Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] , інтереси якої представляє адвокат Стецькова-Бондар Л.Ф., звернулася до суду з позовом до Переріслянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її батько, [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно. До складу спадкового майна увійшла 1/7 частки будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] . За життя [PERSON] заповіту не залишав. В силу статей 1223, 1261 Цивільного кодексу України, позивач, є спадкоємцем майна померлого як спадкоємець першої черги, оскільки являється його дочкою. Спадкоємців, які звертались із заявою про прийняття спадщини та спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після [PERSON] не має, оскільки її мати [PERSON] (дружина спадкодавця) померла [INFO] , брат позивача [PERSON] (син спадкодавця) помер [INFO] . З метою оформлення спадщини, позивач звернулася до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області. Романюк Н.В., проте нотаріусом зазначено, що нею пропущений строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду з позовом для визначення додаткового строку для подання відповідної заяви. Позивач вважає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки на час смерті батька проживала і на даний час проживає в с. Перерісль Надвірнянського району Івано-Франківської області. Окрім того, на час відкриття спадщини, її донька, [PERSON] була малолітньою, тому вона фізично не мала змоги залишити доньку без нагляду та вчасно звернутись до нотаріуса в іншому віддаленому населеному пункті для оформлення спадкового майна. Все це в сукупності унеможливило вчасне оформлення спадщини після [PERSON] . У зв`язку з викладеним вважає, що ці обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для неї як спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини та це с підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Тому позивач просить визначити їй додатковий строк для подання заяви до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті її батька [PERSON] . Ухвалою Надвірнянського районного суду від 10.10.2025 відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Також задоволено клопотання про витребування доказів від приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Романюк Н.В. копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 12.11.2025 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні 19.01.2026 року позивач [PERSON] позовні вимоги, викладені у позовній заяві, підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Зазначила, що від народження та до теперішнього часу проживала у будинку за адресою: [ADDRESS] та має право власності на 1/7 частину цього будинку. [INFO] померла бабця, [INFO] помер її батько, її мати померла ще у 2002 році, брат помер [INFO] . Всі вони також мали частки у спадковому будинку. Її донька на той час була малолітньою, залишити її не було з ким, достатніх коштів вона не мала та не була обізнана з порядком і строками прийняття спадщини. Після цього тривалий час перебувала на заробітках у Польщі. Про те, що документи на будинок взагалі відсутні, довідалася лише минулого року. На теперішній час вона має намір навести порядок у документах. У судовому засіданні 10.12.2025 представник позивача - адвокат Стецькова-Бондар Л.Ф. позовні вимоги, викладені у позовній заяві, підтримала у повному обсязі, просить позов задовольнити. Зазначила, що позивач є донькою померлого [PERSON] . В минулому році позивач з`ясувала, що її померлий батько є власником 1/7 частини будинку, який належить їй також на праві власності. Пропущений строк для подання заяви про прийняття спадщини вважає з поважних причин. Представник відповідача Переріслянської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області Молдавчук В.І. у судове засідання не з`явився, через систему «Електронний суд» направив заяву, позовні вимоги [PERSON] підтримує у повному обсязі, розгляд справи проводити за його відсутності (а.с.44). Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши в судовому засіданні надані докази, оцінивши їх у сукупності, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, приходить до наступних висновків. Кожна особа має право у порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК України) Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Згідно до ст. ст. 81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 20.08.1974 р., актовий запис № 82, народилась [INFO] , її батьками вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). Після реєстрації шлюбу з [PERSON] позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, № витягу 00052346092 від 11.07.2025 (а.с.15). [INFO] помер батько позивача, [PERSON] , про що Требуховецькоко сільською радою Летичівського району Хмельницької області складено відповідний актовий запис за № 36 від 18.07.2012 року та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.11). Померлий [PERSON] на день смерті був зареєстрований за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Меджибізької селищної ради Хмельницького району Хмельницької області №367-д під 07.07.2025року (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно. До складу спадкового майна увійшла 1/7 частки будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованого по [ADDRESS] (а.с.17). За життя [PERSON] заповіту не залишав. В силу статей 1223, 1261 Цивільного кодексу України, позивач [PERSON] є спадкоємцем майна померлого як спадкоємець першої черги, оскільки являється його дочкою. Спадкоємців, які звертались із заявою про прийняття спадщини та спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після [PERSON] не має, оскільки мати позивача - [PERSON] (дружина спадкодавця) померла [INFO] , брат позивача- [PERSON] (син спадкодавця) помер [INFO] , баба позивача - [PERSON] (мати спадкодавця) померла [INFO] (а.с. 24-26). З метою оформлення спадщини, позивач звернулася до приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області Романюк Н.В., із заявою про прийняття спадщини, проте листом № 69/01-16 від 09.07.2025 приватний нотаріус повідомила, що спадкова справа після смерті батька не заводилась, оскільки спадкоємці із заявами про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк до органів нотаріату не зверталися, рекомендувала звернутися до суду для продовження строку для прийняття спадщини (а.с.31). З копії технічного паспорта вбачається, що позивач [PERSON] виготовила технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» (а. с.18-22,65-75). Згідно довідки Переріслянської сільської ради № 62 від 30.05.2025 вбачається, що на 01 липня 2005 року згідно по господарського обліку (по господарська книга № 2) у господарстві по [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] голова домогосподарства та [PERSON] , [INFO] онука (а.с.77). На виконання ухвали Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.10.2025 року надійшла відповідь №118/01-16 від 17.10.2025 року від приватного нотаріуса Хмельницького районного нотаріального округу Хмельницької області. [PERSON] відповідно до якої після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , спадкова справа не заводилася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. Відомості у Спадковому реєстрі про заведення спадкової справи після померлого іншими нотаріусами відсутні (а.с.38-39). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.80). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с.78). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] (а.с.81). До спірних правовідносин суд застосовує ст. ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно дост.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ч.1ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, але відповідно до п.1ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленогост.1270ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Такий позов підлягає задоволенню, якщо позивач надасть докази наявності поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини. Поважними при цьому слід визнавати такі причини, які з огляду на моральні норми суспільства виправдовують поведінку спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року роз`яснив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на чинення цих дій. У постановах від 11 липня 2018 року у справі № 381/4482/16-ц (провадження № 61-12844св18) та від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 (провадження № 61-14038св20) Верховний Суд зробив висновки про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При зверненні позивача до державного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину також у зв`язку з пропущенням терміну прийняття спадщини, що підтверджується листом державного нотаріуса. Позивачка вказує, що вона пропустила строк для прийняття спадщини, з тих причин, що не була обізнана з порядком і строками прийняття спадщини. Крім того, на момент липня 2012 року позивач переживала душевні страждання через смерть батька та бабусі протягом одного місяця, крім роботи багато зусиль і часу приділяла догляду за малолітньою дитиною, проживала в іншій області. Враховуючи зазначені вище обставини, суд погоджується з доводами сторони позивача і вважає поважними наведені нею причини пропуску строку подачі заяви для прийняття спадщини, що на думку суду могло перешкодити їй, як спадкоємцю, вчасно звернутись із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини. При цьому, суд також враховує, що позивач є власником частини спадкового будинку. Разом з тим, суд вважає, що двомісячний строк з дня набрання рішенням суду законної сили буде достатнім строком для подання позивачем заяви про прийняття спадщини. Зважаючи на ці обставини та беручи до уваги те, що спадщина після смерті [PERSON] до теперішнього часу ніким не прийнята,враховуючи, що представник відповідача визнав позовні вимоги та підтримав їх задоволення, суд визнає поважними причини пропуску строку прийняття спадщини, оскільки зазначені обставини ніким не спростовані, та вважає позовні вимоги [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини такими, що підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved