Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

У вересні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що 18.09.2020 сталася дорожньо транспортна пригода за участю автомобілів Toyota Corolla, яким керував відповідач та Honda Civic, яким керував [PERSON] (власник автомобіля [PERSON] ). ДТП сталася з вини відповідача. Його цивільно-правова відповідальність на момент ДТП застрахована не була. Потерпілій особі позивач виплатив страхове відшкодування в сумі 21 777,97 грн. та понесено витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 1450 грн. Посилаючись на положення ч. 1 ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», просить стягнути з відповідача 23 227,97 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо транспортної пригоди. Ухвалою суду від 15.10.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Ухвалою від 16.06.2025 скасоване заочне рішення від 03.04.2025, прийняте у даній справі, та призначено справу досудового розгляду. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу від 24.12.2025 змінено склад суду у даній справі. Представник відповідача правом на подання відзиву не скористався, у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Також представником надано письмові пояснення, у яких він зазначає, що представником позивача не підтверджено повноважень. Наданий позивачем звіт про оцінку матеріального збитку дійсний протягом двох місяців (п. 5 звіту), на момент подання позову строк його дії завершився. У звіті не наведено підтвердження факту особистого огляду оцінювачем. Звіт складено через 46 днів після ДТП, неможливо достовірно встановити, що саме зазначені у звіті пошкодження сталися внаслідок ДТП 18.09.2020, а не пізніше або за інших обставин. Висновком судової автотехнічної експертизи встановлено обопільну вину учасників ДТП. Представнику відповідача ця інформація була відома. МТСБУ зобов`язана була провести виплату з урахуванням часткової вини обох учасників. З цих та інших зазначених у поясненнях підстав просить відмовити у задоволенні позову. Судом встановлено, що 18 вересня 2020 року о 16:50 в м. Суми, вул. Іллінська, 80 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota Corolla, д.р.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] та автомобіля Honda Civic, д.р.н. [NUMBER] , яким керував водій [PERSON] (власник автомобіля - [PERSON] ). Внаслідок ДТП було пошкоджено обидва транспортні засоби (а.с. 7). На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу Toyota Corolla, д.р.н. [NUMBER] застрахована не була. Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 грудня 2020 року у справі № 592/10838/20 [PERSON] вину у вчиненні ДТП визнав та його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладено на винну особу адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.6). У межах цієї адміністративної справи за постановою судді була призначена судова автотехнічна експертиза. Відповідно до висновку судового експерта Кирієнка В.Г., який складений 11.12.2020 з технічної точки зору в діях водія автомобіля «Тойота» вбачається невідповідність вимогам п. 10.1, 10.4., 11.4 Правил дорожнього руху України з яких невідповідність вимогам п. 10.4, 11.4 Правил знаходиться в причинному зв`язку з виникненням ДТП. З технічної точки зору в діях водія автомобіля «Хонда» вбачається невідповідність вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху України яка знаходиться в причинному зв`язку з виникненням ДТП. (а.с. 127-131). Висновок за результатами проведеної експертизи відносно обопільної вини учасників ДТП відображений у постанові Ковпаківського районного суду м. Суми у справі №592/10838/20, примірник якої надав позивач, звертаючись із даним позовом. 09 жовтня 2020 року [PERSON] , як власник транспортного засобу Honda Civic, д.р.н. [NUMBER] , звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування заподіяної шкоди (а.с.10). 06.11.2020 СОД ФОП [PERSON] склав звіт №130-20 про вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля Honda Civic, д.р.н. [NUMBER] складає 84044,05 грн., а вартість автомобіля Honda Civic, д.р.н. [NUMBER] до ДТП в непошкодженому стані складає 41582,97 грн. Як вбачається зі звіту та протоколу огляду транспортний засіб був оглянутий 03.11.2020, під час огляду був присутній [PERSON] . [PERSON] , як вказано в протоколі, запрошувався на огляд, але був відсутній. До звіта додано докази направлення 29.10.2020 оцінювачем поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача (а.с. 12,17,25). 25.01.2021 складено розрахунок розміру регламентної виплати. Відповідно до вказаного розрахунку розмір матеріального збитку склав 41 582,97 грн. (ринкова вартість КТЗ до ДТП); вартість КТЗ в пошкодженому стані 19805,00 грн. Розмір регламентної виплати визначений як різниця між ринковою вартістю автомобіля до ДТП та в пошкодженому стані 21 777,97 грн. (а.с. 30). 12 лютого 2021 року [PERSON] МТСБУ перераховано страхове відшкодування у сумі 21777,97 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 889237 від 12 лютого 2021 року (а.