Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

До Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, де заінтересованою особою зазначено: Петриківську державну нотаріальну контору. Заявник зазначив, що [INFO] помер його рідний брат [PERSON] , який ще за життя склав заповіт на користь заявника. Однак, заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки подані до нотаріуса документи не підтверджують факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . Заявник пояснив, що розбіжність у написанні прізвищ було допущено при видачі паспорту заявнику. За наведеного, він не може оформити своїх спадкових прав в позасудовому порядку, через що просить суд встановити юридичний факт родинних відносин між ним та [PERSON] , [INFO] , як між рідними братами. Ухвалою суду від 19.12.2025 було відкрито провадження у справі; справу постановлено розглядати в порядку окремого провадження; в судове засідання викликати заявника та заінтересованих осіб. Окрім того, 19.12.2025 постановлено витребувати докази у справі від державного нотаріуса Петриківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. 30.12.2025 зазначену ухвалу суду про витребування доказів виконано та надано до суду копію спадкової справи заведеної після спадкодавця. Заявник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином; надав письмову заяву про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав. Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами у справі. Всебічно та повно дослідивши надані докази у справі, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] народився [INFO] в с. Іванівка Петриківського району Дніпропетровської області, про що додано копію паспорта громадянина України № [NUMBER] виданого органом 1253. [PERSON] присвоєно РНОКПП [NUMBER] , про що є картка платника податків. Додано копію свідоцтва про народження [PERSON] (зазначено на рос.мові), [INFO] , [NUMBER] . Батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] (зазначено на рос. мові). [PERSON] народився [INFO] у с. Іванівка Петриківського району Дніпропетровської області, про що додано копію паспорта громадянина України [NUMBER] . [PERSON] присвоєно РНОКПП [NUMBER] , про що є картка платника податків. Заявник зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , що встановлено із Витягу з реєстру територіальної громади Петриківської селищної ради. Додано копію свідоцтва про народження [PERSON] (зазначено на рос.мові), [INFO] , [NUMBER] . Батьками зазначено: [PERSON] та [PERSON] (зазначено на рос. мові). [PERSON] помер [INFO] про що додано копію свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 07.05.2025 Царичанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). [PERSON] до смерті був зареєстрованим та проживав за адресою: [ADDRESS] , про що є довідка спеціаліста Петриківської селищної ради. 29.01.2025 [PERSON] склав заповіт, за яким належну йому земельну ділянку з кадастровим номером 1223781400:01:015:0013 заповів [PERSON] , [INFO] .. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 02 та посвідчено старостою Іванівського старостинського округу Дніпровського району Дніпропетровської області. Після смерті спадкодавця [PERSON] у Петриківській державній нотаріальній конторі 27.05.2025 було заведено спадкову справу № 61/2025. З матеріалів справи вбачається, що із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом і за заповітом після померлого [PERSON] звернувся лише [PERSON] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.12.2025 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлого [INFO] [PERSON] , оскільки подані документи не підтверджують родинний зв`язок. Розглядаючи заявлені вимоги суд виходив із наступного. Частиною 1 ст. 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, що відображає п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України. Пунктом 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Вирішуючи питання про достатність доказів, наданих заявником на підтвердження поданої ним вимоги, суд звертає увагу на те, що на сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt). Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19). Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри". Кожний доказ, наданий заявником сам по собі не містить інформації, яка б беззаперечно доводила факт, який він просить встановити в судовому засіданні, однак всі ці докази разом у своїй сукупності дають можливість суду зробити висновок про те, що з високою вірогідністю можна стверджувати, що фактично [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та заявник [PERSON] є рідними братами між собою. Різниця ж у написанні їх прізвища, як « [PERSON] » та « [PERSON] » виникла в результаті хибного перекладу прізвища з російської мови на українську мову. Метою встановлення даного факту є отримання заявником свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що відкрилася після смерті [PERSON] . За наведеного, заява підлягає задоволенню, шляхом встановлення факту родинних відносин між заявником [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] , а саме того, що зазначені особи є рідними братами. Заявником при подачі заяви до суду заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 5 ЗУ «Про судовий збір». Додано копію пенсійного посвідчення № [NUMBER] по інвалідності 2 гр. Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору. Стаття 5 зазначеного вище закону встановлює пільги щодо сплати судового збору. Так у п. 9 ч. 1 зазначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. За наведеного, суд вважає вірним звільнити заявника від сплати судового збору під час розгляду даної справи.

Outcome: approved