Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

1.Стислий виклад: 1.1. позиції позивача [PERSON] (надалі за текстом - [PERSON] /позивачка), в особі представника - адвоката Крутько Ірини Миколаївни, яка діє на підставі ордеру серії АХ № 1256319 від 10.06.2025, звернулася до Індустріального районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] (надалі за текстом - [PERSON] /відповідач) предметом якої є: стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON] як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у розмірі частини від заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 23.06.2025 до закінчення [PERSON] навчання; стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суму в розмірі 4 000,00 гривень, в якості додаткових витрат на навчання щомісяця, починаючи з 23.06.2025 до закінчення навчання; стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 5 000,00 гривень, в якості відшкодування витрат на правничу допомогу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що вона народилася [INFO] , її батьки [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 06.03.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську Куп`янського міськрайонного управління юстиції Харківської області. Позивачка прийнята на денну форму навчання за контрактом № Арх-132 з 01.09.2024 до 30.06.2028 в Київський національний університет будівництва і архітектури, за спеціальністю 191 «Архітектура та містобудування», що підтверджується довідкою № 796 від 07.05.2025, вартість якого становить 33 000,00 грн, які наразі сплачує мати позивачки та надає кошти на іншу потреби доньки. Відповідач по справі сплачував аліменти на утримання позивачки, до досягнення 18 річного віку, згідно судового наказу від 13.12.2022, на теперішній час не надає будь-якої матеріальної допомоги, необхідної для її навчання. 1.2.заперечень відповідача Відповідач пропозицію Індустріального районного суду м. Харкова, викладену в ухвалі від 01.07.2025 щодо подання відзиву на позов не використав. 2.заяви, клопотання 30 червня 2026 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника [PERSON] - адвоката Крутько І.М., яка діє на підставі ордеру серії АХ № 1256319 від 10.06.2025, надійшла змінена позовна заява. 17.07.2025 на адресу Індустріального районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» надійшло повідомлення про надання доступу до справи адвокату Харченку Костянтину Сергійовичу, який представляє інтереси відповідача [PERSON] на підставі ордеру серії АХ № 1275265 від 17.07.2025. 18 липня 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника [PERSON] - адвоката Харченка К.С., надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання представнику відповідача додаткового часу на отримання доказів по справі та остаточного формування правової позиції. 13.08.2025 на адресу Індустріального районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» від представника [PERSON] - адвоката Харченка Костянтина Сергійовича надійшло клопотання про витребування інформації уКиївського національного університету будівництва і архітектури денної форми навчання. 13 серпня 2025 року на адресу суду через систему «Електронний суд» надійшло клопотання від представника [PERSON] - адвоката Харченка К.С. про долучення доказів до матеріалів справи. 18.09.2025 на адресу Індустріального районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» від представника [PERSON] - адвоката Харченка К.С. надійшла заява про зміну адреси листування відповідача. 19 вересня 2025 року на електронну пошту суду надійшло повідомлення з [NUMBER] Прикордонного загону Державної прикордонної служби, щодо неможливості прибуття солдата [PERSON] у судове засідання. 25.09.2025 на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника [PERSON] - адвоката Крутько І.М. надійшла заява про розгляд клопотання представника про витребування доказів, розглянути у відсутність позивачки та її представника. 13 листопада 2025 року на адресу Індустріального районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» надійшли витребувані матеріали з Київського національного університету будівництва і архітектури денної форми навчання. 03.12.2025 від представників позивачки та відповідача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи. 15 січня 2026 року на адресу суду через систему «Електронний суд» від представника [PERSON] - адвоката Харченка К.С. надійшли додаткові пояснення по справі, заразом представник відповідача просить суд провести розгляд справи за відсутності відповідача та його представника. 15 січня 2026 року через канцелярію Індустріального районного суду м. Харкова надійшла заява від представника [PERSON] - адвоката Крутько І.М. про надання судом часу для уточнення суми витрат на правничу допомогу та винесення окремого судового рішення з цього питання згідно з ст. 137 ЦПК України. Інших заяв та клопотань, пов`язаних з розглядом справи, від учасників справи до суду не надходило. 3.інші процесуальні дії у справі Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 23.06.2025 справа № 644/5514/25 визначена на розгляд судді Паляничко Д.Г. На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, 27.06.2025 судом сформовано засобами «Електронний суд» відповідь з Єдиного державного демографічного реєстру № 1524828, згідно з якою місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . За інформацією довідки № 6332-7500357565 від 21.04.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 01.07.2025 позов прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі № 644/5514/25 та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Ухвалою Індустріального районного суду м. Харкова від 25.09.2025 витребувано докази у Київського національного університету будівництва і архітектури денної форми навчання. Позивачка у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно. Представник позивачки - адвокат Крутько І.М. у судовому засіданні підтримала наданий позов [PERSON] у повному обсязі та просила суд стягнути з [PERSON] на утримання його повнолітньої доньки [PERSON] , яка продовжує навчання, аліменти у розмірі частини від його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 23.06.2025 до закінчення [PERSON] навчання, а також стягнути 4 000,00 гривень, в якості додаткових витрат на навчання щомісяця, починаючи з 23.06.2025 до закінчення навчання. Крім цього, адвокат Крутько І.М. просила суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 5 000,00 гривень, в якості відшкодування витрат на правничу допомогу, з подальшим винесенням додаткового судового рішення після надання додаткових доказв та уточнення суми витрат на професійну допомогу. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно, матеріали справи містять заяву, у якій просять суд здійснити розгляд справи за їх відсутності. 4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази, мотиви їх відхилення та врахування, мотивована оцінка суду аргументів сторін, порушені чи оспорені права, за захистом яких мало місце звернення до суду. Вирішуючи спір, суд установив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо виконання батьком обов`язку утримувати свою дитину, зокрема щодо стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Судом установлено, що [INFO] народилася [PERSON] , про що в Книзі реєстрації народжень 06.03.2007 зроблено відповідний актовий запис за № 89, батьками [PERSON] є: мати - [PERSON] , батько - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06.03.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську Куп`янського міськрайонного управління юстиції Харківської області. Заочним рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 21.12.2018 шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 11 серпня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп`янську Куп`янського міськрайонного управління юстиції в Харківській області, актовий запис № 219, розірвано. Судовим наказом Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13.12.2022 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі частини його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 02 грудня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття та судовий збір в розмірі 248 грн 10 коп. Згідно договору про навчання № Арх-132 у Київському національному університеті будівництва і архітектури, укладеного між Київським національним університетом будівництва і архітектури та [PERSON] (вступник) та/або [PERSON] (законний представник), предметом якого є навчання у закладі вищої освіти. Згідно умов договору, фінансування навчання здійснюється за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб. Відповідно до договору про надання платної освітньої послуги № АРХ-13341 від 14.08.2024, укладеним між Київським національним університетом будівництва і архітектури та [PERSON] , для здобувача вищої освіти [PERSON] , суд вбачає, що предметом є фінансові зобов`язання замовника щодо оплати освітньої послуги, що надається здобувачу закладом. Загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить (без урахування інфляції) 132 000,00 грн. Вартість платної освітньої послуги за один навчальний рік визначається наказом ректора та складає 33 000,00 грн. З додаткової угоди від 17.06.2025 до Договору № АРХ-13341 від 14.08.2024 про надання платної освітньої послуги Київським національним університетом будівництва і архітектури укладеної між [PERSON] та КНУБА, вбачається, що загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить (без урахування інфляції) 143 880 грн 00 коп. вартість платної освітньої послуги за один навчальний рік визначається наказом ректора та становить 36 960 грн 00 коп, що складається з вартості другого року навчання, збільшеної на індекс (рівень) інфляції за 2024 календарний рік. Судом установлено, що 26.01.2024 АТ «СК «ББС Іншуранс» та [PERSON] уклали договір № 002-804441/018ДВ страхування відповідальності студентів, які проживають в гуртожитку перед третіми особами, відповідно до якого передача Страхувальником за плату ризику, визначеного в п. 6.2. цього Договору, пов`язаного з об`єктом страхування, Страховику на умовах, визначених цим Договором. Згідно з повідомлення АТ «СК «ББС Іншуранс» сума страхового платіжу за договором страхування відповідальності студентів, які проживають в гуртожитку перед третіми особами № 002-804441/018ДВ становить 525,00 грн, яка сплачена [PERSON] , шляхом внесення коштів у сумі 525,00 грн з призначенням платежу страховий платіж згідно Договору (полісу) № 002-00804441/018ДВ від 26.08.2024, [PERSON] , що підтверджується дублікатом чека від 26.08.2024. З дублікату чека від 26.08.2024 судом вбачається, що [PERSON] внесено кошти у сумі 9 600,00 грн з призначенням платежу гуртожиток [PERSON] в гуртожитку 3 і табельний 88648. Судом установлено, що [PERSON] дійсно є студенткою 1 курсу архітектурного факультету Київського національного університету будівництва і архітектури денної форми навчання. Навчання в КНУБА закінчується 30.06.2028, що підтверджується довідкою, виданої Київським національним університетом будівництва і архітектури № 796 від 07.05.2025, та студентським квитком серії [NUMBER] , виданим 02.09.2024, термін дії якого до 30.06.2028. Згідно інформації, наданої Київським національним університетом будівництва і архітектури вбачається, що [PERSON] навчається у Київському національному університеті будівництва і архітектури за освітнім рівнем бакалавр, спеціальністю 191 «Архітектура та містобудування», освітньою програмою «Архітектура та містобудування» Зарахована на навчання за кошти фізичних/юридичних осіб наказом від 16.08.2024 №1601/2. Вартість навчання за один навчальний рік згідно з договором про надання платної послуги від 14.08.2024 №АРХ-13341 складає 33000,00 грн. Згідно з даним договором, платником за договором є [PERSON] . Оплата за навчання за перший семестр була здійснена замовником 20.08.2024 у розмірі 16500 грн. Відповідно до Порядку реалізації експериментального проєкту щодо надання державних грантів на здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Документ сформований в системі «Електронний суд» 12.11.2025 1 Міністрів України від 18 липня 2024 № 822 [PERSON] отримала державний грант на 2024/2025 навчальний рік у розмірі 33000,00 грн (тридцять три тисячі гривень, 00 копійок) двома рівними частинами. Перший платіж у розмірі 16500,00 грн (шістнадцять тисяч п`ятсот гривень, 00 копійок) був отриманий університетом 05.11.2024, другий платіж у розмірі 16500,00 грн (шістнадцять тисяч п`ятсот гривень, 00 копійок) - 26.03.2025. За заявою замовника, [PERSON] , кошти у розмірі 16500 грн були повернуті 30.05.2025 за реквізитами, вказаними у договорі про надання платної послуги, оскільки розмір наданого державного гранту повністю покрив вартість навчання здобувачки, [PERSON] , за перший рік навчання. Заразом повідомлено, що [PERSON] стипендію не отримує. Згідно з платіжною інструкцією № 0.0.3834652700.1 від 20.08.2024, судом установлено, що [PERSON] сплатила на рахунок КНУБА 16 500,00 грн з призначенням платежу: [PERSON] ; код платежу 25010100, № договору АРХ-13341 за навчання 1 семестр. З довідки про доходи № 12-6/25 від 12.06.2025 [PERSON] вбачається, що остання справді працює у ФОП [PERSON] на посаді касир торговельного залу, та отримала загальну суму доходу за період з червня 2024 року по травень 2025 року - 87 788 грн 27 коп. За інформацією з довідки в/ч [NUMBER] № 08/3643 від 07.08.2024, яка видана солдату [PERSON] старшому майстру групи спеціальних робіт відділення інженерних робіт відділу інженерної підтримки [INFO] (військова частина [NUMBER] ) Державної прикордонної служби України про те, що останній з 28.10.2023 проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] та з 26.03.2024 по цей час безпосередньо бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. [PERSON] є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] виданого 28.02.2025. Судом установлено, що [PERSON] перераховував кошти на рахунок [PERSON] у сумі 5 000,00 грн 12.06.2025, що підтверджується платіжною інструкцією № Р24A4448268026D8650; 5 000,00 грн 26.06.2025, що підтверджується платіжною інструкцією № P24A4508659044D2575; 15 000,00 грн 27.02.2025, що підтверджується платіжною інструкцією № P24A3979485243D5284. 5. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Суд під час розгляду справи керується принципом верховенства права та розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4ст. 10 ЦПК України). Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифіковано Україною 27.02.1991) Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно частин 1, 2 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Основні засади правовідносини, пов`язаних із стягненням аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, а також їхні права та обов`язки, регулюються главою 16 Сімейного кодексу України (надалі за текстом - СК України), яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 СК України). Статтею 51 Конституції України, яка кореспондує ч. 1 ст. 180 СК України, встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. За приписами ст.141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, а розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За правилами ч. 3 ст. 199 СК України право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За приписом ч. 1 ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. За правилами ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Європейський суд з прав людини наголошує, що пункт 1 статті 6 гарантує кожному право порушити в суді чи відповідному органі будь-який позов, який стосується його цивільних прав та обов`язків; таким чином, пункт передбачає «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, тобто право порушувати в судах позов для вирішення цивільного спору. Відповідно до статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено ст. 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання. Судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Відповідно до ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений ст.16 ЦК України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Частиною 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. 6. Висновки суду. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Матеріалами справи знаходить своє підтвердження факт, що повнолітня донька відповідача [PERSON] - [PERSON] є студенткою першого курсу архітектурного факультету Київського національного університету будівництва і архітектури денної форми навчання, на платній основі, що підтверджується договором про надання платної послуги від 14.08.2024 № АРХ-13341, та не заперечується та визнається стороною відповідача. Суд бере до уваги надані позивачкою докази щодо оплати її освітніх послуг наданих Київським національним університетом будівництва і архітектури за один навчальний рік, вартість яких складає 33 000,00 грн станом на 2024 рік за договором про надання платної освітньої послуги № АРХ-13341 від 14.08.2024 та 36 960 грн 00 коп за другий рік навчання за умовами додаткової угоди від 17.06.2025 до Договору № АРХ-13341 від 14.08.2024, а також враховує сплачені [PERSON] кошти у сумі: - 525,00 грн згідно з Договором (полісу) страхування відповідальності студентів, які проживають в гуртожитку перед третіми особами № 002-00804441/018ДВ від 26.08.2024, з призначенням платежу страховий платіж [PERSON] , що підтверджується дублікатом чека від 26.08.2024; - 9 600,00 грн з призначенням платежу гуртожиток [PERSON] в гуртожитку 3 і табельний 88648, що підтверджується дублікатом чека від 26.08.2024, а також 16 500, 00 грн за перший семестр навчання [PERSON] за договором № Арх-132 від 14.08.2024, що підтверджується платіжною інструкцією від 20.08.2024. Заразом, суд ставиться критично до доводів позивача щодо повного забезпечення її потреб та навчання за договором про надання платної освітньої послуги № Арх-132 від 14.08.2024 з 01.09.2024 до 30.06.2028 в Київському національному університеті будівництва і архітектури на денній формі платного навчання, лише матір`ю [PERSON] , оскільки судом установлено, та не спростовано позивачем, що [PERSON] отримала державний грант відповідно до Порядку реалізації експериментального проєкту щодо надання державних грантів на здобуття вищої освіти, затвердженого постановою Кабінету Документ сформований в системі «Електронний суд» 12.11.2025 1 Міністрів України від 18 липня 2024 № 822 на 2024/2025 навчальний рік у сумі 33 000,00 грн, який повністю покрив вартість навчання здобувачки, [PERSON] , за перший рік навчання, тому матері позивачки [PERSON] , сплачені попередньо кошти за перший рік навчання [PERSON] у розмірі 16500 грн були повернуті 30.05.2025 за реквізитами, вказаними у договорі про надання платної послуги. Окрім зазначеного вище, суд бере до уваги, надані відповідачем платіжні інструкції № Р24A4448268026D8650 від 12.06.2025, № P24A4508659044D2575 від 26.06.2025 та № P24A3979485243D5284 від 27.02.2025, на суму 5 000,00 грн, 5 000,00 грн та 15 000,00 грн відповідно, згідно з якими вбачається переказ коштів від платника [PERSON] на рахунок отримувача [PERSON] , що повністю спростовує доводи позивача про повне матеріальне утримання [PERSON] лише матір`ю - [PERSON] , і не ненадання батьком будь-якої допомоги, що не відповідає дійсним обставинам справи та вводить суд в оману, оскільки вище зазначені платіжні інструкції свідчать про надання фінансової допомоги безпосередньо позивачеві відповідачем. Суд зауважує, що Сімейний кодекс України встановлює принцип рівності прав та обов`язків батьків, та їх рівність брати участь у матеріальних витратах, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Суд бере до уваги надані позивачем дані про офіційне працевлаштування обох батьків, зокрема довідку про доходи № 12-6/25 від 12.06.2025 [PERSON] вбачається, що остання справді працює у ФОП [PERSON] на посаді касир торговельного залу, та довідку з в/ч [NUMBER] № 08/3643 від 07.08.2024, згідно якої вбачається, що солдат [PERSON] з 28.10.2023 проходить військову службу у військовій частині [NUMBER] та з 26.03.2024 по цей час безпосередньо бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Суд критично ставиться до доводів позивачки щодо стягнення з відповідача щомісячно додаткових витрат у сумі 4 000,00 грн на оплату гуртожитку, де [PERSON] проживає під час навчання, а також на компенсацію вартості підручників, додатків програмного забезпечення та додаткових факультативів, які надаються на платній основі, оскільки позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження вище зазначених витрат на суму 4 000,00 грн щомісячно, а також суд ураховує, що додаткові витрати згідно з ст. 185 СК України зумовлені особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються на утримання дитини, що повністю узгоджується з правовим висновком висвітленим у постанові Верховного Суду України № 6-1489цс17 від 13 вересня 2017 року. Окрім цього, суд не бере посилання позивачки на ст. 185 СК України, оскільки 25 лютого 2025 року позивачка набула повноліття і не є дитиною, у зв`язку з цим правовідносин щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання та потребують матеріальної допомоги регулюються главою 16 СК України, у спосіб сплати аліментів згідно ст. 199, 200, 201 цього Кодексу. Так, за приписами ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, тобто з аналізу зазначених норм права вбачається, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання передбачений статтею 199 СК України. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Суд на виконання вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України під час вибору і застосування норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 24 лютого 2016 у справі № 6-1296цс15, від 16 лютого 2022 року у справі № 381/2423/20 (провадження № 61-17937св21) та Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 638/13860/16-ц (провадження № 61-16115св19) та від 08 травня 2023 року № 756/9882/19 (61-2065св23), згідно з якими у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Суд ставиться критично до тверджень відповідача про відсутність предмета спору у цій справі, оскільки він добровільно продовжує утримувати свою доньку, шляхом сплати коштів на її особисту банківську карту, що підтверджується долученими до справи платіжними інструкціями № Р24A4448268026D8650 про переказ 5 000,00 грн від 12.06.2025 отримувачу [PERSON] ; № P24A4508659044D2575від 26.06.2025 на переказ 5000,00 грн та № P24A3979485243D5284 від 27.02.2025 на переказ 15 000,00 грн отримувачу [PERSON] , а також скриншотом листуванням з донькою. Так, суд не бере до уваги наданий відповідачем зняток з телефону щодо листування з позивачкою, оскільки з нього не вбачається за можливе ідентифікувати учасників листування, крім цього суд зауважує, що добровільне надання грошових коштів відповідачем позивачу носить поодинокий характер та надаються вибірково за власним вибором, але позбавляють обов`язку, покладеного на нього законом, зокрема й по утриманню повнолітньої доньки, яка продовжує навчання на утримання до двадцяти трьох років, за умови, що донька буде продовжувати навчання, при цьому, суд виходить із захисту інтересів позивача, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який вона мала б тоді, коли б утримувалася обома батьками, оскільки визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача. Суду не надано доказів, що унеможливлюють виконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, які б свідчили про наявність підстав для звільнення його від обов`язку утримувати повнолітню доньку на період її навчання, тому суд дійшов висновку про наявність передбачених ст. 199 СК України підстав для виникнення у відповідача обов`язку на участь в утриманні повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Отже, суд обґрунтовано дійшов переконання про можливість стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки, на час її навчання у Київському національному університеті будівництва і архітектури, у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з 23 червня 2025 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років, за умови, що донька буде продовжувати навчання. У разі припинення [PERSON] навчання у навчальному закладі відповідно до вимог ч. 2 ст. 199 СК України, право на її утримання припиняється. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають сплаті, суд враховує, що [PERSON] навчається у навчальному закладі, відомостей щодо наявності на утриманні відповідача неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, або ж інших обставин, які б виключали можливість відповідача брати участь у матеріальному забезпеченні повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суду не надано. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, яким є 23.06.2025. З огляду на викладене, враховуючи категорію справи, а саме стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка на період навчання не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані в рівній мірі утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення 23 років. Суд зауважує, що згідно з ч.1ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Отже, позовна заява підлягає частковому задоволенню, зокрема стягненню з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на її утримання як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця починаючи з 23.06.2025 і до закінчення навчання, але не більше, ніж до досягнення нею 23-х річного віку, а в іншій частині позову судом відмовлено. 7. Розподіл судових витрат За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. За приписами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. 15 січня 2026 року через канцелярію Індустріального районного суду м. Харкова надійшла заява від представника [PERSON] - адвоката Крутько І.М. про надання судом часу для уточнення суми витрат на правничу допомогу та винесення окремого судового рішення з цього питання згідно з ст. 137 ЦПК України, про що адвокат повідомила суд під час судових дебатів у справі, тому суд під ухвалення рішення по справі вирішує питання лише щодо судового збору. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1, 2 ст.141 ЦПК). Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи наведене, оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а судовий збір підлягає розрахунку за ставкою 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок, отже в порядку ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у сумі 605,60 коп, тобто пропорційно заявленим позовних вимогам. Заразом, при зверненні до суду з означеним позовом [PERSON] не сплачено судовий збір, оскільки позивачка звільнена від його сплати на підставі п.3. ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Згідно з вимогами ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд дійшов переконання про стягнення з [PERSON] , відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, в дохід держави судовий збір у сумі 605,60 коп, тобто пропорційно заявленим позовних вимогам. Враховуючи викладене вище,

Outcome: partial