Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 11.12.2025 року позов [PERSON] задоволено повністю. Розірвано договір побутового підряду, укладений 16.12.2024р. між [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] . Стягнуто з фізичної особи-підприємця [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] , зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ) завдані збитки в загальній сумі 329575 (триста двадцять дев`ять тисяч п`ятсот сімдесят п`ять) гривень 09 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3320 (три тисячі триста двадцять) гривень 00 коп. 01.12.2025р. представник позивача Бежук С.М. звернувся до суду з клопотанням в якому просив долучити до матеріалів справи копію договору про надання правової допомоги і акт приймання-передачі наданих послуг та стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12000,00 грн. Дані документи були долучені до матеріалів справи, проте питання про компенсацію вказаних коштів в ухваленому рішенні вирішено не було, що спонукало позивача до звернення з заявою про ухвалення додаткового рішення. В судове засідання сторони не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Про час та місце розгляду були повідомлені своєчасно та належним чином. Позивач [PERSON] просила розглянути заяву про ухвалення додаткового рішення за її відсутності. Відповідно до ч.4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши доводи поданої заяви, суд приходить до висновку про її обґрунтованість та вважає за необхідне її задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Статтею 141 ЦПК України регламентовано порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так, відповідно до ч.1, п.1 ч.2 вказаної статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Частиною 8 цієї ж статті визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Встановлено, що до закінчення розгляду справи представником позивача було заявлено про відшкодування витрат на правничу допомогу. Відповідне клопотання було подано [PERSON] до суду у встановлені законом строки. До клопотання долучено: договір про надання правової допомоги від 09.06.2025р., укладений між [PERSON] та адвокатом Бежуком С.М., акт прийому-передачі наданих послуг від 25.11.2025р. з переліком наданих послуг та їхньою загальною вартістю, яка становить 12000,00 грн., а також вказівкою про те, що оплата за надані послуги буде здійснена клієнтом протягом 1 місяця після закінчення розгляду справи в суді першої інстанції. Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.2, 3 ст. 2. Ст.. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що: «40. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. 41. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. 42. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів. 43. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України). 44. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. 45. Це підтверджується і такими нормами ЦПК України. 46. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 47. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності». Таким чином, суд, врахувавши зв`язок витрат з розглядом справи, добросовісну поведінку представника позивача під час розгляду справи, відповідність та пропорційність розміру витрат предмету спору, а також відсутність будь-яких заперечень щодо заявленої суми з боку сторони відповідача, знаходить вимоги [PERSON] обґрунтованими, а тому задовольняє їх в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved