Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

У жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі позивач) звернулося до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] (далі відповідач), у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №8594737 в розмірі 48 092,49 грн. та понесені судові витрати. Представник позивача обгрунтовує позовні вимоги тим, що 22 грудня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 8594737. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання ним одноразового ідентифікатора та був надісланий на номер телефону відповідача. Відповідно до умов договору товариство надало клієнту кредит на умовах строковості, зворотності та платності. 13.08.2025 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 13082025, згідно якого право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором перейшло ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів». Позичальник не виконує умови договору, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 48 092,49 грн., з яких: сума заборгованості за основною сумою боргу 17 426,70 грн., сума боргу за відсотками 20 615,79 грн. та сума заборгованості за пенею, штрафами 10 050,00 грн. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2025 року відкрито провадження у цивільній справі, ухвалено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та витребувано від АТ «Приват Банк» зазначену в позовних вимогах інформацію щодо належності відповідачу карткового рахунку та виписку по рахунку. 19.12.2025 року на адресу суду з АТ «Приват Банк» надійшли витребувані судом докази, а саме інформація, що на ім`я [PERSON] банком було випущено платіжну картку № [NUMBER] до рахунку [NUMBER] . А також надано виписку по рахунку за період з 22.12.2024 по 27.12.2024 року, згідно якої на картку відповідачки 22.12.2024 року були зараховані грошові кошти в сумі 20 100,00 гривень. Учасникам справи було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. Представник позивача в позовній заяві зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, належним чином повідомлявся судом про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, конверт із судовою повісткою повернувся без вручення із зазначенням працівника поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, відповідача було повідомлено шляхом оголошення на офіційному веб-сайті Судова влада України. Проте, відповідачка не скористалась своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Як передбачено п.2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення (ч. 4 ст. 130 ЦПК України). Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 10.05.2023 року у справі № 755/17944/18, довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Також згідно висновків Європейського суду з прав людини, зазначеного у рішенні у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» №12307 учасник справи, що повідомлений за допомогою пошти за однією із адрес, за якою він зареєстрований, але ухилявся від отримання судової повістки. Тому йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. Він також міг стежити за ходом його справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 22 грудня 2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту № 8594737 на суму 21 100,00 грн., строк договору 360 днів, фіксована процентна ставка за добу користування 1,00%, знижена процентна ставка 0,95% в день. Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). На підтвердження факту отримання відповідачем вказаних кредитних коштів у спосіб та в обсязі, зазначених в позовній заяві представник позивача надав суду копію Договору про надання споживчого кредиту №8594737 від 22.12.2024 року, копію додатку №1 до Договору про надання фінансового кредиту №8594737 від 22.12.2024 року, копію паспорту споживчого кредиту, роздруківку з інформацією про контактні дані кредитодавця, умови кредитування, орієнтовної реальної річної процентної ставки, орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту, лист ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» про перерахунок 22.12.2024 року коштів у сумі 20 100,00 грн. та розрахунок заборгованості за кредитним договором №8594737 від 22.12.2024 року на загальну суму 48 092,49 грн. 19.12.2025 у відповідь на ухвалу суду від 17.11.2025 АТ «Приват Банк» на адресу суду надіслали виписку про рух коштів по банківській картці № [NUMBER] за період з 22.12.2024 року по 27.12.2024 року, в якій наявна інформація, відповідно до якої 22.12.2024 року на вище вказану банківську карту були перераховані кошти в сумі 20 100,00 грн., відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту №8594737 від 22.12.2024. 13 серпня 2025 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу №13082025, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників №1662 від 13.08.2025 до Договору факторингу № 13082025 від 13.08.2025, ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] в сумі 48 092,49 грн., з яких: - 17 426,70 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; - 20 615,79 грн. - сума заборгованості за відсотками; - 10 050,00 грн. - сума заборгованості за пенею, штрафами. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК ЄАПБ» за договором про надання споживчого кредиту №8594737 в розмірі 48 092,49 грн. Підписанням Кредитного договору Відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», які розміщені на веб-сайті, повністю приймаючи умови Кредитного Договору, відповідачка підтверджує, що вона повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих правил. Відповідно до п.1.5.1 договору, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 1,00% від суми кредиту (а.с.6). Як встановлено судом, кредитний договір укладено 22 грудня 2024 року. Разом із тим, згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії вУкраїні воєнного, надзвичайного стану та у тридцяти денний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому його дія неодноразово продовжувалася. Станом на дату укладення кредитного договору, як і станом на дату подання позову, дія воєнного стану не припинена, а отже виключається можливість нарахування і стягнення пені за прострочення зобов`язання, що виникло з договору про надання кредиту. Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а з відповідача та користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту та нарахованими процентами. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. ст.526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №8594737 підлягають частковому задоволенню. Загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню становить: 38 042,49 гривень, що включає 17 426,70 гривень залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 20 615,79 гривень загальний залишок заборгованості за процентами. У відповідності до приписів статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені на 79 %, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2 392,12 гривні.

Outcome: partial