Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

03.11.2025 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на двох неповнолітніх дітей. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та є батьками неповнолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу з відповідача [PERSON] на підставі судового рішення стягуються аліменти на утримання дітей. У зв`язку із розвитком здібностей дітей, які навчаються в музичній школі, а також необхідністю забезпечити належним чином дистанційне навчання дітей, у зв`язку із карантином в період із 2019 до 2023 років, а з 2022 року - воєнним станом, виникли додаткові витрати, в покритті яких відповідач участі не приймає. Такі витрати полягають у придбанні складових до музичного інструменту, мобільних телефонів, що підтримують актуальні додатки та застосунки, канцелярського приладдя, оплаті батьківських внесків за навчання в музичній школі, витрат на лікування від гострих респіраторних захворювань, в стоматологічній поліклініці, а також витрат на підготовчі заняття перед вступом старшого сина до навчального закладу для здобуття фахової передвищої освіти. З урахуванням викладеного, враховуючи рівність прав та обов`язків обох батьків щодо дітей, позивачка просила стягнути із [PERSON] додаткові витрати на утримання дітей в сумі 40037,00 грн щорічно, як половину вартості витрат на освіту та медичне обслуговування дітей, належну до сплати батьком. Ухвалою судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 13.11.2025 відкрите провадження у справі, розгляд справи проводиться за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторонам встановлений строк для подання письмових заяв по суті справи. 05.12.2025 відповідачем [PERSON] поданий відзив, за змістом якого проти задоволення позову заперечує. Відповідні заперечення обґрунтовуються тим, що відповідач належним чином сплачує аліменти на утримання обох синів, що відраховуються з належної йому заробітної плати, заборгованості не має. Зазначені позивачкою додаткові витрати не підлягають стягненню, оскільки за своєю суттю не є додатковими витратами в значенні, наведеному в ст. 185 СК України, а є повсякденними витратами, що мають покриватися в рівній мірі за рахунок обох батьків, з його буку за рахунок аліментів. Позивачкою не надано належних та допустимих доказів, що дітям надаються платні послуги в музичній школі, що нею оплачені, а внесені [PERSON] платежі не є благодійними внесками на рахунок відповідного закладу. Крім того, позивачкою належним чином не обґрунтовано потребу в придбанні складових до музичного інструменту, двох мобільних телефонів, а з наданих документів не вбачається отримання сином лікування в стоматологічній поліклініці. Щодо оплати додаткових курсів, що надаються на базі коледжу, то такі, відповідно до усталеної практики судів касаційної інстанції, не є додатковими витратами на дитину, що зумовлені особливими обставинами. У зв`язку із викладеним у задоволенні позовних вимог просив відмовити, на підтвердження власних доводів надав звіт про здійснені відрахування та виплати із місця роботи. 12.12.2025 позивачкою [PERSON] подано відповідь на відзив, відповідно до якої остання сплачувала внески на навчання синів у музичній школі, такі передбачені умовами договору про навчання та є обов`язковими, а не добровільними. У зв`язку із навчанням старшого сина на відділенні духових та ударних інструментів, а молодшого відділенні образотворчого мистецтва, виникла потреба в сплаті батьківських внесків щомісячно, а також придбання складових до музичних інструментів, канцелярського приладдя. Щодо придбання мобільних телефонів, то такі витрати спрямовані на створення обом дітям належних умов для дистанційного навчання, доступу до мобільних додатків та застосунків, що використовуються в навчальному процесі, а потреба в дистанційному навчанні вимушена, пов`язана із небезпеками та обмеженнями, що існують у зв`язку із обставинами воєнного стану. Позивачка належними документами, а саме виписками, де містяться записи про лікарські призначення, а також розрахунковими документами про придбання медичних препаратів та лікарських засобів, підтвердила витрати, пов`язані із лікуванням синів, такі є незапланованими, виникають раптово та завжди мають додатковий характер. Наполягала на задоволенні позовних вимог, на підтвердження власних доводів надала додаткові документи додаток до договору про навчання. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. 06.09.2013 між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб, який розірвано рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30.07.2018. