Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

1. Стислий виклад позиції Позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі Позивач) просило стягнути з [PERSON] (далі Відповідач) 34403,64 гривень заборгованості за договором позики №75118584 від 01 вересня 2021 року, що складається з 10100 гривень заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 24118,8 гривень заборгованості за нарахованими процентами, 161,6 гривень інфляційних збитків та 23,24 гривень нарахованих 3% річних (а.с. 1-6). Позов мотивовано тим, що ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та Відповідач 01 вересня 2021 року дистанційно в електронній формі уклали договір позики №75118584. На виконання цього договору Відповідач отримав 10100 гривень позики на умовах сплати 1,99 відсотків за кожен день користування позикою. 27 січня 2022 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» уклали договір факторингу №27/01/2022, на підставі якого права вимоги до позичальника [PERSON] перейшли до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ». 10 січня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» уклали договір №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, відповідно до якого права вимоги до позичальника [PERSON] перейшли до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР». Відповідач отримав позику, але не здійснює її погашення у добровільному порядку. Крім того, Позивач просив стягнути інфляційні збитки та нараховані 3% річних У відповіді на відзив Позивач пояснив, що строк кредитування було автоматично продовжено у зв`язку із наявністю заборгованості, що передбачено умовами договору. Звернув увагу суду на те, що згідно постанови Верховного Суду у справі №756/6038/20 від 12 квітня 2022 року незгода позичальника з умовами та особливостями кредитування, за відсутності зауважень щодо змісту та умов кредитного договору під час його укладення та підписання, не є підставою для визнання умов договору такими, що не підлягають виконанню під час вирішення спору про стягнення заборгованості за ним цим договором, оскільки суперечать принципам цивільного законодавства (а.с. 106-109). 2. Стислий виклад заперечень Відповідача Відповідач у своєму відзиві на позов фактичні обставини укладання та виконання договору не оспорював. Просив суд позовні вимоги задовольнити частково. Визнав позов в частині 10100 гривень тіла кредиту та 3014,85 гривень процентів за користування кредитом протягом строку дії Договору (а.с. 101-104). Просив відмовити у стягненні процентів за користування позикою за межами строку кредитування, як це виснував Верховний Суд у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12. Зазначив, що Позивач не надав доказів щодо підтвердження продовження строку кредитування відповідно до умов кредитного договору та зміни дати повернення всієї суми кредиту. Відповідно до додатку №1 до договору позики №75118584 від 01 вересня 2021 року в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит проценти за користування кредитом за 30 днів становлять 3014,85 гривень. Подальше (в період автопролонгації) нарахування за ставкою 2,7% на думку Відповідача, є мірою відповідальності за частиною другою статті 625 ЦК України (а.с. 101-104). В судовому засіданні його представник адвокат Теліцин А.М. цю позицію підтримав, надав пояснення. Додатково до відзиву просив відмовити у стягненні інфляційних збитків та нарахованих 3% річних, оскільки вони не були переуступленні за договором факторингу №27/01/2022 року від 27 січня 2022 року, водночас з`явилися пізніше та були переуступленні за договором №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 10 січня 2023 року. Відповідач вважав, що 13000 гривень витрат на професійну правову допомогу, про які заявив Позивач, є неспівмірними ціні позову, складності справи та наданих адвокатом послуг. Просив зменшити розмір витрат до 2000 гривень. 3. Процесуальні дії та рішення у справі Ухвалою від 02 грудня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у цивільній справі у порядку спрощеного позовного провадження. 4. Рішення щодо позову Дослідивши матеріали справи та подані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, як окремо так і взаємний їх зв`язок, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з підстав. 5. Зміст спірних правовідносин Між сторонами наявний спір щодо заборгованості за договором позики. 6. Фактичні обставини, встановлені судом, оцінка судом аргументів учасників справи, норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Встановлено, що [PERSON] та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» 01 вересня 2021 року дистанційно в електронній формі уклали договір позики №75118584. Друкована копія цього правочину додана Позивачем до матеріалів справи (а.с. 8). У відзиві на позов адвокат Теліцин А.М. зазначив, що кредитний договір з позивачем не укладався. У цьому ж відзиві визнано позов в частині 10100 гривень тіла кредиту та 3014,85 гривень процентів за користування кредитом протягом строку дії Договору (а.с. 101-104). В судовому засіданні адвокат Теліцин А.М. не заперечував змісту тексту укладеного договору позики та зміст умов Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (а.с. 8, 52-57). Представником надано усні пояснення про те, що [PERSON] Правил не підписував, а додані Правила не є договором. З огляду на таку суперечливу позицію, враховуючи визнання позову за тілом та часткове визнання позову за процентів за користування позикою, відсутність інших доводів Відповідача про те, що він погоджувався на будь-які інші умови, суд вважає, що Позивач довів, що договір укладено на умовах договору позики №75118584 від 01 вересня 2021 року та Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (а.с. 8, 52-57). За договором позики Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (позику) на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити Позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п. 2). Сума позики становить 10100 гривень, що передбачено п.2.1 договору позики. Цю суму (тіло кредиту) Відповідач визнає та погоджується на її стягнення на користь Позивача. Строк позики (строк Договору) 30 днів (п.2.2). Дата надання позики 01 вересня 2021 року, а дата повернення 01 жовтня 2021 року (п.2.2). Згідно п.2.3 договору Сторони уклали договір позики під 1,99 процентів, що є фіксованою процентною (базовою) ставкою в день. У цьому ж пункті Сторони погодили процентну ставку за понадстрокове користування Позикою (її частиною) за день 2,7 процентів. Проценти за цим Договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання та повернення, на залишок позики (п.4). Позика була надана, що визнається Відповідачем, підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» за вих. №КД-000065854/ТНПП від 23 жовтня 2025 року (а.с. 9). Таким чином, суму позики слід стягнути. У п.5.2 [PERSON] погодився на те, що він до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщенні на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації йому зрозумілі. В п.19 сторони погодилися з тим, що інші умови цього правочину регулюються Правилами, що які є невід`ємною частиною Договору. На основі цим істотних умов договору, що погоджені їх сторонами, суд вважає, що Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (на умовах повернення позики в кінці строку позики) (далі Правила) є невід`ємною частиною Договору позики №75118584 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) від 01 вересня 2021 року (а.с. 52-57). Відповідач нарахування процентів в межах строку кредиту не оскаржував. В цій частині позов слід задовольнити. Судом встановлено, що за період після 01 жовтня 2025 року Позивачем щоденно було нараховано по 200,99 гривень процентів за користування позикою, що становить 1,99 процентів в день з розрахунку 200,99 / 10100 * 100. Ця ставка відповідає умовам п. 2.3 договору позики. Проценти нараховано по 30 грудня 2021 року включно (а.с. 10, 11 розрахунок). Відповідно до пунктів 2,25, 7,12-7,16 таке нарахування в цей період є правомірним, оскільки відбулася автопролонгація строку позики. Таким чином, строк позики у період нарахування процентів за користування позикою, не закінчився. Сторони договору позики узгодили правила автопролонгації як істотні. Вони не залежать від будь-яких дій позичальника. Ці пункти передбачають таке: «2.25. Строк Позики період часу, на який Товариство надає Позику Позичальнику відповідно до умов Договору позики (із зазначенням кінцевої дати Строку Позики) та який може бути змінено у випадку продовження строку користування позикою за ініціативою Позичальника в порядку, передбаченому розділом 7 цих Правил, або зміни кінцевої дати Строку Позики у відповідності до п. 6.8 цих Правил. 7.12. З метою недопущення наслідків понадстрокового користування Позикою Сторони домовились, що у разі якщо у Позичальника на дату закінчення Строку Позики наявна Заборгованість за Договором позики і Позичальником не оформлено Пролонгацію, Строк Позики автоматично подовжується на один календарний день (далі Автопролонгація). 7.13. Строк Автопролонгації обчислюється з дня, що слідує за днем закінчення Строку Позики. При Автопролонгації змінюється кінцева дата Строку Позики та кінцева дата строку (терміну) дії Договору позики на один календарний день. 7.14. Проценти під час Автопролонгації нараховуються за базовою процентною ставкою, вказаною в Договорі позики. 7.15. Позичальник не заперечує та погоджується, що Автопролонгація може здійснюватися необмежену кількість разів та не потребує додаткового документального оформлення з боку Сторін. Позичальник погоджується, що застосування повторної Автопролонгації здійснюється за умови наявності непогашеної Позики (її частини) та не потребує додаткової згоди Позичальника. 7.16. Подовження Строку Позики на умовах Автопролонгації припиняється у разі якщо на протязі 90 Автопролонгацій поспіль Позичальником не погашено Позику». Отже, суд відхиляє доводи Відповідача про те, що проценти нараховані за межами строку кредитування. Встановлено, що 27 січня 2022 року ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» уклали договір факторингу №27/01/2022 з додатками, на підставі якого права вимоги до позичальника [PERSON] перейшли до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», а 10 січня 2023 року ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» уклали договір №10-01/2023 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги з додатками, відповідно до якого права вимоги до позичальника [PERSON] перейшли до ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (14-22, 24-29, 30-48). Суд також відхиляє доводи Відповідача про те, що згідно витягу з реєстру боржників №1 до договору факторингу №27/01/2022 від 27 січня 2022 року 161,6 гривень інфляційних збитків та 23,24 гривень нарахованих 3% річних не були переуступленні. Представник Відповідача звертав увагу на те, що кошти відсутні у реєстрі. Однак, судом з розрахунку заборгованості фізичної особи [PERSON] встановлено що 3% річних нараховано з 27 січня 2022 року по 23 лютого 2022 року. Отже, ці кошти не могли бути в реєстрі від 27 січня 2022 року. Також з того ж розрахунку вбачається, що інфляційні збитки нараховані за лютий 2022 року, тобто вже після 27 січня 2022 року (а.с. 12). Після 27 січня 2022 року право нараховувати інфляційні збитки та 3% річних передано новому Кредитору фактору ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на підставі п.2.3 договору факторингу №27/01/2022 від 27 січня 2022 року (а.с. 15 /на звороті/). Позивачу ці кошти були переуступленні див.: реєстр на а.с. 48. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків. Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором (частина перша статті 14 ЦК України). Згідно частини першої статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (частина перша статті 1049 ЦК України). Таким чином, судом встановлено наявність зобов`язань між сторонами, що виникли на підставі договору позики та означених норм матеріального права. Відповідач в добровільному порядку свої зобов`язання не виконав. Права позивача як кредитора (Позикодавця) підлягають захисту. 7. Розподіл судових витрат Судовий збір та інші судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша та друга статті 141 ЦПК України). Слід стягнути з Відповідача на користь Позивача судові витрати - судовий збір у розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривень 40 коп. Суд відмовляє у задоволенні клопотання Відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правову допомогу до 2000 гривень. Вони співмірними ціні позову. Ціна позову становить 34403,64 гривень. Справа ускладнена активним захистом Відповідача, який залучив представника фахового юриста, адвоката з багаторічним досвідом. Відповідач заперечував проти позову в частині стягнення 21103,95 процентів (24118,8-3014,85). Це вимагало написання якісної позовної заяви, ґрунтовної підготовки документів. Витрати підтверджені договором №01-07/2024 про надання правомірної допомоги від 01 липня 2024 року, додатком №1 - заявкою, додатком №2 актом, тарифами, заявкою на надання юридичної допомоги №388 від 01 жовтня 2025 року, в якій погоджено вид допомоги, кількість витраченого часу та вартість, витягом з акта №15 про надання юридичної допомоги від 31 жовтня 2025 року (а.с. 62-68). На основі викладеного та

Outcome: approved