Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

16.12.2024 року до Заводського районного суду м.Запоріжжя через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором . В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилався на те, що 12.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір №102750677 у формі електронного документа з використанням одноразового ідентифікатора, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 5000,00 грн. 08.07.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги №04Т, за умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором №102750677 від 12.04.2021, а відповідно ТОВ «Діджи фінанс» набуло право вимоги до відповідача. 24.01.2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг -Понг» укладено договір факторингу № 1/15 у відповідності до умов якого та згідно Додатку №1 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Пінг -Понг» набув право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит №102750677 від 12.04.2021 року. Згідно з Додатком №1 до договору факторингу сума боргу відповідача становить 22450,00 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн; заборгованість за відсотками 16500,00 грн.; заборгованість за комісією 950,00 грн. ; заборгованість за пенею - 0,00 грн. Враховуючи зазначене, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за договором №102750677 від 12.04.2021 року у загальному розмірі 22450,00 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн. Ухвалою від 23.12.2025 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 114). 21.07.2025 до суду надійшла заява ТОВ «Солвентіс» про зміну назви позивача(а.с. 138). 16.10.2025 відповідач надав суду заяву про застосування строку позовної давності , просив відмовити у задоволенні позову повністю у зв`язку з пропущенням строку позовної давності . Ухвалою суду від 20.11.2025 року змінено назву позивача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Пінг-Понг» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс». Вважати, що назвою позивача по цій справі є: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Солвентіс». Крім того, ухвалено направити на адресу позивача копію заяви відповідача [PERSON] про застосування позовної давності, з метою надання позивачу можливості надати пояснення з цього приводу. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на підставі наявних в справі доказів , просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності , позовні вимоги не визнає, просить застосувати строки позовної давності . У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 12.04.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №102750677 у формі електронного документа з використанням одноразового ідентифікатора, за умовами якого відповідач отримав кредит у сумі 5000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності та зобов`язався повернути такий, сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором. Кредит надано строком на 15 днів , з можливістю пролонгації строку кредитування . 08.07.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Діджи фінанс» укладено договір про відступлення прав вимоги №04Т, за умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором №102750677 від 12.04.2021, а відповідно ТОВ «Діджи фінанс» набуло право вимоги до відповідача. 24.01.2022 року між ТОВ «Діджи Фінанс» та ТОВ «ФК «Пінг -Понг» укладено договір факторингу № 1/15 у відповідності до умов якого та згідно Додатку №1 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Пінг -Понг» набув право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит №102750677 від 12.04.2021 року. Згідно з Додатком №1 до договору факторингу сума боргу відповідача становить 22450,00 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн; заборгованість за відсотками 16500,00 грн.; заборгованість за комісією 950,00 грн. На підтвердження перерахування відповідачу кредитних коштів представником позивача додано до позовної заяви копію платіжного доручення № 26693090 від 12.04.2021(а.с. 67). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.1054ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Статтею 1050ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Щодо строків позовної давності, про які заявлено відповідачем, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 256 ЦК України). 17.03.2022 набув чинності Закон України № 2120-IX від 15.03.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», яким було внесені зміни, зокрема, до ЦК України, а саме розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 18 наступного змісту: у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) та п. 19 у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 ухвалено рішення про запровадження воєнного стану в Україні з 05-30 год. 24.02.2022 строком на 30 днів, що неодноразово продовжувався і діє на сьогоднішній день. Тобто загальна позовна давність, перебіг якої припав на період дії в Україні правового режиму воєнного стану, продовжена законодавцем на період дії такого правового режиму. Водночас продовження строків свідчить, що їх перебіг, що відбувається у період дії воєнного стану, не зараховується при обчисленні. Отже, оскільки з 24.02.2022 та на момент подання позовної заяви у цій справі в Україні діяв правовий режим воєнного стану, позивачем не був пропущений строк для звернення до суду з відповідним позовом. Встановлено, що відповідач, в порушення умов договору, вчасно, в порядку та на умовах, визначених договором, кредитні кошти не повернув, що не заперечується відповідачем . Таким чином, встановивши дані обставини, враховуючи, що відповідачем грошові кошти отримано, але в порядку та на умовах договору не повернуто, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі , в розмірі 22450,00 грн., з яких : заборгованість за тілом кредиту 5000,00 грн., заборгованість за відсотками 16500,00 грн., заборгованість за комісією 950,00 грн. Позивачем також заявлено до стягнення з відповідача на його користь 6000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з приписами ч.ч.1-2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору №43657029 про надання правової допомоги від 07.08.2024, копію додаткової угоди № 102750677 від 11.11.2024 до договору про надання правової допомоги від 07.08.2024, копію акту на підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 11.11.2024; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Білецьким Б. М., необхідних для надання правничої (правової) допомоги за позовом ТОВ «ФК «ПІНГ-ПОНГ» щодо стягнення кредитної заборгованості. Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 13 березня 2025 року у справі 275/150/22, в якій зазначено, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконаних робіт. Суд,

Outcome: approved