Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін. 19.11.2025 представник [PERSON] адвокат Дмитрієв А.І., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги серії АІ № 2054170 від 18.11.2025, звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про стягнення аліментів, в обґрунтування якої зазначив, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] у період з 24.04.2024 року по 15.10.2025 рік. [INFO] будучи в зареєстрованому шлюбі у сторін народився син - [PERSON] . 03.09.2025 року Рішенням Малинського районного суду Житомирської області шлюб між сторонами було розірвано. Між сторонами шлюбні відносини припинилися ще у червні 2025 року, тобто до розірвання шлюбу у зв`язку з чим всі обов`язки по вихованню дитини виконує позивач. З того часу як позивач та відповідач почали проживати окремо, відповідач допомагав позивачу матеріально, але не забезпечував позивача речами, продуктами харчування та іншим в потрібному для дитини та позивача об`ємі. [PERSON] не має можливості самостійно утримувати дитину, так як не має можливості працювати, у зв`язку з вихованням малолітньої дитини, а відповідач зобов`язаний допомагати позивачу в утриманні їх спільної дитини. Враховуючи те, що дитина росте то ростуть і потреби на її утримання, навчання та виховання у зв`язку з чим позивач витрачає на дитину біля 10,000 (десяти тисяч) гривень щомісячно. [PERSON] неодноразово зверталася до відповідача з вимогою добровільно сплатити відповідні кошти, але останній ніяк не реагував, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом. Вимогами позовної заяви представник позивача [PERSON] просить суд стягнути аліменти з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 10000,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття; також аліменти на своє утримання в твердій грошовій сумі у розмірі 5000,00 гривень з моменту подання позовної заяви та до досягнення дитиною трирічного віку. Явка та позиція сторін по справі: Представник позивача [PERSON] адвокат Дмитрієв А.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Фещенко Р.В., який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги серії АМ № 1174377 від 15.12.2025, в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] просив задовольнити частково, адже надані позивачкою до позову докази не обґрунтовують наведених нею доводів і не підтверджують позовні вимоги в частині заявлених до стягнення розмірів аліментів як на утримання дитини, так і на її утримання. 15.12.2025 від представника відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач приймаючи до уваги викладені позивачем в обґрунтування позовних вимог обставини визнає частково, адже вважає, що позивач не довела належними, допустимими та достовірними доказами заявленого до стягнення розміру аліментів. Просить суд, позовні вимоги задовольнити частково, а саме: стягнути на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви та до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трьох років. Додатком до відзиву є податкова декларація про майновий стан і доходи [PERSON] від 01.04.2025, відповідно до якої загальна сума річного доходу становить 4434,29 гривень (а.с.25-27). Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Встановлено, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] [INFO] у період з 24.04.2024 року по 15.10.2025 рік. [INFO] будучи в зареєстрованому шлюбі у сторін народився син - [PERSON] , про що свідчить наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Витягом з реєстру територіальної громади № 2024/004994234 від 15.05.2024, встановлено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). 16.12.2025 представником позивача адвокатом Дмитрієвим А.І. в залі судового засідання заявлено клопотання про витребування з Головного управління Державної податкової служби в Житомирській області інформації про доходи відповідача за період з 01.01.2025 по даний час. 16.12.2025 ухвалою суду клопотання представника позивача адвоката Дмитрієва А.І. про витребування доказів з Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області довідки про суми отриманих доходів фізичної особи-підприємця [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , за період з 01 січня 2025 року по 01 грудня 2025 року- задоволено. 02.01.2026 від Головного управління Державної податкової служби у Житомирській області на виконання ухвали суду у межах компетенції відповідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору щодо громадянина [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , за період з січня 2025 року по листопад 2025 року, відповідно запиту № 25395/5 від 18.12.2025 сума доходу ТОВ «Новобокс» нарахованого становить 150,00 гривень та виплаченого становить 150,00 гривень. За період січень 2025 року вересень 2025 року інформація про доходи відсутня. Мотиви та застосовані норми права. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень статей 141, 180-182 Сімейного кодексу України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду №3 від 05.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків разом з яким проживає дитина. Враховуючи вищевикладене, оскільки неповнолітня дитина проживає разом із матір`ю, аліменти підлягають стягненню на її користь. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі місячного стягнення підлягає негайному виконанню. Згідно з ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.7 ч.8ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН "Про права дитини"в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства"кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. У відповідності до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2ст.182 СК України. Згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Відповідачем не було надано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість сплати нию аліментів на утримання дитини саме у твердій грошовій сумі. При визначенні способу стягнення аліментів, суд погоджується з обраним позивачем способом стягнення аліментів та вважає, що він повинен бути визначений у твердій грошовій сумі за вибором позивача, з яким проживає неповнолітній син, в силу вимог ч. 3 ст. 181 СК України. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, що відповідач має обов`язок брати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини, а також те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини. При цьому, вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 10000,00 гривень щомісячно суд вважає завищеними, оскільки позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплачувати зазначений розмір аліментів, відсутні дані про дохід відповідача, та його сімейний стан. Враховуючи, вказані обставини справи, надані позивачем докази, враховуючи розмір прожиткового мінімуму та судову практику, що склалася суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та необхідності стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання позивача у твердій грошовій сумі в розмірі 2500,00 (двох тисяч п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з моменту подання позовної заяви та до досягнення дитиною - [PERSON] , [INFO] , трьох років. Даний розмір аліментів суд вважає, достатнім, обґрунтованим та законним. У відповідності до вимог ч.1ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності дост.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial