Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до ТОВ «ДС ТРЕЙДИНГ» в якій просить визнати факт припинення трудових відносин між нею та ТОВ «ДС ТРЕЙДИНГ» з 01 липня 2025 року на підставі ст. 38 КЗпП, зобов`язати відповідача провести остаточний розрахунок, у зв`язку зі звільненням, та стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки видачі документів і проведення розрахунку, а також покласти судові витрати на відповідача. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що перебувала у трудових відносинах з ТОВ «ДС ТРЕЙДИНГ» на посаді адміністратора з 26 липня 2021 року, потім на посаді керуючого магазином з 15 вересня 2021 року. У зв`язку з народженням дитини, перебувала у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Після завершення відпустки 08 грудня 2024 року мала намір приступити до виконання трудових обов`язків, однак виявилось, що магазин у якому вона працювала зачинено. Зв`язатися із роботодавцем їй не вдалося, телефонні дзвінки та інші спроби не дали результату. Колишній бухгалтер та кадровик повідомили, що ТОВ більше не існує, робоче місце фактично ліквідовано і працівників до роботи не допускали. У травні 2025 року позивач звернулась до державної служби зайнятості з метою пошуку роботи, однак їй повідомили, що згідно реєстру застрахованих осіб вона досі не звільнена з ТОВ «ДС ТРЕЙДИНГ». У липні 2025 року вона звернулася до роботодавця з письмовою заявою про звільнення за власним бажанням, однак станом на сьогодні трудові відносини з нею не припинено, наказу про звільнення не видавалось, трудовий договір не розірвано, процедуру звільнення роботодавцем не проведено. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 14 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 08 вересня 2025 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неналежним повідомленням відповідача про розгляд справи. Ухвалою суду від 21 листопада 2025 року розгляд справи відкладено у зв`язку з витребуванням доказів, зобов`язано позивача надати копію трудової книжки, індивідуальні відомості про застраховану особу форми ОК-5 та витяг за формою ОК-7 з Пенсійного фонду України. 15 січня 2026 року позивач подала заяву про залишення позовних вимог, а саме п. 2 та п. 3 позовної заяви без розгляду. Ухвалою суду від 15 січня 2026 року позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС ТРЕЙДИНГ» в частині зобов`язання відповідача провести остаточний розрахунок у зв`язку зі звільненням, стягнення з відповідача середнього заробітку за весь час затримки видачі документів та проведення розрахунку відповідно до ст.117 КЗпП України залишено без розгляду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги щодо визнання факту припинення трудових відносин з ТОВ «ДС ТРЕЙДИНГ» підтримала, пояснила, що працювала у магазині з липня 2021 року повні два місяці, однак запис у трудовій книжці відповідачем не був зроблений. Пішла у декретну відпустку з 16 вересня 2021 року, відповідачем нараховувалася заробітна плата, яку вона не отримала. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, в тому числі шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України відповідно до вимог ч. 10 ст. 187 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подавався. З урахуванням вищевикладеного судом 15 січня 2026 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. [PERSON] перебувала у трудових відносинах з ТОВ «ДС ТРЕЙДИНГ» з 26 липня 2021 року та вона отримувала дохід у вигляді заробітної плати до вересня 2021 року, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів (а.с. 28-30). Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України Форма ОК-5 та ОК-7 сума нарахованої заробітної плати [PERSON] від ТОВ «ДС ТРЕЙДИНГ» (код 42375105) за липень 2021 року складає 1 522 гривні 73 копійки, за липень 2021 року 7 664 гривні 49 копійок, за вересень 2021 року 34 502 гривні 24 копійки (а.с. 42-44, 45-46). Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «ДС ТРЕЙДИНГ» код 42375105, керівником юридичної особи є Сергєєв Святослав Володимирович, статус: зареєстровано, основний вид діяльності: 47.79 роздрібна торгівля уживаними товарами в магазинах (а.с. 7-8, 14-15). Відповідно до свідоцтва про народження [INFO] [PERSON] народила [PERSON] (а.с. 5). 15 червня 2025 року [PERSON] звернулась до керівника ТОВ «ДС ТРЕЙДИНГ» із заявою про звільнення, яку було направлено рекомендованим листом на адресу реєстрації керівника [PERSON] , однак поштове відправлення не було вручено адресату та повернулось відправнику з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 9, 10-11). 01 липня 2025 року [PERSON] звернулася до Центрального міжрегіонального управління Державної служби з питань праці з приводу можливого порушення законодавства про працю ТОВ «ДС ТРЕЙДИНГ», за результатами розгляду звернення [PERSON] рекомендовано звернутись за захистом своїх порушених прав до суду (а.с. 3-4, 12). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін. Відповідно до ст. 15 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовий договір це угода між працівником і роботодавцем (роботодавцем - фізичною особою), за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а роботодавець (роботодавець - фізична особа) зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Трудовим договором можуть встановлюватися умови щодо виконання робіт, які вимагають професійної та/або часткової професійної кваліфікації, а також умови щодо виконання робіт, які не потребують наявності у особи професійної або часткової професійної кваліфікації. У законодавстві про працю встановлено вичерпний перелік підстав розірвання трудового договору з метою охорони трудових прав громадян. Так, підстави припинення трудового договору окреслені у ст. 36 та інших статтях КЗпП України залежно від того, хто є ініціатором припинення трудового договору, підстави поділяються на такі групи: - припинення трудового договору за спільною (взаємною) ініціативою сторін трудового договору (наприклад, угода сторін, закінчення строку); - розірвання трудового договору з ініціативи працівника (статті 38, 39 КЗпП України); - розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця (статті 40, 41 КЗпП України); - розірвання трудового договору з ініціативи осіб, які не є його стороною (третіх осіб) (пункти 3, 7 ст. 36, ст. 45 КЗпП України та ін.). Таким чином, розірвання трудового договору стосується лише випадків, коли трудовий договір припиняється з ініціативи будь-якої з його сторін. Припинення трудового договору є правомірним за одночасної наявності таких умов: 1) передбаченої законодавством підстави припинення трудового договору: 2) дотримання порядку звільнення; 3) юридичного факту припинення трудового договору (наказу чи розпорядження роботодавця, заяви працівника, відповідного документа особи, уповноваженої вимагати розірвання договору). Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є, зокрема, розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Згідно ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це роботодавця письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору (ч. 3 ст. 38 КЗпП України). Відповідно до пунктів 2.2, 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників до трудової книжки вносяться відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). У постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 233/2529/18 Верховний Суд, встановивши, що відповідач ні після отримання заяви позивача про розірвання трудового договору, ні після відкриття провадження у справі, не вчинив жодних дій, спрямованих на розірвання трудового договору, дійшов до висновку, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 5 ЦПК України та виходячи з того, що пред`явлення позову по суті спрямоване на припинення трудових правовідносин між позивачем і відповідачем, ефективним і таким, що не суперечить закону буде такий спосіб захисту як припинення трудових відносин на підставі ч. 2 ст. 38 КЗпП України. Повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилалася позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Трудове законодавство передбачає можливість звільнення працівника за його ініціативою. При цьому, роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник та внести відповідні записи до трудової книжки працівника. Позивач бажає припинити трудові відносини з ТОВ «ДС ТРЕЙДИНГ», однак відсутність будь-яких засобів зв`язку з представниками такого товариства позбавляє позивача можливості розірвати трудові відносини з останнім у спосіб, передбачений КЗпП України. Викладене свідчить, що за обставин, коли працівник позбавлений можливості розірвати трудовий договір з роботодавцем у порядку, передбаченому КЗпП України, то ефективним способом захисту порушеного права працівника буде ухвалення судом рішення про визнання трудових відносин між сторонами припиненими. Отже, права позивача підлягають захисту шляхом визнання трудових відносин з відповідачем припиненими за рішенням суду.

Outcome: approved