Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

1. Позиції сторін, процесуальні дії 1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» звернулося до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, посилаючись на наступне. 31.05.2024 укладено кредитний договір № 4699301 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та [PERSON] . Пізніше, 24.01.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено Договір факторингу № 01.02-02/25, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» передає (відступає) ТОВ «Свеа Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Свеа Фінанс» приймає належні ТОВ «Лінеура Україна» права вимоги до боржників, зазначених у реєстрах боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу №01.02-02/25 від 24.01.2024, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 40280 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 8000 грн., заборгованість за відсотками 28280грн., пеня 4000 грн. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 4699301 від 31.05.2024 в загальному розмірі 40280 грн. Враховуючи викладене, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором № 4699301 від 31.05.2024 в загальному розмірі 40280 грн., а також судові витрати. 1.2. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило. 1.3. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання. 2. Обставини справи, зміст спірних правовідносин 2.1. 31.05.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] було укладено договір № 4699301 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» зобов`язалося надати [PERSON] кредит в розмірі 8000 грн. строком на 360 днів зі стандартною процентною ставкою за користування кредитом у розмірі 1,50 % в день. Кредит мав бути наданий протягом двох робочих днів з моменту укладенні договору відповідно до п. 2.2 договору. Відповідно до п.п. 2.1 договору, кредит надається Товариством у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки клієнта [NUMBER] . Згідно з п.п. 2.4. Кредитного договору кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за реквізитами, згідно п.п. 2.1. У пункті 1.4 договору вказано, що стандартна процентна ставка становить 1,50 % на день, а знижена процентна ставка становить 0,01 % на день. Крім того, відповідачем [PERSON] підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Додаток №1до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4699301 від 31.05.2024, яким є Графік платежів, в якому позичальнику встановлена періодичність та розміри платежів кредиту та сплати процентів за користування ним. Також, під час укладення вищевказаного кредитного договору, відповідачем підписано електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Паспорт споживчого кредиту, в якому викладені умови надання ТОВ «Лінеура Україна» кредитних коштів відповідачу [PERSON] . Відповідно до листа генерального директора ТОВ «УПР» від 24.01.2025 вказане Товариство надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. 31.05.2024 суму в розмірі 8000 грн. було успішно перераховано на картку [NUMBER] відповідно до договору з ТОВ «Лінеура Україна». 2.2. 24.01.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лінеура Україна» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-02/25, відповідно до умов якого клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимоги фінансування у сумі, що дорівнює договору у порядку та у строки встановленні цим договором. Відповідно до п.3.1.3 Договору факторингу, право вимоги переходить до фактора з моменту підписання цього Договору після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за договорами оренди. Разом з правами вимоги фактору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували у клієнта на момент переходу цих прав та передбачені цим договором. Згідно з витягом з реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-02/25 від 24.01.2025 ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право вимоги до [PERSON] а договором про надання фінансового кредиту № 4699301 від 31.05.2024. 2.3. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4699301 від 31.05.2024 заборгованість [PERSON] у загальній сумі становить 40280 грн., яка складається з наступного: заборгованість за основною сумою боргу 8000 грн., заборгованість за відсотками 28280грн., пеня 4000 грн. 3. Релевантні джерела права 3.1. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Частиною 1ст. 530 ЦК України визначено , що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з статями 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. 3.2.За приписами пункту 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Частиною 1ст. 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 4. Оцінка доказів та аргументів сторін 4.1. Перш за все, суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. З вищевказаних положень норм матеріального права вбачається, що позивач повинен довести суду наявність кредитних правовідносин між первісним кредитором та боржником, наявність договору факторингу між первісним кредитором та новим кредитором, а також правомірність вимог нового кредитора до боржника (факт видачі кредиту боржнику та неповернення кредиту боржником). 4.2. Суд вважає, що позивачем підтверджено укладення між первісним кредитором та відповідачем договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 4699301 від 31.05.2024, а також підтверджено наступне укладення договору факторингу між первісним кредитором та позивачем щодо цього договору. Матеріали справи містять достатні докази, що підтверджують факт видачі коштів позичальнику та наявність боргу позичальника перед первісним кредитором за вищевказаним договорам. Отже, існують підстави для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 4699301 від 31.05.2024 у загальному розмірі 36280 грн. (8000 грн. тіло кредиту, 28280 грн. проценти). Стосовно пені у розмірі 4000 грн. суд зазначає, що вказаний розмір коштів не підлягає стягненню з відповідача, оскільки відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного стану у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. 4.3.Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та частково обґрунтованими, а тому суд вважає, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає частковому задоволенню на суму 36280 грн. У задоволенні іншої частини вимог слід відмовити. 5. Розподіл судових витрат 5.1. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням від 08.04.2025 про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково (задоволено 90,06% вимог), суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 2194,69 грн. (2422,40 х 0,9060). На підставі викладеного,

Outcome: partial