с. 33). Розмір витрат на збір документів та визначення розміру шкоди щодо зазначеного страхового випадку склав 1450,00 грн., підтверджується платіжним дорученням № 2546174 від 23 грудня 2020 року (а.с.33). Листом МТСБУ № СУ/71614/4 від 18 лютого 2022 року відповідачу [PERSON] запропоновано в добровільному порядку компенсувати МТСБУ витрати, загальний розмір яких з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 23227 грн. 97 коп. (а.с. 34). 27.05.2025 відносно іншого учасника ДТП, що сталася 18.09.2020, було складено протокол про адміністративне правопорушення. Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.09.2025 у справі №592/9039/25 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП , справу про адміністративне правопорушення закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Постанова не набрала законної сили (а.с. 138-139). Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, яка була чинна на час ДТП, встановлено заборону експлуатації транспортного засобу на території України без чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. При цьому вказаним Законом передбачені випадки виплати відшкодування шкоди потерпілим у разі використання транспортного засобу власником, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Згідно зі ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до положень ч.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з підпунктом 38.2.1. пункту 38.2. статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на час ДТП не була застрахована у передбаченому законом порядку, наявні передбачені підпунктом 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстави для стягнення такої виплати в порядку регресу з винної особи на користь МТСБУ. Згідно зі статтею 1188ЦК України шкода,завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода,завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди,вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно з п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Судом встановлено, що постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 16 грудня 2020 року у справі № 592/10838/20 встановлено вину [PERSON] у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП . Вину другого учасника ДТП [PERSON] встановлено постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.09.2025 у справі №592/9039/25, однак на час розгляду справи вона не набрала законної сили. Висновком судового експерта [PERSON] , який складений за результатами проведення судової авто технічної експертизи 11.12.2020 встановлено, що з технічної точки зору в діях водія автомобіля «Тойота» (відповідача) вбачається невідповідність вимогам п. 10.1, 10.4., 11.4 Правил дорожнього руху України з яких невідповідність вимогам п. 10.4, 11.4 Правил знаходиться в причинному зв`язку з виникненням ДТП. З технічної точки зору в діях водія автомобіля «Хонда» ( [PERSON] ) вбачається невідповідність вимогам п. 12.4 Правил дорожнього руху України яка знаходиться в причинному зв`язку з виникненням ДТП. (а.с. 127-131). Враховуючи положення п. 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та наявність обопільної вини учасників ДТП у її вчиненні, позивач має право регресної вимоги до відповідача у розмірі у розмірі 1/2 частини від фактично виплаченого страхового відшкодування та понесених витрат. З огляду на висновок судової автотехнічної експертизи від 11.12.2020 № 127-131, яким встановлено наявність у діях обох водіїв ( [PERSON] та [PERSON] ) порушень ПДР України, що перебувають у причинному зв`язку з виникненням ДТП, суд приходить до висновку про наявність обопільної вини учасників пригоди у рівних частках (по 50% вини кожного). Щодо доводів представника відповідача про недійсність звіту про оцінку майна у зв`язку із закінченням терміну його дії, суд зазначає наступне. Звіт про оцінку є доказом розміру збитків на момент їх відшкодування. Оскільки МТСБУ здійснило виплату 12.02.2021 на підставі чинного на той момент звіту від 06.11.2020, подальше закінчення строку дії звіту не нівелює факт понесених позивачем витрат. Заперечення щодо неможливості встановити зв`язок пошкоджень із ДТП через складання звіту через 46 днів суд відхиляє, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про час та місце огляду автомобіля (що підтверджується поштовим фіскальним чеком від 29.10.2020), проте своїм правом на участь в огляді не скористався та не надав доказів наявності інших пошкоджень, не пов`язаних з даною пригодою. Відповідач також не надав суду доказів, які б спростували надані позивачем докази щодо наявності пошкоджень транспортного засобу та розміру заподіяного збитку. Таким чином, оскільки загальний розмір витрат МТСБУ склав 23 227,97 грн (21 777,97 грн виплати + 1450,00 грн витрат на експертизу), а вина відповідача становить 50%, з відповідача на користь позивача в порядку регресу підлягає стягненню сума у розмірі 11 613,98 грн. В іншій частині позовних вимог слід відмовити у зв`язку з встановленою судом обопільною виною учасників ДТП. На підставі ст. 141 ЦПК України у зв?язку із частковим (на 50%) задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1514 грн., сплачений при зверненні до суду, пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial