Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в порядку окремого провадження про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу, а саме: належності свідоцтва про право на спадщину за законом, у якій просить встановити факт, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 березня 1995 року зареєстрованого в реєстрі № 1-406 (спадкова справа №146), посвідчене державним нотаріусом П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори Дмітрієвою Е.В. на 1/2 частку житлового будинку, який знаходиться у [ADDRESS] , розташованого на земельні ділянці розміром 726 кв. м., видане на ім`я « [PERSON] , [INFO] рнокпп [NUMBER] », дійсно належить [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що народився [INFO] . Був документований паспортом громадянина України серії [NUMBER] виданого Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області 30.07.1996 року. У вказаному паспорті зазначене прізвище « [PERSON] ». [INFO] помер його батько, [PERSON] . Після смерті батька ним за законом було успадковане майно 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS] . 03.03.1995 у П`ятій Запорізькій державній нотаріальній конторі державним нотаріусом Дмітрієвою Н.В. посвідчено, що він є спадкоємцем майна [PERSON] як його син, та ним отримано свідоцтво про право на спадщину за законом. У даному документі його прізвище вказане - « [PERSON] ». В паспорті громадянина України [NUMBER] виданого Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області 30.07.1996 року його прізвище вказано вірно [PERSON] . Наразі має потребу у встановленні факту належності йому правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право на спадщину за законом.. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.01.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку окремого позовного провадження. Представник заявника надала заяву про розгляд справи без її участі та без участі заявника, заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи, Лях Д.А. в судове засідання не прибула, через систему «Електронний суд» надала заяву про розгляд справи без її участі. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши докази у справі, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає заявлені вимоги такими, що підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Кожна особа, як убачається зі змісту ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України). Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно з паспортом громадянина України [NUMBER] виданого Шевченківським РВ УМВС України в Запорізькій області 30.07.1996 року, [PERSON] народився [INFO] (а.с.8-10). За адресою: [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , про що свідчить довідка про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.11) На ім`я [PERSON] видано картку платника податків (а.с.12). Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого повторно Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Півдкнного-міжрегіонального управління Міністрества юстиції (м. Одеса), Погодаєв народився [INFO] , актовий запис 345. Згідно з свідоцтвом про право на спадщину від 03.03.1995 року, зареєстрованого в реєстрі 1-406, частина житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці розміром 726 кв. м, належить на праві власності [PERSON] , відповідний напис на документі про право особистої власності зазначеного в цьому документі і записано в реєстраційну книгу № 283 під реєстровим № 39/20 09.03.1995 року посвідчена Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації (а.с.16). На підставі розпорядження заступника голови районної адміністрації по Шевченківському району Запорізької мської ради від 18.10.2011 року №588 «Про упорядкування нумерації житлових будинків розташованих по [ADDRESS] . Згідно з відповіддю на адвокатський запит від 16.10.2025 року за вихідним № б/н, який надійшов до Запорізького обласного державного нотаріального архіву 20.10.2025 року за вхідним № 1422/01-21, щодо виправлення помилки у свідоцтві про право на спадщину за законом № -30, виданого державним нотаріусом П`ятої Запорізької нотаріальної контори Дмітрієвою Н.В., спадкова справа № 46, рестровий № 1-406, стосовно [PERSON] залишено без виконання, оскільки Запорізький обласний державний нотаріальний архів не має законних підстав вносити виправлення в ті документи, які ним не були створені (а.с.19). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що викладені [PERSON] у заяві факти про належність йому свідоцтво про право на спадщину за законом від 03 березня 1995 року зареєстрованого в реєстрі № 1-406 (спадкова справа №146), посвідчене державним нотаріусом П`ятої Запорізької державної нотаріальної контори Дмітрієвою Е.В. на 1/2 частку житлового будинку, який знаходиться у [ADDRESS] , розташованого на земельні ділянці розміром 726 кв. м., видане на ім`я « [PERSON] , [INFO] рнокпп [NUMBER] », знайшли своє підтвердження. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. За встановлених обставин, які зумовлюють необхідність встановлення факту належності правовстановлюючого документу заявниці і мають для неї юридичне значення, а також неможливість усунення невідповідностей у прізвищі заявниці у вказаному документі іншим шляхом, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved