Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

[PERSON] через свого представника [PERSON] , звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] померла його баба [PERSON] . 23 квітня 2024 року вона склала заповіт, яким заповіла земельну ділянку площею 4,0516 га, з кадастровим номером 5323285600:00:003:0017. Маючи намір реалізувати своє право на оформлення спадкового майна у встановленому законодавством порядку та строк, заявник звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Смаги Л.М.. Приватний нотаріус прийняв заяву про прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] 14 січня 2025 року було відкрито спадкову справу №6/2025. Крім того, приватний нотаріус роз`яснив заявнику, що у зв`язку з тим, що в заповіті зазначено прізвище « [PERSON] », а по паспорту прізвище « [PERSON] », неможливо встановити, що це одна і та ж особа і що заявник дійсно є спадкоємцем цього майна. Просив встановити факт належності йому заповіту, посвідченого секретарем Великосорочинської сільської ради Гришко Людмилою Григорівною 23.04.2024 року по реєстру №97 після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , на земельну ділянку площею 4,0516 га, з кадастровим номером 5323285600:00:003:0017. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні просила задовольнити вимоги в повному обсязі, встановити факт належності йому заповіту після померлої [INFO] [PERSON] . Представник заінтересованої особи Великосорочинської сільської ради в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив проводити розгляд справи без його участі (а.с. 72-73). Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи. Суд встановив, що згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Миргородським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Миргородському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [INFO] померла бабуся заявника з боку матері [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №821 (а.с. 6). Згідно довідки від 04.06.2025 року №91, виданої Виконавчим комітетом Великосорочинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, на момент смерті [INFO] , [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] одна (а.с. 6 зворот). Відповідно до відомостей про суб`єктів права власності на земельну ділянку, [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка з кадастровим номером: 5323285600:00:003:0017 (а.с. 7). Судом встановлено, що за життя остання залишила заповіт, посвідчений секретарем Великосорочинської сільської ради Гришко Людмилою Григорівною 23.04.2024 року по реєстру №97 на земельну ділянку площею 4,0516 га, кадастровий номер: 5323285600:00:003:0017 (а.с. 23). 02.01.2025 заявник [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Смаги Л.М. Приватний нотаріус прийняв його заяву про прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] (а.с. 24). 14 січня 2025 року було відкрито спадкову справу №6/2025. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.06.2025 року №129/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим секретарем Великосорочинської сільської ради Гришко Людмилою Григорівною 23.04.2024 року по реєстру №97 після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , на земельну ділянку площею 4,0516 га, кадастровий номер: 5323285600:00:003:0017, у зв`язку з тим, що в заповіті зазначено прізвище « [PERSON] », а по паспорту прізвище « [PERSON] » (а.с. 7 зворот, 19-40). У вказаному заповіті є розбіжності в написанні прізвища заявника [PERSON] , які не дають можливості достовірно підтвердити належність йому заповіту, що позбавляє останнього змоги реалізувати своє право на оформлення спадщини. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 6 ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. На даний час виправити помилку у зазначеному заповіті неможливо, у зв`язку з цим факт належності правовстановлюючого документу [PERSON] необхідно встановити у судовому порядку відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Полив`янською сільською радою Миргородського району Полтавської області 16 червня 2004 року повторно, [PERSON] народився [INFO] , про що в Книзі записів актів громадянського стану про народження 25 квітня 1995 року зроблено відповідний запис №4. Батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , в графі «мати» [PERSON] матері заявника, зазначено « [PERSON] » (а.с. 8 зворот). Зі змісту копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що матір заявника [PERSON] , змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » після реєстрації шлюбу 13 серпня 1994 року (а.с. 9). Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що заповіт, посвідчений секретарем Великосорочинської сільської ради Гришко Людмилою Григорівною 23.04.2024 року по реєстру №97 після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , на земельну ділянку площею 4,0516 га, з кадастровим номером 5323285600:00:003:0017, належить [PERSON] , [INFO] . Цей факт має юридичне значення для заявника, оскільки дозволяє реалізувати право на прийняття спадщини за заповітом. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] .

Outcome: approved