Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за кредитними договорами у сумі 25 688,36 гривень та судові витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 27.03.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №7727944, відповідно до умов було укладено споживчий кредит на підставі якого відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок в сумі 6 000 грн. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість. 27.11.2024 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «Авентус Україна» уклали договір факторингу №27.11/24-Ф від 27.11.2024, згідно з яким відбулося відступлення прав вимог за рядом кредитних договорів. Відповідно до вказаного договору ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Авентус Україна», у тому числі і до [PERSON] за кредитним договором №7727944 від 27.03.2024 року. Зазначають, що заборгованість відповідача перед ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» складає 25 688,36 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5623,8 грн.; заборгованість за відсотками 14 704,56 грн.; заборгованість за пенею 5 360 грн. Посилаючись на викладене, просять стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором в розмірі 25 688,36 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000 грн.. Представник позивача в поданому позові просить суд слухати справу без його участі. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином. Одночасно була повідомлена через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом при розгляді справи встановлено, що 27.03.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] було укладено кредитний договір №7727944, відповідно до умов було укладено споживчий кредит на підставі якого відповідачу були перераховані кредитні кошти на картковий рахунок. Згідно з п. 1.3. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 6 000,00 грн. Тип кредиту кредит. 1.4. Строк кредиту 360 днів. Відповідно до п.1.5. Тип процентної ставки фіксована. Стандартна процента ставка, відсотків річних: (застосовується протягом строку кредиту, крім періоду застосування зниженої процентної ставки, якщо виконані умови для її застосування - 805,20% річних (2,20% в день); Знижена процента ставка, відсотків річних: (застосовується з дати видачі кредиту до 26.04.2024 року, якщо споживачем виконані умови для отримання знижки, зокрема до вказаного строку (включно) (+3 дні) здійснена сплата першого платежу з оплати процентів, згідно Графіку платежів або здійснено часткове дострокове повернення кредиту - 762,85% річних (2,09% в день). Згідно з п.3.5. Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування (утримання): - у розмірі 6 000,00 гривень за реквізитами платіжної картки або іншої платіжної картки, реквізити якої зазначені Споживачем в Особистому кабінеті, або надані Товариству іншим шляхом. Позивальник зобов`язувався повертати кредит частинами щомісячно згідно з графіком. Відповідач [PERSON] не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обов`язок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. 27.11.2024 року ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та ТОВ «Авентус Україна» уклали договір факторингу №27.11/24-Ф від 27.11.2024, згідно з яким відбулося відступлення прав вимог за рядом кредитних договорів. Відповідно до вказаного договору ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками ТОВ «Авентус Україна», у тому числі і до [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути змінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача [PERSON] перед ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» складає 25 688,36 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 5623,8 грн.; заборгованість за відсотками 14 704,56 грн.; заборгованість за пенею 5 360 грн. Водночас, що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача на свою користь нарахованої пені у розмірі 5 360 грн., суд зазначає таке. Відповідно до Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, а саме п. 18. Законодавцем унормовано, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відтак, враховуючи те, що на час ухвалення судом цього рішення воєнний стан в Україні не скасовано, вимоги позивача про стягнення з відповідача нарахованої пені у розмірі 5 360 грн. задоволенню не підлягають. З огляду на встановлені судом обставини, наявні підстави вважати, що позовні вимоги ТОВ «Діджи Фінанс» підлягають частковому задоволенню. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Понесені ТОВ «Діджи Фінанс» витрати на правову допомогу адвоката Лівак І.М. підтвержуються договором про надання правової допомоги від 01.01.2025 року, актом про отримання правової допомоги. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). Також Верховний Суд, здійснюючи розгляд справи №873/212/21, у якій досліджував питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що суд може зменшити розмір указаних витрат, коли відображена у відповідних доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспіввісною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу у даній справі у сумі 6000,00 грн. є не співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом Лівак І.М. обсягом та часом послуг у суді (розгляд даної справи здійснювався за відсутності представника позивача), не відповідають критерію розумності їхнього розміру, співмірності та справедливості. Суд дійшов висновку про зменшення розміру таких витрат від попередньо заявленої суми та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 гривень. Згідно із ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданого платіжної інструкції № 7727944 від 30.05.2025 року, позивач за подання даного позову до суду, сплатив судовий збір в розмірі 2 422,40 гривні, а тому, у зв`язку з частковим задоволенням позову відповідачем підлягає відшкодуванню сума судового збору пропорційна до розміру задоволених вимог, а саме 1 916,95 гривень (розмір задоволених позовних вимог помножено на розмір сплаченого судового збору та поділено на розмір заявлених позовних вимог: 20 328,36 грн. ? 2 422,40 грн. ? 25 688,36 грн.). При цьому суд враховує роз`яснення, надані Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. № 36 постанови № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах». На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 549-551, 599, 624, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 133, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд

Outcome: partial