Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] ,у якому просить стягнути із [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на користь ТОВ «Фінпром Маркет»(код ЄДРПОУ: 43311346, місцезнаходження юридичної особи: м. Ірпінь, вул. Стельмаха Михайла, буд. 9А, офіс 204, банківські реквізити: [NUMBER] відкритий у ПУМБ, код банку - 334851) : 1) суму заборгованості за договором кредиту №8842694 у розмірі 19995,00 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 4322,50 грн сума заборгованості за процентами, 862,50 сума заборгованості за комісією, 9810,00 грн сума заборгованості за пенею/неустойкою; 2) суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 19.02.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (кредитодавець) та [PERSON] (відповідач/позичальник) укладено договір про надання коштів у кредит №8842694, за умовами якого кредитодавець надав відповідачці кредит в розмірі 5000,00 грн строком на 360 днів із фіксованою кредитною ставкою у розмірі 0,95%, які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту. У разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 250,00 грн за кожен день понадстрокового користування. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора. 26.06.2025 між «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінпром Маркет» укладено Договір факторингу №26/06/25, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб-боржників, в тому числі за Договором кредиту №8842694 від 19.02.2025. Посилаючись на неналежне виконання відповідачкою своїх грошових зобов`язань за кредитним договором, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість на користь ТОВ «Фінпром Маркет» у розмірі 19995,00 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 4322,50 грн заборгованість за відсотками, 862,50 грн заборгованість за комісією, 9810,00 грн заборгованість за пенею/неустойкою. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 19 серпня 2025 року позовну заяву ТОВ «Фінпром Маркет» до [PERSON] про стягнення заборгованості прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено у справі судове засідання. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 19 вересня 2025 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. Витребувано у Акціонерного товариства «Універсалбанк» наступні відомості: інформацію щодо належності [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткового рахунку № [NUMBER] ; виписку по картковому рахунку № [NUMBER] , відкритому в АТ «Універсалбанк» [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 19.02.2025 до 22.02.2025. 16.09.2025 від АТ «Універсал Банк» до до суду надійшли витребувані докази. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у поданій до суду письмовій заяві просив розглянути справу за його відсутності, повідомив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання повторно не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Про причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи не подала, відзиву на позов не подала. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, повторно не з`явилася в судове засідання, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачки та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд зазначає наступне. Судом встановлено, що 19.02.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії (Надійний) № 8842694, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора «645303». За умовами договору кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору (п. 2.1 Договору). Сума кредиту становить 5000,00 грн, строк кредитування - 360 днів, розмір першого обов`язкового платежу 2287,50 грн. Період сплати мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати позичальником процентів за користування кредитом та становить 30 календарних днів, що означає, що всі проценти за користування кредитом, нараховані за 30 календарних днів користування підлягають сплаті в останній з 30 днів користування. Кількість мінімальних обов`язкових платежів становить 11 (п.п. 2.2.1-2.2.4 Договору). Комісія за надання кредиту становить 862,50 грн. Дата надання кредиту 19.02.2025, дата повернення кредиту 13.02.2026, процентна ставка 0,95%, орієнтовна загальна вартість кредиту 22962,50 грн, неустойка 250 грн в день (п. 2.2.8 Договору). Відповідно до довідки про ідентифікацію ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» підтверджує, що клієнт [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), з яким укладений договір № 8842694 від 19.02.2025 ідентифікований Товариством. Договір підписаний одноразовим ідентифікатором «645303», час відправки ідентифікатора позичальнику 19.02.2025 о 07:34 год.. Відповідно до платіжної інструкції/операція від 19.02.2025, наявної в матеріалах справи, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] перерахувало кошти у сумі 5000,00 грн, що також підтверджується довідкою ТОВ «ФК «ФІНЕКСПРЕС» від 26.06.2025. Згідно з довідкою, виданою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес», підтверджено прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між компанією ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» та ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», та завершення операції: від 19.02.2025; номер платежу 1a9d371a-5742-498a-bbe2-9dd9ed11f7ca; на суму 5000,00 грн; отримувач [PERSON] - ЕПЗ номер № [NUMBER] . Також факт отримання [PERSON] грошових коштів підтверджується витребуваними в АТ «Універсал Банк» доказами, відповідно до яких в АТ «Універсал Банк» на ім`я [PERSON] банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . З виписки про рух коштів по банківській картці [PERSON] № [NUMBER] за період з 19.02.2025 по 22.02.2025 вбачається зарахування коштів у розмірі 5000,00 грн. Згідно з розрахунком заборгованості, складеним ТОВ «1 Безпечне агенство необхідних кредитів», у [PERSON] наявний борг на суму 19995,00 грн. Відсотки нараховувались до 19.05.2025 включно у розмірі 47,50 грн в день. З 20.03.2025 по 28.04.2025 включно нараховувалася пеня у розмірі 250,00 грн в день. 26.06.2025 між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» («Клієнт») та ТОВ «Фінпром Маркет» («Фактор») укладено Договір факторингу №26/06/25, за цим договором Клієнт зобов`язується відступити Фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна придбання) за відповідний Реєстр за плату, у передбачений цим Договором спосіб. Перехід від Клієнта до Фактора прав вимоги відбувається в день підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимог, після чого Фактор стає кредитором по відношенню до боржників та набуває всіх прав щодо боржників в обсязі та на умовах, що існували на момент такого переходу, відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до Реєстру прав вимоги № 26/06/25-01 від 26.06.2025 ТОВ «Фінпром Маркет» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №8842694 від 19.02.2025 у сумі 19995,00 грн, з яких: 5000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 4322,50 грн заборгованість за відсотками, 862,50 грн заборгованість за комісією, 9810,00 грн заборгованість за пенею/неустойкою. Наявність заборгованості за кредитним договором зумовила звернення ТОВ «Фінпром Маркет» до суду за захистом своїх прав. Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо вінпідписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору. Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Частиною першою статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та [PERSON] 19.02.2025 укладено кредитний договір № 8842694, ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» умови кредитного договору виконало належним чином, надавши відповідачці грошові кошти. Однак, відповідачка належним чином свої зобов`язання не виконувала, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснила, внаслідок чого у відповідачки перед позивачем склалась заборгованість у розмірі 19995,00 грн, а саме: 5000,00 грн заборгованість за основною сумою боргу, 4322,50 грн заборгованість за відсотками, 862,50 грн заборгованість за комісією, 9810.00 грн заборгованість за пенею/неустойкою. Доказів сплати суми кредиту, відсотків та комісії за кредитним договором № 8842694 від 19.02.2025 або ж власного розрахунку заборгованості відповідачкою не надано, правом подати відзив на позовну заяву відповідачка не скористалася. Враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, до теперішнього часу заборгованість у розмірі 10185,00 грн (тіло кредиту, відсотки та комісія) не сплатила, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості за кредитним договором у розмірі 10185,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідачки на його користь пені/неустойки в розмірі 9810 грн, суд зазначає наступне. Згідно статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року №2120-IX (набрав чинності 17 березня 2022 року) розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18 такого змісту: «18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для стягнення сум пені/неустойки, нарахованих після 24 лютого 2022 року, а тому позовні вимоги про стягнення з [PERSON] пені/неустойки у розмірі 9810,00 грн задоволенню не підлягають. Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» до [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що частка задоволених позовних вимог складає 50,93%, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1233,72 грн. (2422,40грн*50,93/100) та витрати на правничу допомогу у розмірі 1782,55 грн (3500,00 грн*50,93/100) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial