Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

26.11.2025 року позивачка в особі свого представника за ордером адвоката Устименка Ігоря Анатолійовича звернулася до суду із заявою, в якій просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем та зареєстрований 05.06.2024 року виконавчим комітетом Люботинської міської ради Харківської області (актовий запис №20) через припинення фактичних шлюбних відносин з веденням спільного господарства та через наявність фактів фізичного насильства та подружньої зради, враховуючи відсутність взаєморозуміння між сторонами. У позовній заяві було зазначено, що позивачка бажає залишити собі шлюбне прізвище та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді від 27.11.2025 року провадження у справі було відкрито у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін та надано сторонам по справі час для подання усіх заяв по суті позову (а.с.13). Позивачка через свого представника [PERSON] у порядку ч.7 ст.272 ЦПК України отримала вказану ухвалу (а.с.15), а відповідач вказану ухвалу отримав у відповідності до вимог п.6 ч.5 ст.272 ЦПК України (а.с.16). Заяви, клопотання від сторін не надходили та інші процесуальні дії судом не застосовувалися. Відповідач не подавав відзив на позовну заяву. Розгляд справи проводиться у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у відповідності із ч.5 ст.279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами у межах строків, визначених ст.275 та ч.2 ст.279 ЦПК України. Можливість ухвалення заочного рішення в такому випадку не передбачена. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 05.06.2024 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Люботинської міської ради Харківської області (актовий запис №20), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 05.06.2024 року виконавчим комітетом Люботинської міської радиу Харківській області, яке після розгляду справи погашається (а.с.3). Від шлюбу сторони не мають малолітніх або неповнолітніх дітей. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси неповнолітніх дітей, створення позивачем фактично нової сім`ї та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до норм ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При вирішенні справи по суті, суд встановлює, що шлюб розпався приходить до думки, що зазначені позивачкою підстави розірвання шлюбу знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, окрім такої підстави як подружня зрада та фізичне насильство з боку відповідача до позивачки, оскільки жодних доказів щодо вказаних фактів суду надано не було, а подання доказів щодо кожного заявленого факту є обов`язком сторони у справі, та повинні бути задоволені, оскільки шлюб існує формально та подальше примирення між сторонами неможливе, а його збереження суперечить інтересам позивачки, що має суттєве значення, а також спільне господарство не ведеться. Виховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Враховуючи задоволення позовних вимог позивачки з відповідача слід стягнути судові витрати, які понесла позивачка, на підставі ст.141 ЦПК України у повному обсязі. На підставі зазначеного та

Outcome: approved