Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

13 жовтня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ВІВА КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ - 40860735 звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [INFO] та просить стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 25 965, 60 грн., вирішити питання судових витрат. 11.09.2024 року між ТзОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 1425505120398, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 6 200, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 355, 41 % до 361, 35 % (0,693 % в день в перші 20 днів, 0, 99% в день з 21 дня по дату повернення) річних від суми кредиту. Реальна річна процентна ставка становить від 2159, 62 % до 2670, 76 %. Згідно з п. 1.3 Договору кредит надано строком на 120 днів з 11.09.2024 року по 09.01.2025 року. ТзОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» свої зобов`язання за даним договором виконало в повному обсязі. Відповідач [PERSON] зобов`язання за договором не виконував, внаслідок чого станом 07.10.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 25 965, 60 грн., яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом - 6 200, 00 грн.; - заборгованість за відсотками - 7 365, 60 грн.; - штраф - 12 400, 00 грн. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання, що є порушенням законних прав ТзОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ». Відповідач [PERSON] правом подання відзиву не скористався. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Невойта П.С. від 14.10.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Учасники справи в судове засідання не викликалися. Представник позивача у прохальній частині позову просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги та проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідачу [PERSON] 22.10.2025 року було скеровано копію позовної заяви з додатками на його електронну пошту: [INFO] На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутності сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до статей 11,13,14 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Цивільні права і обов`язки особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, як це передбачено ст. 629 Цивільного кодексу України. Судом встановлено, що 11.09.2024 року між ТзОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №1425505120398, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит на споживчі цілі у розмірі 6 200, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 355, 41 % до 361, 35 % (0,693 % в день в перші 20 днів, 0, 99% в день з 21 дня по дату повернення) річних від суми кредиту. Реальна річна процентна ставка становить від 2159, 62 % до 2670, 76 %. Згідно з п. 1.3 Договору кредит надано строком на 120 днів з 11.09.2024 року і до 09.01.2025 року. ТзОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» свої зобов`язання за даним договором виконало в повному обсязі. Відповідач [PERSON] зобов`язання за договором не виконував, внаслідок чого станом 07.10.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 25 965, 60 грн., яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом - 6 200, 00 грн.; - заборгованість за відсотками - 7 365, 60 грн.; - штраф - 12 400, 00 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом встановлено, що позикодавець свої зобов`язання за договором позики виконав в повному обсязі. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за позикою, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду, враховуючи межі заявлених позовних вимог, є підстави для повного задоволення позовних вимог. Згідно із ч. 3ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать серед іншого витрати на професійну правничу допомогу. 02 січня 2022 року ТзОВ «ФК «ВІВА КАПІТАЛ» та Адвокатським бюро "Грушевий Ю.В." було укладено договір № 1 про надання правової допомоги. На підтвердження понесення позивачем судових витрат на правову допомогу у розмірі 10 600 грн. позивачем подано копію акту виконаних робіт від 02 січня 2025 року відповідно до договору про надання правової допомоги № 1 від 02.01.2022 та копію рахунку № 26/26-01 від 26.09.2025 року на суму 10 600 грн. Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»). Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі № 910/15944/17. Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини (постанова ВС від 16.02.2023 у справі № 824/9/22 (провадження № 61-11644ав22). Враховуючи складність справи, характер спірних правовідносин, предмет позову, те, що розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін, виходячи з конкретних обставин справи, віднесення справи до категорії малозначних, а також обсяг наданих адвокатом послуг та долучених до матеріалів справи доказів, суд вважає, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу стороною позивача завищено та такий неспівмірний із заявленим позовом. Виходячи із наведеного, враховуючи очевидну неспівмірність заявленого розміру витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 4 000 грн., що відповідатиме критерію реальності витрат та розумності їх розміру. За положеннямист.141 ЦПК України, у разі задоволення позову судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 2 422,40 грн. понесених судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved