Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

[PERSON] , через предсьавника адвоката Усатюк Ольгу Василівну, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , про визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини. На обґрунтування позову представник позивача зазначає, що [PERSON] проживав з [PERSON] без реєстрації шлюбу з 2008 по 2017 рік за адресою: [ADDRESS] . За час їхнього спільного проживання, а саме [INFO] у них народився син [PERSON] . Оскільки на час народження дитини сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували, актовий запис про народження дитини був вчинений у відповідності до ч. 1 ст. 135 СК України. Ще у 2021 році позивач виїхав на постійне місце проживання до Польщі, а у 2024 році переїхав до Німеччини, де проживає на даний час. Після повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України м. Херсон опинилося під окупацією. Діти [PERSON] та [PERSON] тимчасово переїхали жити до [PERSON] та його дружини і почали готуватися до від`їзду з міста Херсон. Відповідач [PERSON] відмовилась їхати на підконтрольну Україні територію. 24.04.2022 року [PERSON] зі своєю дружиною та [PERSON] і [PERSON] заїхали на підконтрольну Україні територію, де зареєструвалися як внутрішньо переміщені особи. Рішенням виконавчого комітету Теплицької селищної ради Гайсинського району Вінницької області № 28 від 27.01.2023 року [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та призначено опікуном [PERSON] , [INFO] . [PERSON] неодноразово привозив [PERSON] до позивача у Німеччину та Польщу, де у 2025 році у присутності опікуна було проведено тест ДНК на батьківство. Сумнівів стосовного свого батьківства позивач не має, що і стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Позивач по справі в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення якого повідомлений належним чином. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. Представник позивача - адвокат Усатюк О.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, оскільки достеменно знає, що [PERSON] дійсно являється батьком [PERSON] . Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте судом було вжито усіх можливих заходів, передбачених ст. 128 ЦПК України, для її належного повідомлення. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, [INFO] народився [PERSON] , батьком якого вказаний [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с. 9). Згідно довідки №510-7001118471 від 04.05.2022 року [PERSON] взятий на облік як внутрішньо переміщена особа та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 18). Відповідно до рішення Теплицької селищної ради №28 від 27.01.2023 року малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування, та призначено опікуна [PERSON] (а.с. 12-13). В свідоцтві про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 04 листопада 1977 року, зазначено, що його батьком є [PERSON] , а матір`ю [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28 вересня 1984 року прізвище дружини [PERSON] після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 15). Згідно звіту про дослідження від 01.06.2024 року ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , становить 99,9999% (а.с. 25-27). Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження № 51 від 23.10.2025 року, медико-генетичного центру «Mama Papa», ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , є біологічною бабусею дитини [PERSON] , [INFO] , складає 94,88% (а.с. 30-51). В судовому засіданні [PERSON] , в присутності начальника служби у справах дітей Теплицької селищної ради, вказав, що [PERSON] дійсно являється його батьком, з народження проживав з ним та матір`ю [PERSON] у місті Херсоні. Згодом батько виїхав у Вінницю, а пізніше закордон. Зв`язок із батьком він ніколи не втрачав, спілкується із ним регулярно, відвідував його у Німеччині. Висловив згоду на внесення змін до актового запису про його народження. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] показали, що [PERSON] є сином [PERSON] , від народження піклується про нього, а вони як бабуся та дідусь також постійно беруть участь у житті [PERSON] . В Німеччині умови для проживання [PERSON] позивачем вже створені на належному рівні, він буде забезпечений усім необхідним для повноцінного життя із батьком. Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Отже, відомості про батька дитини [PERSON] записані у відповідності до вимог ст. 135 СК України, оскільки на момент народження дитини мати не перебувала у шлюбі з [PERSON] . У відповідності до вимог ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (надалі Постанова) спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою, котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (п. 6 Постанови). Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №591/6441/14-ц (провадження № 61-6030св18) зазначено, що щодо предмету доказування у даній категорії справи, то СК України будь-яких особливостей не визначає. Підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Судово-медичні експертизи і дослідження з використанням ДНК-аналізу проводяться відповідно до Правил проведення судово-медичних експертиз у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи і виконуються лікарями та судово-медичними експертами-імунологами. При проведенні експертних досліджень керуються Методичними рекомендаціями «Використання ДНК аналізу у судово-медичних експертизах речових доказів та експертизах спірного батьківства (материнства, підміни дітей), розробленими фахівцями Національної бюро судово-медичної експертизи МОЗ України». Згідно із п. 3 зазначених Методичних рекомендацій батьківство вважається доведеним, якщо його ймовірність складає не менше 99,99%. Висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи є підставою для категоричного висновку для визнання батьківства, оскільки ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства (постанова Верховного Суду від 25.08.2020 року у справі №4 78/690/18) Верховний суд у постанові від 23.10.2019 року по справі №382/2559/15-ц, від 19.09.2018 року по справі №761/10732/16-ц, дійшов висновку про те, що тест ДНК (судово-медична (молекулярно-генетична експертиза) станом на сьогоднішній день є єдиним методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини (точність позитивного результату ДНК-аналізу (тобто підтвердження батьківства) складає 99,999999 %). Доказова цінність такого тесту переважає будь-який інший доказ на підтвердження або оспорення кровного споріднення та має вирішальне значення у вирішенні спору даної категорії справ. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає позов доведеним, в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги про визнання батьківства. Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. За приписами частин 1, 4 статті 22 Закону України від 01.07.2010 №2398-VI «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Відповідно до абзацу дев`ятого пункту 2.1 Розділу 2 «Внесення змін до актових записів цивільного стану» наказу Міністерства юстиції України від 12.01.2011 №96/5 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» заява про визнання батьківства, яка є підставою для внесення змін, може бути подана до відділу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання першого примірника актового запису про народження (крім випадків, коли актовий запис про народження складено дипломатичним представництвом або консульською установою України) або за місцем постановлення рішення суду про визнання батьківства. Відтак, ураховуючи обґрунтованість позову в частині визнання батьківства, а також факт реєстрації народження [PERSON] у відповідності до вимог ст. 135 СК України, суд вважає позовні вимоги про внесення змін до актового запису останнього цілком правомірними. Пунктом 2.13.1. «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, передбачено, що підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є в тому числі рішення суду про визнання батьківства, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. У разі, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства розглядаються одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (пункт 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Відповідач [PERSON] надав в судове засідання заяву, визнав позов в повному обсязі, а тому у сукупності з дослідженими доказами у суду є всі законні підстави для задоволення позовних вимог. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved