Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 28.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1115840812. Відповідно до умов паспорту кредиту № 1115840812 та кредитного договору № 1115840812 від 28.01.2022 року відповідачу надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 67 059,00 гривень; строк користування 60 місяців; річні проценти 0,01 % від суми боргу за договором; щомісячні проценти 2,70 % від суми кредиту. 31 січня 2022 року права вимоги за кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01 вересня 2021 року. Відповідно до умов цього договору та витягу з реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01 вересня 2021 року, позивач є новим кредитором [PERSON] за кредитним договором № 1115840812 від 28.01.2022 року з усіма наступними додатками та змінами. Умови вищезазначеного кредитного договору відповідачем не виконано, кредитні кошти у встановлені договором (графіком погашення кредиту) строки не повернуто. Як наслідок, станом на 22.09.2025 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором від 28.01.2022 № 1115840812, становить 95 605,55 грн. в т.ч.: заборгованість по тілу кредиту (в т. ч. прострочена) 65 941 грн. 02 коп.; заборгованість по річним процентам (в т. ч. прострочена) 8 грн. 15 коп.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 29 656 грн. 38 коп. З огляду на вищевикладене, представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь АТ «ТАСКОМБАНК» заборгованість за кредитним договором № 1115840812 від 28.01.2022 року в загальному розмірі 95 605,55 грн. та понесені судові витрати у справі. Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 27.10.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду у порядку загальноно позовного провадження, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 25.11.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в пункті 4 прохальної частини позовної заяви просила розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] правом подати відзив не скористалася, в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення мамі (а.с. 82). Частиною 3 статті 130 ЦПК України встановлено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Відповідно до ст. 280, ст. 281 ЦПК України суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами загального позовного провадження без участі сторін, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Датою рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК України) 13.01.2026 року. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку загального позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.01.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] укладено кредитний договір № 1115840812, який підписано власноручним підписом останньої (а.с. 7 на зворотному боці 8). Відповідно до п. 1.1. кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Згідно з п. п. 1.2., 1.3. договору кредитодавець надав відповідачу кредит у сумі 67 059,00 грн. строком на 60 місяців, зі сплатою щомісячних процентів 2,70 % від суми кредиту, річний процент 0,01 % від суми боргу за договором. Відповідач [PERSON] зобов`язалась сплачувати проценти за користуванням кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах, передбачених графіком платежів. За умовами п. п. 3.3, 3.4, 3.5 договору, всі інші умови кредитного договору викладені в паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 30 серпня 2021 року, які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими відповідач ознайомилася до укладення цього договору та до яких відповідач приєднується підписавши цей договір. Цей договір, Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» редакція від 30 серпня 2021 року складають єдиний кредитний договір. Позичальник підписавши цей договір підтверджує, що свій примірник цього договору він отримав. Сторони підтверджують, щодо підписання цього договору вони домовились, що підписання цього договору зі сторони кредитодавця може бути здійснено власноручним підписом уповноваженої особи кредитодавця або накладенням електронного підпису або використанням факсимільного відтворення печатки кредитодавця та аналогів власноручного підпису уповноважених осіб кредитодавця за допомогою засобів механічного копіювання. Також 28.01.2022 року ТОВ «ФК «ЦФР» та [PERSON] підписано Паспорт кредиту від ТОВ «ФК «ЦФР» № 5840812 (а.с. 9). Відповідно до п. 4, 5 Паспорту кредиту сума кредиту становить 67 059,00 грн. Строк, на який надається кредит, складає 60 місяців. Розмір щомісячних процентів 2,70 % від суми кредиту, розмір річних процентів 0,01 % від суми боргу. Ставка щодо кожного виду процентів є фіксованою. Загальні витрати за кредитом становлять 111 453,15 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом становить 175 712,15 грн., реальна річна процентна ставка 64,55 %. Крім цього, у п. 6 Паспорту кредиту зазначено порядок повернення кредиту, зокрема кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів). Умови вищезазначеного кредитного договору відповідачем не виконано, кредитні кошти у встановлені договором (графіком погашення кредиту) строки не повернуті. 01 вересня 2021 року ТОВ «ФК «ЦФР» та AT «ТАСКОМБАНК» уклали договір про відступлення права вимоги № 01/09/21, за умовами якого останнім набуто право вимоги, у тому числі до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 1115840812 від 28.01.2022 року (а.с. 14-17), що підтверджується реєстром прав вимоги до договору про відступлення права вимоги № 01/09/2021 від 01 вересня 2021 року за 31.01.2022 року (а.с. 21). З копії платіжної інструкції банку № 862809516 від 31.01.2022 року вбачається, що ТОВ «ФК «ЦФР» отримало від АТ «ТАСКОМБАНК» кошти як оплату згідно договору про відступлення права вимоги № 01/09/21 від 01.09.2021 (а.с. 22). Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № 1115840812 від 28.01.2022 року станом на 22.09.2025 року заборгованість [PERSON] становить 95 605,55 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 65 941,02 грн.; заборгованість по відсоткам 8,15 грн.; заборгованість за щомісячними процентами 29 656,38 грн. Позивачем AT «ТАСКОМБАНК» надсилалося відповідачу [PERSON] повідомленнявимога про необхідність дострокового повного повернення кредиту у зв`язку із тривалим невиконанням зобов`язань за кредитним договором № 1115840812 від 28 січня 2022 року (а.с. 56). Крім того, неодноразовими телефонними повідомленнями банку [PERSON] було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни. Вказані обставини учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому відповідно до вимог ст. 12, 229 ЦПК України ці докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. Спірні правовідносини між сторонами виникли через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона покликається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовну заяву необхідно задовольнити з огляду на таке. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосував норми Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною першою статті 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно із ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно із ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, що визначено ч. 1 ст. 627 ЦК України. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 526, 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне) виконання. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити борг, а також відсотки. На день розгляду справи зазначену заборгованість відповідачем не погашено. За змістом висновку Верховного Суду у постанові від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21 саме на сторону відповідача покладено процесуальний обов`язок спростування розміру заборгованості, заявленого стороною позивача. Відповідачем наведені розрахунки не заперечені, власних не проведено, доказів їх неправильності не надано. З огляду на зазначене, у суду немає підстав сумніватися у обґрунтованості розрахунків, які беруться до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем. Згідно із ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Проаналізувавши наведені норми Закону та встановлені обставини неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, що призвело до виникнення заборгованості, суд дійшов висновку, що позовну заяву необхідно задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача таку заборгованість. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 422,40 гривні.

Outcome: approved