Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. 29 жовтня 2025 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про збільшення розміру аліментів. 2. Позов обґрунтований тим, що позивач з відповідачем по справі, [PERSON] , розірвали шлюб 14 вересня в 2020 року, що стверджується рішенням Шумського районного суду від 14 вересня 2020 року № 609/622/20. Від спільного шлюбу у них народилося троє дітей, двоє яких вже є повнолітні та син [PERSON] [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 21 січня 2010 Васьковецькою сільською радою Шумського району Тернопільської області, Україна, а/з № 2. Згідно судового рішення від 20.10.2010 № 609/930/20 було стягнуто на користь позивача з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі 1200 грн на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] щомісячно і проводити до досягнення дитиною повноліття, починаючи із дня подання заяви до суду - 10.10.2025. Син сторін є студентом 1 курсу Кременецького лісотехнічного фахового коледжу та навчається на денній формі навчання на бюджетній основі. Згідно довідки виданої Кременецьким лісотехнічним фаховим коледжом, син [PERSON] проживає у студентському гуртожитку [ADDRESS] . Аліментів у сумі 1200 грн. не достатньо для навчання спільного сина, йому потрібно постійно доїжджати до навчального закладу, купувати підручники та інше приладдя для навчання. Відповідач ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість, так як є працездатною особою, може працювати та отримувати дохід, відповідно до ст. 199 СК України, він зобов?язаний утримувати дитину до настання повноліття. Як вбачається з довідки виданою Шумською міською радою 23.10.2015 року № 223, [PERSON] перебуває на утриманні позивача. Оскільки син навчається на стаціонарі у ВНЗ, ніякого джерела доходів не має, враховуючи те, що відповідач знаходиться у працездатному віці, інших дітей у нього не має, непрацездатних батька чи матері на його утриманні не перебуває, він зобов?язаний та має можливість утримувати свого сина - [PERSON] , [INFO] який потребує матеріальної допомоги до настання його повноліття. Враховуючи наведене, позивач просить збільшити розмір аліментів, визначених рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2010 року № 609/930/20, та стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] в її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 5000, щомісячно починаючи з дня подачі позову до суду та продовжувати до настання повноліття дитини. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою суду від 03 листопада 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 26 листопада 2025 року на 10 год. 00 хв., у зв`язку із перебуванням головуючого судді по справі у відпустці розгляд справи відкладено на 18 грудня 2025 року на 09 год. 20 хв. 4. Ухвалою суду від 18 грудня 2025 року у зв`язку із неявкою відповідача судове засідання по справі відкладено на 13 січня 2026 року на 09 год. 20 хв. 5. У судове засідання позивач не з`явилася, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у її відсутності. 6. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень проти позову суду не представив. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважаних причин. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Виходячи з вимог ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. 7. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. 8. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.03.2010 виданого Васьковецькою сільською радою Шумського району Тернопільської області [PERSON] народився [INFO] у с. Васьківці Шумського району Тернопільської області, де в графі батьки: [PERSON] батько та [PERSON] мати. 9. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 14 вересня 2020 року у справі № 609/622/20 постановлено розірвати шлюб між [PERSON] ( [INFO] , жителька с.Васьківці, Шумського району, Тернопільської області, паспорт серії [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] ) та [PERSON] ( [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ), який укладений 23 жовтня 1999 року, та зареєстрований Васьковецькою сільською радою Шумського району Тернопільської області, актовий запис № 10. 10. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 20 жовтня 2020 року у справі № 609/930/20 постановлено стягувати із [PERSON] ( [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] ) на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1200 грн. на утримання [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи із дня подання позовної заяви до суду 09 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. 11. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 14.01.2021 виданого Шумським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) [PERSON] 14 січня 2021 року зареєстрував шлюб із [PERSON] , після чого останній присвоєно прізвище [PERSON] . 12. Відповідно до копії довідки № 1957 від 11.09.2025 виданої Кременецьким лісотехнічним фаховим коледжем вказується, що [PERSON] дійсно навчається на 1 курсі Кременецького лісотехнічного фахового коледжу. Зарахований студентом денної форми навчання з 01.09.2025 по 30.06.2029 на бюджетній основі. 13. Як вбачається із копії довідки № 1963 від 11.09.2025 виданої Кременецьким лісотехнічним фаховим коледжем вступник [PERSON] дійсно навчається у Кременецькому лісотехнічному фаховому коледжі на 1 курсі та проживає у студентському гуртожитку [ADDRESS] , на підставі укладеного договору № 4 від 30.08.2025 про проживання у гуртожитку. 14. Згідно довідки № 223 від 23 жовтня 2025 року виданої Шумською міською радою Тернопільської області, вказується, що [PERSON] , [INFO] , жителька [ADDRESS] до її складу сім`ї (зареєстрованих) входять: [PERSON] , [INFO] син, перебуває на утриманні матері, [PERSON] , [INFO] батько, [PERSON] , [INFO] мати. 15. Відповідно до довідки про розмір аліментів сплачених у грошовій сумі № 31416 від 03.11.2025 виданої Шумським ВДВС слідує, що [PERSON] дійсно отримувала аліменти від [PERSON] за період з 01.05.2025 по 31.10.2025 по 1500 грн. за місяць. ІV. Оцінка Суду. 16. Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 17. Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 18. Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. 19. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. 20. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII від 27 лютого 1991 року, Держави учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. 21. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). 22. Відповідно до ч.ч. 2, 8, 9, 10 ст.7 Сімейного кодексу України (далі СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. 23. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. 24. Положеннями статті 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. 25. Частиною другою статті 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. 26. Згідно вимог частин першої, другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. 27. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. 28. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2 ст. 181 СК України). Частиною 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. 29. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. 30. Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід) і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. 31. Згідно зі статтею 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 32. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. 33. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України). 34. Звертаючись із позовом до суду позивач [PERSON] покликалася на те, що відповідач на підставі рішення Шумського районного суду Тернопільської області від 20.10.2010 сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі який є недостатнім для забезпечення необхідного життєвого рівня дітей. Зазначає, що відповідач працездатного віку, інших дітей у нього не має, непрацездатних батька чи матері на його утриманні не перебуває, а тому зможе сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в твердій грошовій сумі 5000,00 грн. щомісячно. 35. Суд бере до уваги, що відповідач є особою працездатного віку, будь-яких доказів, що за станом здоров`я чи матеріальним становищем він не може виконувати своїх обов`язків щодо утримання неповнолітнього сина не здобуто. Разом з тим, суд зауважує, що позивачем не надано жодних доказів, що відповідач працевлаштований, який значно покращив своє матеріальне становище з моменту ухвалення рішення суду про стягнення аліментів та надає йому можливість сплачувати аліменти саме в розмірі 5000,00 грн. на дитину. При цьому, враховуючи те, що неповнолітній син навчається на денній формі навчання на бюджетній основі та проживає у студентському гуртожитку, перебуває на утриманні матері, а також те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями СК України мінімальний розмір аліментів, суд дійшов висновку про наявність підстав для збільшення розміру стягуваних з відповідача аліментів, але не у заявленому розмірі, а у розмірі 3000,00 грн. щомісячно на дитину, оскільки така сума на утримання неповнолітнього сина від батька є помірною сумою, яка не є завищеною в сьогоднішніх умовах життя, з урахуванням віку, потреб дитини та не є такою, що створить відповідачу непомірні труднощі матеріального характеру. З урахуванням витрат на утримання дитини в рівній мірі від обох батьків, дитині буде забезпечений дохід, який перевищує прожитковий мінімум. Відтак, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов про збільшення розміру аліментів підлягає до часткового задоволення. 36. Також, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили, а тому в частині стягнення аліментів з моменту звернення до суду до задоволення не підлягає. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 37. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі у справах про стягнення аліментів, а тому, згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп. З цих підстав,

Outcome: approved