Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] через свого представника адвоката Потупу С.В. звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просила визнати за нею, [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті [INFO] її батька [PERSON] право власності на таке майно: - 2/3 частки житлового будинку [ADDRESS] ; - 2/3 частки земельної ділянки площею 0,10 га з кадастровим номером 3211000000:01:091:0177 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] ; - 2/3 частки земельної ділянки площею 2,5224 га (кадастровий номер 3223380800:06:006:0002) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гайшинської сільської ради Бориспільського району Київської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер батько позивачки та відповідачів [PERSON] , [INFO] . Після його смерті відкрилась спадщина на майно, яке вказане у позовних вимогах та належало померлому на праві приватної власності. Дружина спадкодавця померла раніше нього, а тому спадкоємцями першої черги за законом на момент смерті [PERSON] були його діти: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (син від другого шлюбу). Тобто кожен з них міг розраховувати на 1/3 частку у спадковому майні. [PERSON] та молодший син спадкодавця від другого шлюбу [PERSON] (відповідач 1) спадщину прийняли, подавши нотаріусу відповідні заяви. У свою чергу, [PERSON] (відповідач 2) у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини подав нотаріусу заяву про відмову від своєї частки у спадщині на користь [PERSON] (позивачки). Таким чином, з урахуванням 1/3 частки у спадщині, на яку мав право [PERSON] , позивачка отримала право на спадкування 2/3 частини усього спадкового майна. З таким розподілом спадщини відповідач [PERSON] не погоджується та відмовляється надати документи на спадкове майно. Позивачка з допомогою адвоката отримала всі необхідні відомості про майно, яке належало спадкодавцю на момент смерті, та звернулась до суду за захистом своїх спадкових прав, оскільки нотаріус за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на майно, а також за наявності спору з відповідачем відмовив їй у видачі свідоцтв про право на спадщину. Ухвалою суду від 08.07.2025 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в загальному порядку з проведенням підготовчого судового засідання. Відповідач [PERSON] позовні вимоги та всі обставини, які викладені в позовній заяві визнав, про що подав суду письмову заяву (відзив). Відповідач [PERSON] за повідомленням суду в підготовчі судові засідання та у жодне із судових засідань не з`явився. Про суть справи, місце та час судових засідань повідомлявся належним чином: судовими повістками, які направлялись за місцем реєстрації відповідача; та оголошенням на вебсайті Судової влади України. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та надала пояснення по обставинам справи. Судом встановлені наступні фактичні обставини [PERSON] , [INFO] при народженні мала прізвище « [PERSON] ». 11.09.2006 позивачка змінила прізвище на « [PERSON] », про що до Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію зміни імені (прізвища, власного імені, по батькові) відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Переяслав-Хмельницького МРУЮ Київської області складено актовий запис № 11 від 11.09.2006 та видано Свідоцтво про зміну прізвища Серії [NUMBER] (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , що видане 11.09.2006 у зв`язку зі зміною прізвища, батьком [PERSON] є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с.12). Як повідомила позивачка її батьки розлучилися (розірвали шлюб), коли вона та її брат [PERSON] були дітьми. Причиною тому стало те, що батько [PERSON] знайшов іншу жінку та привів її жити до своєї хати по [ADDRESS] , після чого вони з матір`ю змушені були залишили це помешкання. У другому шлюбі [PERSON] з [PERSON] народився [PERSON] , [INFO] (відповідач у справі). Дружина спадкодавця померла раніше нього і батько сторін до дня смерті проживав один. Повідомлені позивачкою відповідні обставини визнав відповідач [PERSON] та вони узгоджуються з інформацією в письмових доказах, а тому їх достовірність не викликає у суду сумнівів. [INFO] у віці 83 роки у м. Переяславі помер батько позивачки та відповідачів [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть (повторне) Серії [NUMBER] від 19.03.2024 (а.с.8). Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) [PERSON] , [INFO] , РНОКПП; [NUMBER] , склав один заповіт 03.08.2007, який посвідчено Переяслав-Хмельницькою державної нотаріальної контори та зареєстрований у Спадковому реєстрі за №42886832 (а.с.65) За змістом згаданого заповіту від 03.08.2007 [PERSON] на випадок своєї смерті все належне йому майно заповів своїй дружині [PERSON] (а.с.88). Водночас, такий заповіт не створює жодних юридичних наслідків, оскільки вигодонабувач за заповітом [PERSON] померла раніше заповідача, тобто її правоздатність припинилась до відкриття спадщини внаслідок смерті [PERSON] . Згідно довідки виконавчого комітету Переяславської міської ради №1331 від 03.07.2024 [PERSON] на день своєї смерті [INFO] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , - один (а.с.11). Згідно Витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі 04.07.2024 державним нотаріусам Другої переяславської державної нотаріальної контори Коляденком Я.В. було зареєстровано спадкову справу за номером у нотаріуса: 81/2024, після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . (а.с.14). З матеріалів спадкової справи вбачається, що 04.07.2024 до Другої переяславської державної нотаріальної контори надійшла заява [PERSON] , [INFO] про прийняття спадщини після смерті [INFO] батька [PERSON] , яка складена двома мовами (польською та українською) та посвідчена нотаріусом Республіки Польща Юлією Войтейня-Бос в Сулехові (а.с.58-60) У згаданій заяві [PERSON] повідомив нотаріуса, що окрім нього спадкоємцями за законом першої черги є: [PERSON] та [PERSON] . Також зазначив, що спадкоємців за законом наступних черг, в тому числі і згідно ст.ст. 1266, 1276, 1241 ЦК України, - немає. Заява зареєстрована нотаріусом за №427 від 04.07.2024 та стала підставою для реєстрації спадкової справи у Спадковому реєстрі (а.с. 58, 59,64). 06.07.2024 [PERSON] також подала до Другої переяславської державної нотаріальної контори заяву про прийняттям спадщини після смерті [INFO] батька [PERSON] , у порядку першої черги за законом. У цій заяві вона повідомила нотаріуса про інших спадкємців, якими є діти спадкодавця: син [PERSON] , 1965 р.н. (зареєстрований та проживає: [ADDRESS] ) та син [PERSON] , 1981 р.н. (зареєстрований: [ADDRESS] , тимчасово проживає в Польщі) (а.с.61 звор.). 09.07.2024 [PERSON] подав державному нотаріуса письмову Заяву, в якій зазначив, що він відмовляється від прийняття спадщини після смерті [INFO] батька [PERSON] на користь дочки спадкодавця [PERSON] (а.с. 62). Родинні відносини [PERSON] , [INFO] з померлим [PERSON] (як сина та батька) підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.66 звор. стор.). 11.02.2025 [PERSON] звернулась до нотаріуса із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] батька [PERSON] на 2/3 частини належного батьку такого майна (з урахуванням 1/3 частки брата [PERSON] , який відмовився від спадщини на її користь): житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] та присадибної земельної ділянки площею 0,10 га. та земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.68). Постановою № 57//02-31 від 11.02.2025 державний нотаріус Коляденком Я.В. відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] на 2/3 частини майна, яке вона вказала у своїй заяві, по тій причині, що нею не подано необхідних документів, які підтверджують належність відповідного майна спадкодавцю. Усі документи шодо спадкового майна зі слів [PERSON] знаходяться в іншого спадкоємця [PERSON] , який відмовляється надати їх, так як не згоден з розподілом спадщини (а.с.69). Щодо належності спадкодавцю [PERSON] на праві особистої приватної власності, зазначеного у позовній заяві майна, то суд встановив наступне. Відповідно до Листа № 0325014 від 18.03.2025 КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації» повідомило, що станом на 01.01.2013 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами під [ADDRESS] зареєстровано в реєстрову книгу №4 за номером запис №1008 за гр. [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що видане Переяслав-Хмельницькою державною нотаріальною конторою 22.12.2004, реєстр. № 3778 (а.с.15). Відповідно до Технічного паспорту, реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності ТІ01: 3194-5389-3342-1323 від 18.03.2025, що виготовлений спеціалістами КП КОР «Київське обласне бюро технічної інвентаризації», житловий будинок по [ADDRESS] має загальну площу 91,3 кв.м, з яких житлова площа 51,3 кв. м. Біля будинку розміщені господарські будівлі та споруди, опис яких наведено в характеристиці відповідного будинку садибного типу (а.с. 16-22). Рішенням Переяславської міської ради VIII скликання від 19.08.2019 за № 80-14- VIII затверджено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1000 га по [ADDRESS] , кадастровий номер: 3211000000:01:091:0177. Вищевказана земельна ділянка передана [PERSON] із земель комунальної власності безоплатно у приватну власність (а.с.23). Згідно Інформаційної довідки № 429762321 від 03.06.2025, складеної державним реєстратора Тірбахом С.В. в Державному реєстру речових прав міститься актуальна інформація про те, що земельна ділянка - кадастровий номер: 3211000000:01:091:0177, площею 0,1 га зареєстрована на праві власності (номер відомостей про речове право: 44785246 від 29.10.2021) за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] на підставі рішення Переяславської міської ради від 19.08.2019 № 80-14-VIII. Запис внесено згідно рішення державного реєстратора Канівець Н.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:61297577 від 02.11.2021 (а.с. 24). Листом №8 від 07.05.2025 Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області повідомило, що за гр. [PERSON] в Державному земельному кадастрі обліковується земельна ділянка з кадастровим номером 3211000000:01:091:0177, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Згідно інформації про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, що надійшла в порядку інформаційної взаємодії органів, реєстрація речового права за [PERSON] на зазначену земельну ділянку була здійснена 29.10.2021 (а.с.25). Крім цього тим самим Листом №8 від 07.05.2025 Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області також повідомило, що в архіві Відділу №2 наявний другий (архівний) примірник Державного акту серії ЯЖ №871406 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 32233808000:06:006:0002 площею 2,5224 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що виданий [PERSON] . До свого листа-відповіді Головне управління Держгеокадастру у м. Києві та Київській області долучено ксерокопію другого (архівного) примірника Державного акту ЯЖ №871406, який зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю … за № 010995100569 від 25.09.2009 (а.с. 25-26). Відповідно до змісту Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №871406 від 25.09.2009 він виданий [PERSON] (проживає: [ADDRESS] ) на земельну ділянку з кадастровим номером 32233808000:06:006:0002 площею 2,5224 га. що розташована на території Гайшинської сільської ради Бориспільського (колишнього Переяслав-Хмельницького) району Київської області, на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.12.2005 за №3107 (а.с.26). Подані позивачем докази не викликають сумнівів, визнаються судом достовірними, належними та допустимими, які в своїй сукупності разом з витребуваними судом матеріалами є достатніми для встановлення фактичних обставин, що мають значення для справи та ухвалення законного та об`єктивного рішення. Згідно з положеннями ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи (здатність мати цивільні права та обов`язки) виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель і споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст. 1258 ЦК України). Відповідно до вимог ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За загальним правилом ч.1 ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців є рівними. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них (ч. 3 ст. 1267 ЦК України). За правилами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст. 1270 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або законом може відмовитись від прийняття спадщини протягом строку та порядку, визначеного у ст. 1270 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-якого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст. 1268 ЦК України). Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Громадяни набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (ч.1 ст. 81 ЗК України). Згідно з п. 1 ч.2 ст. 16 ЦПК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності на майно. За змістом ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІV від 01.07.2004, будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, можуть вчинятися, якщо речові права на таке майно зареєстровані згідно із вимогами цього Закону, крім випадків, коли речові права на нерухоме майно виникли до 1 січня 2013 року, які визнаються дійсними згідно з частиною третьою цієї статті у випадках, визначених статтею 28 цього Закону, та в інших випадках, визначених законом. За правилами ч.3 ст. 3 цього Закону речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Судом встановлено, що після смерті [INFO] [PERSON] було троє спадкоємців за законом першої черги, діти померлого, які могли претендувати на спадщину по 1/3 частині, кожний. Двоє з них: позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] прийняли спадщину, подавши державному нотаріусу заяву прот прийняття спадщини у шестимісячний строк від дня її відкриття. Третій спадкоємець син померлого [PERSON] у строк для прийняття спадщини, відмовився від її прийняття на користь спадкоємця [PERSON] , подавши нотаріусу відповідну заяву. Отже, позивачка [PERSON] набула право на спадкування за законом 2/3 частин усього майна (з урахування 1/3 частки, від якої на її користь відмовився [PERSON] ), що належало спадкодавцю на момент його смерті. Відповідно, відповідач [PERSON] набув право на спадкування 1/3 часини спадкового майна батька [PERSON] . Судом встановлено, що позивачка [PERSON] не бажає зменшувати свою частку у спадщині шляхом розподілу спадкового майна з відповідачем у договірному порядку. Зі свого боку, відповідач [PERSON] володіє правовстановлюючими документами на спадкове майно і не бажає їх надавати позивачці або нотаріусу, стримуючи у такий спосіб реалізацію позивачкою свого майнового права у спадщині, яка залишилась після смерті [INFO] батька сторін [PERSON] . Вирішуючи даний спір, суд вважає за необхідне визнати за позивачкою право власності на майно, яке належало спадкодавцю, дотримується її частки у спадщині, що передбачена законом, оскільки в інший (нотаріальний) спосіб за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, позивачка не може реалізувати відповідні майнові права, про що свідчить постанова державного нотаріуса про відмову [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину після смерті [PERSON] . Заявлене у позовній заяві майно дійсно належало спадкодавцю [PERSON] на момент його смерті і право власності на нього було зареєстроване за спадкодавцем у передбаченому законом порядку, що діяв на момент набуття майна у власність. Так, матеріали справи безсумнівно свідчать про наступне. Житловий будинок [ADDRESS] набутий [PERSON] у спадщину згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 22.12.2004, реєстр. № 3778, на підставі якого право власності [PERSON] на цей будинок зареєстровано органами БТІ в реєстровій книзі №4 за номером запису №1008. Земельна ділянка площею 0,10 га, кадастровий номер: 3211000000:01:091:0177 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] набута [PERSON] у порядку безоплатної передачі йому земельної ділянки у приватну власність на підставі рішення Переяславської міської ради від 19.08.2019 № 80-14-VIII. Право власності на цю земельну ділянку за [PERSON] обліковується в Державному земельному кадастрі та в Державному реєстрі речових прав (номер відомостей про речове право: 44785246 від 29.10.2021); Земельна ділянка площею 2,5224 га, кадастровий номер 32233808000:06:006:0002 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Гайшинської сільської ради Бориспільського (колишнього Переяслав-Хмельницького) району Київської області, набута [PERSON] в порядку спадкування згідно Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.12.2005 за №3107, на підставі якого йому було видано правовстановлюючий документ - Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №871406, який зареєстрований у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010995100569 від 25.09.2009. Враховуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовний вимог та визнання за [PERSON] права власності на 2/3 частини кожного об`єкта нерухомого майна, що входить до складу спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Судовий збір, сплачений позивачкою при поданні позову в розмірі 1910,56 грн, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивачки на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved