Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до [PERSON] , Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, Харківської районної державної адміністрації, яким просить визнати за ним, у порядку спадкування за правом представлення право на земельну частку (пай) в КСП «Птахофабрика Зоря», розміром 2,17 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, і належала [PERSON] відповідно до сертифікату серії ХР № 0206693, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER] та право на земельну частку (пай) в КСП «Птахофабрика Зоря», розміром 2,17 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), що знаходиться на території Роганської селищної ради Харківського району Харківської області, і належала [PERSON] відповідно до сертифікату серії ХР № 0206694, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № [NUMBER]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що [PERSON] є рідним онуком [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] і [PERSON] працювали у колективному сільськогосподарському підприємстві «Птахофабрика Зоря» в с. Хролі Харківського району Харківської області. У зв?язку з розпаюванням земель КСП «Птахофабрика Зоря», рішенням Харківської райдержадміністрації Харківської області від 25.09.1997 року N? 818 [PERSON] 05.11.1997 року був виданий сертифікат серії ХР N? 0206693, про належність права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Птахофабрика Зоря», розміром 2,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості. Сертифікат зареєстрований 05.11.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ за N? [NUMBER]. [PERSON] , рішенням Харківської райдержадміністрації Харківської області від 25.09.1997 року за N? 818, був виданий сертифікат серії ХР N? 0206694, про належність йому права на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Птахофабрика Зоря», розміром 2,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості. Сертифікат був зареєстрований 05.11.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ за [NUMBER]. [INFO] [PERSON] помер. На момент смерті він проживав спільно з [PERSON] . Спадщину після померлого прийняла тільки дружина померлого - [PERSON] , яка проживала разом с померлим. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] . На момент смерті [PERSON] позивач проживав спільно з нею за адресою [ADDRESS] .Позивач звернувся до приватного нотаріуса Алекаєвої З.Б. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті бабусі [PERSON] у порядку спадкування за правом представлення. 04.10.2018 року позивач отримав постанова нотаріуса Алекаєвої З.Б. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на право на земельну частку / пай / в розмірі 2,17 в умовних кадастрових гектарах, які перебували в колективній власності КСП «Птахофабрика Зоря», розташованого за адресою с. Хролі Харківського району Харківської області, один з яких належав їй особисто, а інший в свою чергу вона прийняла, але не оформила своїх спадкових прав після смерті [INFO] свого чоловіка - [PERSON] у зв?язку з відсутністю оригіналів сертифікатів. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14.08.2020 провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 11.09.2020 витребувано докази. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26.11.2020 справу призначено до судового розгляду. Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 за N 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, територіальна підсудність справ Харківського районного суду Харківської області та визначена за Полтавським районним судом Полтавської області. На підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 14 листопада 2023 р. дану справу передано до Харківського районного суду Харківської області для розгляду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07.02.2024 справу прийнято до провадження судді Савченка Д.М. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02.04.2025 замінено відповідача. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 21.10.2025 підготовче провадження закрито, призначено справу до судового розгляду. Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON] повідомлявся своєчасно і належним чином, в заяві розглядс парви просив провести без його участі, позов визнав. Представник відповідача Липецької сільської військової адміністрації Харківського району Харківської області в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Харківської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи Головного управління Держгеокадастру у Харківській області в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, надав суду пояснення, в яких зазначив, що оригінал сертифікату ХР №0206964 втрачено, у зв`язку з чим відсутні підстави для оформлення спадщини у нотаріуса. Просив суд розгляд справи проводити розгляд справи без його участі. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з огляду на наступне. [PERSON] є рідним онуком [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Комінтернівським РАЦС 09.04.1982 року, а також свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданий Нескучанською сільрадою Липецького району Харківської області. [PERSON] і [PERSON] працювали у колективному сільськогосподарському підприємстві «Птахофабрика Зоря» в с. Хролі Харківського району Харківської області. У зв?язку з розпаюванням земель КСП «Птахофабрика Зоря», рішенням Харківської райдержадміністрації Харківської області від 25.09.1997 року N? 818 [PERSON] 05.11.1997 року був виданий сертифікат серії ХР N? 0206693, про належність права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Птахофабрика Зоря», розміром 2,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості. Сертифікат зареєстрований 05.11.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ за N? [NUMBER]. [PERSON] , рішенням Харківської райдержадміністрації Харківської області від 25.09.1997 року за N? 818, був виданий сертифікат серії ХР N? 0206694, про належність йому права на земельну частку /пай/ у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Птахофабрика Зоря», розміром 2,17 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості. Сертифікат був зареєстрований 05.11.1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ за [NUMBER]. [INFO] [PERSON] помер. На момент смерті він проживав спільно з [PERSON] . Спадкоємцями першої черги були діти померлого: син [PERSON] - батько позивача, син [PERSON] , а також дружина померлого - [PERSON] . Спадщину після померлого прийняла тільки дружина померлого - [PERSON] , яка проживала разом с померлим. [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та вважається такою, що прийняла спадщину. [PERSON] з заявою про відмову від спадщини не зверталась. Діти померлого спадщину не прийняли, тому що спільно не проживали, з заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору не зверталися, що підтверджується інформаційною довідкою з спадкового реєстру, виданого Сьомою Харківською Державною нотаріальною конторою 26.12.2017 року. Спадщина на сертифікат на право на земельний пай [PERSON] перейшло до [PERSON] . [INFO] помер батько позивача [PERSON] . [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] . На момент смерті [PERSON] позивач проживав спільно з нею за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою N? 1105/0/ 102-17, виданою адміністрацією Слобідського району Харківської міської Ради 13.10.2017 р. і відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Син померлої - відповідач по справі [PERSON] спадок після смерті матері не прийняв. Позивач звернувся до приватного нотаріуса Алекаєвої З.Б. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті бабусі [PERSON] у порядку спадкування за правом представлення. 04.10.2018 року позивач отримав постанова нотаріуса Алекаєвої З.Б. про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] на право на земельну частку / пай / в розмірі 2,17 в умовних кадастрових гектарах, які перебували в колективній власності КСП «Птахофабрика Зоря», розташованого за адресою с. Хролі Харківського району Харківської області, один з яких належав їй особисто, а інший в свою чергу вона прийняла, але не оформила своїх спадкових прав після смерті [INFO] свого чоловіка - [PERSON] у зв?язку з відсутністю оригіналів сертифікатів. За змістом статей 1220, 1221 Цивільного Кодексу України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1222 Цивільного Кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1223 Цивільного Кодексу України передбачено, що у разі відсутності заповіту право на спадкування одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1258 Цивільного Кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Стаття 1261 Цивільного Кодексу України передбачає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 Цивільного Кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ст. 1270 Цивільного Кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ст. 1297 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Так, в статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 № 899-IV визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. Громадянам, зазначеним в абзаці п`ятому частини першої цієї статті, земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно пункту 2 Указу Президента України від 08.08.1995 № 720/95м «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). В статті 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» зазначено, що сільські, селищні, міські ради та районні державні адміністрації в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай). Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до листа Міськрайонного управління у Харківському районі та м. Люботин Головного управління Держтеокадастру у Харківській області від 11.09.2018р. за N? 29/609/0-0.23.061-1092/156-18 [PERSON] належала земельна частка (пай) площею 2,17 умовних кадастрових гектарів в КСП «Птахофабрика Зоря», відповідно до сертифікату ХР N? 0206693 виготовленого на підставі розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 25.09.1997 N? 818 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за [NUMBER]. При цьому, до складу площі 2,17 умовних кадастрових гектарів входять сільськогосподарські угіддя: рілля, пасовища/сіножаті та багаторічні насадження. Листом Міськрайонного управління у Харківському районі та м. Люботин Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 11.09.2018р. N? 29-20-0,23,061-697/126-18 повідомлено, що [PERSON] належала земельна частка (пай) площею 2,17 умовних кадастрових гектарів в КСП «Птахофабрика Зоря», відповідно до сертифікату ХР N? 0206694 виготовленого на підставі розпорядження Харківської районної державної адміністрації від 25.09.1997р. N? 818 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на земельну частку (пай) за [NUMBER]. При цьому, до складу площі 2,17 умовних кадастрових гектарів входять сільськогосподарські угіддя: рілля, пасовища/сіножаті та багаторічні насадження. Як встановлено з відповіді Харківської районної державної адміністрації від 11.09.2018 р. надання дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) не вбачається можливим у зв?язку з відсутністю бланків. Так як оригінали сертифікатів ХР N? 0206693 та XP N? 0206694 були втрачені, я про їх втрату подав оголошення в газету «Слобідський край». Суд вважає, що враховуючи проаналізовані норми законодавства, [PERSON] та [PERSON] належали земельні частки (пай) в КСП «Птахофабрика «Зоря» на території Пономаренківської сільської ради Харківського району Харківської області (на даний час Липецька сільська військова адміністрація Харківського району Харківської області), що підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами. В зв`язку з тим, що у позивача відсутній оригінали сертифікатів на земельну частку (пай) серії ХР № 0206693 на ім`я [PERSON] та серії ХР № 0206694 на ім`я [PERSON] , позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у позасудовому порядку, тому суд вважає необхідним задовольняючи позовну заяву.

Outcome: approved