ «СК «ІНГО» на підставі полісу №222049392. Сума за шкоду заподіяну майну становить 160000 грн. Розмір франшизи - 1500 грн. 27.12.2024 [PERSON] звернувся до АТ «СК «ІНГО» з повідомленням про ДТП. Відповідно до звіту №47-D/19/87 від 19.02.2025, зробленого на замовлення АТ «СК «ІНГО», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen Touareg, д.н.з. [NUMBER] , становить 228918,68 грн., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen Touareg, д.н.з. [NUMBER] , з урахуванням зносу становить 118225,15 грн., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen Touareg, д.н.з. [NUMBER] з урахуванням зносу без ПДВ становить 103420,96 грн. 23.04.2025 [PERSON] звернувся до АТ «СК «ІНГО» з заявою про страхове відшкодування в результаті ДТП від 26.12.2024. Узгоджений з АТ «СК «ІНГО» (відповідно до ст. 36.2. Закону) розмір заподіяного збитку у сумі 118225, 15 грн. Відповідно до розпорядження АТ «СК «ІНГО» на виплату по страховому випадку від 25.04.2025 страхове відшкодування, яке підлягає виплаті [PERSON] , становить 103420, 96 грн. З урахуванням суми франшизи у розмірі 1500 грн. сума до виплати становить 101920,96 грн. 29.04.2025 АТ «СК «ІНГО» виплатило позивачу страхове відшкодування без ПДВ в розмірі 101920,96 грн. Відповідно до видаткової накладної № 34 від 10.06.2025, постачальник ФОП [PERSON] , платник [PERSON] , постачальник надав позивачу автозапчастини на загальну суму 215800 грн. без ПДВ. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 34 від 10.06.2025 ФОП [PERSON] прийняв від [PERSON] 215800 грн., підстава: за автозапчастини відповідно до накладної № 34. Частиною 6 ст. 82 ЦПК України встановлено, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 грудня 2021 року у справі №147/66/17 зазначено, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом №1961-IV виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених Законом №1961-IV випадках - МТСБУ) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за Законом №1961-IV не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15, провадження № 14-176цс18, зроблений висновок, відповідно до якого відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди, що перевищує ліміт відповідальності страховика, і сумою виплаченого страхового відшкодування. Велика Палата Верховного Суду в постановах від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18), від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 (провадження № 14-95цс20) виснувала, що відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом №1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування або розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону № 1961-IV). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ). Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з ч.1 п. 1 ч. 2, 3 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Відповідно до правової позиції Верховною Суду, викладеної в постанові від 16.10.2019 року по справі № 320/9174/15-ц за змістом статей 9, 22-31, 35, 36 Закону № 1961-IV настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. При визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ, тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків). Таким чином, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика винної особи у межах, встановлених цим Законом і договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе лише за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. У постанові Верховного суду від 06.07.2018 у справі № 924/675/17 зроблено висновок, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту суди, у разі виникнення спору щодо визначення його розміру виходять з фактичної суми, встановленої висновком судової автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Щодо вимог позивача до АТ «СК «ІНГО», суд зазначає наступне. Як зазначив Верховний Суд у постанові від 13.12.2023 року, справа №759/28079/21, доктрина заборони суперечливої поведінки, базується зокрема на тому, що ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці. В основі доктрини заборони суперечливої поведінки знаходиться принцип добросовісності. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 зазначав, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 зазначав, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, який характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. В підписаному позивачем узгодженні зазначено, що воно складено у відповідності до вимог пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV, а узгоджена сума страхового відшкодування є остаточною та перегляду, оскарженню не підлягає. Після сплати узгодженої суми всі зобов`язання страховика щодо виплати страхового відшкодування за цим страховим випадком вважаються припиненими. Відомостей про те, що позивач підписав вказане узгодження під впливом помилки, обману, насильства, тяжкої обставини або не усвідомлюючи значення своїх дій, матеріали розглядуваної справи не містять. У постанові від 21 березня 2018 року у справі № 569/13697/15-ц (провадження № 61-5424св18) Верховний Суд, залишаючи без змін рішення апеляційного суду, звернув увагу, що позивач підписав заяву про виплату страхового відшкодування і погодився із розміром та способом здійснення страхового відшкодування, який був визначений на той час страховиком відповідно до положень пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV. Однак суд першої інстанції, стягуючи зі страховика на користь позивача різницю між страховою виплатою та розміром шкоди, з огляду на наявність заяви про страхове відшкодування із погодженим сторонами розміром страхового відшкодування, дійшов необґрунтованого висновку про покладення на страховика обов`язку такої виплати. Також у постанові від 10 червня 2020 року у справі №333/2096/17 (провадження № 61-20343св18) Верховний Суд, скасовуючи рішення судів попередніх інстанцій у частині стягнення зі страховика майнової шкоди, виходив із того, що страховик та потерпілий дійшли згоди про розмір страхового відшкодування, що підтверджено відповідною заявою позивача. 23.04.2025 [PERSON] звернувся до АТ «СК «ІНГО» з заявою про страхове відшкодування в результаті ДТП від 26.12.2024. Узгоджений з АТ «СК «ІНГО» (відповідно до ст. 36.2. Закону) розмір заподіяного збитку у сумі 118225, 15 грн. Тобто, за змістом вказаного узгодження [PERSON] , діючи добровільно, на власний розсуд погодився із розміром страхового відшкодування АТ «СК «ІНГО» в сумі 118225, 15 грн. та правовими наслідками такої виплати, а заявлена в подальшому вимога до страхової компанії суперечить як попередній поведінці [PERSON] , так і засадам розумності та диспозитивності. Суд звертає увагу, що відповідно до розпорядження на виплату по страховому випадку, АТ «СК «ІНГО» розрахувало суму страхового відшкодування у розмірі 101920,96 грн. (103420,96 грн. (заявлена сума) - 1500 грн. (франшиза) = 101920,96 грн.). 29.04.2025 АТ «СК «ІНГО» виплатило позивачу страхове відшкодування без ПДВ в розмірі 101920,96 грн. Разом з тим, суд також звертає увагу, що 23.04.2025 [PERSON] звернувся до АТ «СК «ІНГО» з заявою про страхове відшкодування в результаті ДТП від 26.12.2024. Узгоджений з АТ «СК «ІНГО» (відповідно до ст. 36.2. Закону) розмір заподіяного збитку у сумі 118225, 15 грн. Таким чином, страховик не виконав вимоги правочину, укладеного між ним та позивачем, щодо узгодженої суми страхового відшкодування у розмірі 118225, 15 грн. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині, та стягнення зі страховика на користь позивача суму недоплаченого страхового відшкодування, з вирахуванням франшизи, у розмірі 14804,19 грн. (118225, 15 грн. (погоджений розмір страхового відшкодування) - 1500 грн. (франшиза) - 101920,96 грн. (сума сплаченого страхового відшкодування) = 14804,19 грн.) Щодо позовних вимог до [PERSON] , суд зазначає наступне. Судом встановлено, що цивільно - правова відповідальність відповідача була застрахована в АТ «СК «ІНГО» на підставі полісу №222049392. Сума за шкоду заподіяну майну становить 160000 грн. Розмір франшизи - 1500 грн. Відповідно до звіту №47-D/19/87 від 19.02.2025, зробленого на замовлення АТ «СК «ІНГО», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen Touareg, д.н.з. [NUMBER] , становить 228918,68 грн., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen Touareg, д.н.з. [NUMBER] з урахуванням зносу становить 118225,15 грн., вартість відновлювального ремонту транспортного засобу Volkswagen Touareg, д.н.з. [NUMBER] з урахуванням зносу без ПДВ становить 103420,96 грн. Відповідно до видаткової накладної № 34 від 10.06.2025, постачальник ФОП [PERSON] , платник [PERSON] , постачальник надав позивачу автозапчастини на загальну суму 215800 грн. без ПДВ. Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 34 від 10.06.2025 ФОП [PERSON] прийняв від [PERSON] 215800 грн., підстава: за автозапчастини відповідно до накладної № 34. Стаття 12.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Таким чином, діюче законодавство покладає на винувату в пошкодженні транспортного засобу особу відшкодувати розмір франшизи. Таким чином, з врахуванням положень ст. 1194 ЦК України, відповідач, як особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, з врахуванням недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а саме 215800 грн. - 160000 грн., що дорівнює 55800 грн. Таким чином, в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Доводи сторін, які не узгоджуються із вищевикладеними висновками, суд відхиляє. За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Беручи до уваги положення ч. 2 статті 141 ЦПК України, з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго» на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог (25,49%) у розмірі 251,82 грн., у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення. З [PERSON] на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору у сумі 949,58 грн., у зв`язку з документальним підтвердженням їх понесення.

Outcome: partial