Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

представник позивача ТзОВ «ФК «Омега Фінанс» - Саркісян Н.А. 22.08.2025 звернувся в суд із позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього на користь позивача заборгованість за кредитним договором №338671 від 12.02.2022 в розмірі 16 276 грн, а також судовий збір, сплачений при поданні позову до суду, в розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 12.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ізі Кредит» (далі ТзОВ «Ізі Кредит») та [PERSON] укладено кредитний договір №338671 на підставі заяви [PERSON] на отримання кредиту №457936 від 12.02.2022. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 8 000 грн на особисті потреби, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом згідно з умовами, зазначеними в договорі. Факт видачі ТзОВ «Ізі Кредит» на отримання відповідачем коштів за даним кредитним договором підтверджується карткою №20250403-150059 обліку виконання кредитного договору №338671 та видатковим касовим ордером від 12.02.2022. Так, ТзОВ «Ізі Кредит» в повному обсязі було виконано свої зобов`язання за договором, однак відповідач належним чином своїх зобов`язань не виконував, не сплачував щомісячні платежі та проценти за користування кредитом, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 16 276 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8 000 грн та заборгованості по процентах в розмірі 8 276 грн. Між ТзОВ «Ізі Кредит» та позивачем ТзОВ «ФК «Омега Фінанс» 26.03.2025 укладено договір факторингу №Ф-25/2, відповідно до умов якого позивач набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТзОВ «Ізі Кредит», в тому числі і до відповідача [PERSON] за кредитним договором №338671 від 12.02.2022. Станом на день звернення до суду відповідачем не вчинено жодних дій щодо погашення вказаної вище заборгованості, відтак просить стягнути таку на користь позивача. Ухвалою судді від 28.08.2025 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Визначено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений відповідачу [PERSON] строк, останній не скористався своїм правом, відповідно до ст.178 ЦПК України, для подання відзиву на позов. Відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 12.02.2022 [PERSON] подав до ТзОВ «Ізі Кредит» заяву на отримання кредиту №457936, в якій просив видати йому кредит в розмірі 8 000 грн. Надалі, 12.02.2022 на підставі вказаної заяви між ТзОВ «Ізі Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №338671 (далі Кредитний договір). Сторонами визначено наступні умови Кредитного договору: кредитодавець надає позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 8 000 грн на особисті потреби, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом кредитодавцю згідно з умовами, зазначеними в договорі (п.3); сума кредиту, яка зазначена в цьому договорі надається позичальнику в готівковій формі у національній валюті України не пізніше наступного робочого дня з дня підписання цього договору (п.3.1); кредит повертається позичальником шляхом щотижневих виплат в готівковій формі у національній валюті України (п.3.3); перебіг строку нарахування процентів за користування кредитом розпочинається з дати фактичного отримання позичальником кредиту і складає 26 тижнів (п.5.1); реальна річна ставка за кредитом є фіксованою та становить 2 178,56% (п.5.2); загальна сума всіх платежів позичальника за договором з урахуванням процентної ставки за кредитом становить 16 276 грн. Загальна вартість кредиту у грошовому виразі становить 16 276 грн, що складає 8 000 грн суми кредиту та 8 276 грн процентів за користування кредитом, або 207,47% в процентному значенні (п.5.7). Згідно з видатковим касовим ордером від 12.02.2022 відповідачу [PERSON] видано грошові кошти в розмірі 8 000 грн, відповідно до кредитного договору №338671 від 12.02.2022. Між ТзОВ «Ізі Кредит» та позивачем ТзОВ «ФК «Омега Фінанс» 26.03.2025 укладено договір факторингу №Ф-25/2, відповідно до умов якого фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами. Відповідно до п.1.4 договору факторингу №Ф-25/2 від 26.03.2025 права вимоги переходять до фактора з дати оплати фактором клієнту суми фінансування, що передбачена цим договором, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. На підтвердження переходу права вимоги за Кредитним договором позивачем також долучено Реєстр боржників №1 від 26.03.2025 до договору факторингу №Ф-25/2 від 26.03.2025 та платіжну інструкцію №25 від 01.04.2025. Відповідно до деталізації нарахувань та обліку платежів за Кредитним договором №338671 станом на 01.04.2025 у відповідача [PERSON] наявна заборгованість за даним договором в розмірі 16 276 грн, що складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 8 000 грн та по процентах в розмірі 8 276 грн. Згідно із п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк (ст.ст.526, 530 ЦК України). За умовами ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом статті 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частин першої, другої статті 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частинами першою, другою статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Стаття 512 ЦК України передбачає, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Згідно зі статтею 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Отже, з огляду на наведене вбачається, що відбулася заміна кредитора на підставі укладеного договору факторингу, а тому до ТзОВ «ФК «Омега Фінанс», перейшло право вимоги за кредитним договором №338671 від 12.02.2022, укладеного між ТзОВ «Ізі Кредит» та [PERSON] . Розрахунок заборгованості за Кредитним договором відповідачем не спростовано, доказів належного виконання своїх зобов`язань за договором останнім не надано. Враховуючи наведене вище, оскільки відповідач [PERSON] не виконав зобов`язань щодо повернення кредитних коштів, а позивач отримав право вимоги за таким Кредитним договором, відтак суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №338671 від 12.02.2022 в розмірі 16 276 грн. Окрім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при поданні позову, в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved