Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

10 листопада 2025 року представник позивача, Шкапенко О.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості на користь АТ «А-Банк» за кредитним договором № б/н від 06 квітня 2025 року у розмірі 20 236 грн. 68 коп. станом на 08 листопада 2025 року, яка складається з: 14 596 грн. 79 коп. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; 5 189 грн. 89 коп. загальний залишок заборгованості за відсотками, 450 грн. 00 коп. - пеня та стягнення та судових витрат у розмірі 2 422 грн. 40 коп. В обґрунтуванні позову посилається на те, що [PERSON] звернувся до АТ «Акцент-Банк» щодо отримання банківських послуг та підписав заяву щодо встановлення кредитного ліміту та заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою на підставі якої відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, внаслідок чого [PERSON] має заборгованість перед позивачем у розмірі 20 236 грн. 68 коп., яка складається з: 14 596 грн. 79 коп. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; 5 189 грн. 89 коп. загальний залишок заборгованості за відсотками, 450 грн. 00 коп. пеня. Ухвалою суду від 12 листопада 2025 року вирішено відкрити провадження у справі, розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу 15 денний термін на подання відзиву, а в разі його подання, позивачу 10 денний термін для подання відповіді на відзив. Відповідач своїм правом на подання відзиву, в порядку ст.178 ЦПК України, не скористався. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить суд про розгляд справи за його відсутності проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений за місцем реєстрації, на адресу суду повернувся конверт з відміткою працівників пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою». Причини неявки суду невідомі, заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. У відповідності до вимог ст.ст.280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі письмових доказів поданих позивачем разом з позовом до суду. Оскільки, сторони у справі не з`явилися в судове засідання для розгляду справи по суті, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 06 квітня 2025 року між сторонами укладено кредитний договір № б/н, шляхом підписання відповідачем анкети - заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» та заяви про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком. В анкеті - заяві від 06 квітня 2025 року зазначено, зокрема умови кредитування, умови повернення кредиту, відсоткова ставка за кредитом, розмір комісії, пені та штрафів за порушення кредитних зобов`язань тощо. За цим договором про надання банківських послуг відповідач отримав кредит у розмірі 15 000 грн. 00 коп. на платіжну картку. (а. с.14-21, 34) Згідно з розрахунком, наданим позивачем станом на 08 листопада 2025 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором № б/н від 06 квітня 2025 року становить 20 236 грн. 68 коп., яка складається з: 14 596 грн. 79 коп. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; 5 189 грн. 89 коп. загальний залишок заборгованості за відсотками, 450 грн. 00 коп. пеня. (а.с.12,13) Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За приписами ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема:електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Статтями 12, 13, 81 та 83 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші учасники справи подають докази безпосередньо до суду. Згідно зі ст. ст. 526, 530, 610, 612, 629 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З огляду на викладене, суд вважає доведеним невиконання відповідачем взятого на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі, та з відповідача на користь позивача слід сягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 20 236 грн. 68 коп., яка складається з: 14 596 грн. 79 коп. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом; 5 189 грн. 89 коп. загальний залишок заборгованості за відсотками, 450 грн. 00 коп. пеня. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 422 грн. 40 коп.

Outcome: approved