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу залишилися проживати з матір`ю [PERSON] . Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02.12.2021 у справі №703/1912/21, провадження 2/703/1152/21, що набрало законної сили 04.01.2022, задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, стягнуто з останнього аліменти на утримання дітей синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи із 22.06.2021 і до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] сплачує аліменти на двох дітей, що підтверджується звітом про здійснені відрахування та виплати АТ «Укрзалізниця», Виробничий підрозділ «Локомотивне депо ім. Т.Г.Шевченка» Регіональної філії «Одеська залізниця», де за період із серпня 2021 до квітня 2024 вбачається утримання 1/3 заробітку для сплати аліментів, зазначені відповідні суми. Діти знаходиться на утриманні позивача, що вказано в позовній заяві, підтверджується рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02.12.2021 у справі №703/1912/21 та не було спростовано відповідачем. Доказів проживання відповідача спільно з дітьми, матеріали справи не містять. У період з 01.09.2020 до 30.09.2025 позивачкою [PERSON] сплачено 10197,00 грн батьківських оплат за навчання в Смілянській дитячій музичній школі №2 на відділенні образотворчого мистецтва [PERSON] , 2009 р.н. та 9694,00 грн за навчання на відділенні духових та ударних інструментів [PERSON] , 2014 р.н., що підтверджується довідками від 24.09.2025 №8 та №9. 01.07.2025 позивачка сплатила 2000,00 грн за курси в інтересах [PERSON] на користь Смілянського промислово-економічного коледжу Черкаського державного технологічного університету, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції від 01.07.2025. Також позивачкою [PERSON] придбано специфічне приладдя, пов`язане із музичними заняттями тростини для кларнету та зошит для нот на загальну суму 522,00 грн, що підтверджується копіями розрахункових документів. 09.06.2024 позивачка придбала в фізичної особи-підприємця [PERSON] 2 мобільні телефони та додаткові комплектуючі до них, всього на суму 14994,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією. В позовній заяві та додатках міститься також обґрунтування тих обставин, що внаслідок гострих респіраторних інфекцій верхніх дихальних шляхів обох дітей в вересні 2025 року позивачка здійснила витрати на їх лікування, а саме придбання лікарських засобів та медичних препаратів, що підтверджується копіями лікарських заключень, що містять відомості про призначене лікування, а також копіями розрахункових документів. Крім того, позивач посилається на ту обставину, що 10 та 22 жовтня 2025 року молодшому синові, [PERSON] проведене лікування в КНП «Смілянська міська стоматологічна поліклініка Смілянської міської ради», відповідні витрати склали 836,91 грн. Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Статтями 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Ратифікувавши у 1991 році Конвенцію про права дитини 1989 року, Україна прийняла на себе міжнародно-правові зобов`язання по здійсненню міжнародних стандартів прав дитини, відповідно до яких повинна забезпечити добробут, охорону здоров`я, житло, освіту для кожної дитини без будь-якої дискримінації, забезпечити якнайкраще здійснення інтересів і прав дитини в усіх сферах суспільного життя. Норми цієї Конвенції, відповідно до ст. 9 Конституції України діють як складова національного законодавства України з 27 вересня 1991 року, тобто з часу її ратифікації Україною. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (частина друга статті 185 СК України). Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких визначений зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні. Такі особливі обставини є індивідуальними у кожному конкретному випадку, підлягають доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, необхідно враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Вказаний висновок сформульований в постанові ВС від 29.04.2022 в справі №761/27222/20. За обставинами даної справи, двоє неповнолітніх дітей перебувають на утриманні позивачки [PERSON] , відомості про джерела її доходу судові не надані, а відповідачем [PERSON] в період до квітня 2024 року сплачувалися аліменти шляхом утримання 1/3 частини його заробітку. З огляду на положення Законів України про Державний бюджет за період із 2021 до 2024 років, враховуючи розмір присуджених рішенням суду від 02.12.2021 до стягнення з відповідача аліментів, суд не вбачає ознак допущення з боку відповідача істотної заборгованості зі сплати аліментів за період до квітня 2024 року, відомості про сплату відповідачем аліментів в період після квітня 2024 в матеріалах справи відсутні, сторонами не надані, так само як і відомості про працевлаштування відповідача у вказаних період, наявність в нього доходу. Водночас, останній у власних доводах не посилається на відсутність в нього змоги надавати утримання неповнолітнім дітям або ж наявність пов`язаних із цим перешкод, як погіршення стану здоров`я чи непрацездатність. Предметом позову є стягнення із батька дітей частини витрат на навчання обох синів у музичній школі, пов`язаного з цим придбання спеціалізованого приладдя, канцелярських виробів, оплату додаткових курсів старшому синові на базі коледжу, купівлю лікарських засобів та медичних препаратів у зв`язку із гострими респіраторними захворюваннями обох дітей, отримання медичної допомоги одним з дітей в стоматологічній поліклініці, а також купівлю мобільних телефонів та приналежностей до них. Аналіз норм чинного СК України вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Відповідні положення стосуються особливих обставин, приблизний перелік яких надається статтею 185 СК України. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов (постанова ВС від 01.04.2019 в справі №545/819/18). Застосовуючи такий підхід до обставин даної справи, суд доходить до висновку, що позивачкою належними та допустимими доказами доведено постійне, починаючи із 01.09.2020, систематичне відвідування обома дітьми музичної школи, внаслідок чого [PERSON] змушена здійснювати витрати на оплату навчання. Обов`язковість відповідних виплат вбачається із наданого позивачкою додатку до договору про навчання, їх розмір судом встановлений із довідок та розрахункових документів про придбання приладдя, необхідного для занять музикою. При цьому із наданих позивачкою документів вбачається застосування до обох синів заохочень за здобутки у мистецькій галузі, що підтверджується подяками та грамотами. Враховуючи, що в матеріалах відсутні відомості про час, з якого діти проживають із відповідачкою та відповідно утримуються нею, вказані витрати в рівних частках, починаючи із початку навчання у вересні 2020 року, покладаються на обох батьків, відтак вбачаються підстави для стягнення із відповідача половини відповідних витрат на розвиток творчих здібностей дітей. При цьому із наявних матеріалів не слідує підстав покладати відповідні витрати на відповідача щорічно, їх розмір визначений позивачкою за період 2020-2025 років, термін закінчення навчання в музичній школі не вказаний, а за таких умов такі витрати мають бути компенсовані [PERSON] одноразово. Відповідно до висновку, сформульованого ВС в постанові від 12.01.2022 у справі №545/3115/19, витрати, зокрема, на лікування, відвідування секцій і позашкільних закладів не є додатковими витратами у розумінні вимог СК України та охоплюються розміром аліментів, що стягуються з одного з батьків на утримання дитини, а за змістом постанови ВС від 29.04.2022 у справі №761/27222/20 підготовка до зовнішнього незалежного оцінювання, заняття з репетитором для підготовки до вступу до вищого навчального закладу, придбання посібників не може вважатися розвитком особливих здібностей дитини та відповідно бути особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України. Вказане виключає стягнення із відповідача витрат на лікування синів від гострих респіраторних захворювань в вересні 2025 року, отримання лікування [PERSON] в КНП «Смілянська міська стоматологічна поліклініка Смілянської міської ради», а також за додаткові курси, пов`язані з прагненням [PERSON] вступити до закладу фахової передвищої освіти, оскільки вказані витрати позивачки не належать до тих, що підлягають розподілу відповідно до ст. 185 СК України. З тих же підстав суд відмовляє і у стягненні із [PERSON] витрат на придбання канцелярського приладдя, бо купівля такого не належить до додаткових витрат, зумовлених особливими обставинами (постанова ВС від 31.01.2020 у справі №484/2230/17). При вирішенні вимоги про стягнення із [PERSON] витрат на придбання синам мобільних телефонів та приналежностей до них, суд керується наступним. 11.03.2020 Кабінет Міністрів України виніс постанову №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2». Дію карантину, встановленого цією постановою, продовжено на всій території України згідно з Постановами КМУ №392 від 20.05.2020, №500 від 17.06.2020, №641 від 22.07.2020, №760 від 26.08.2020, №956 від 13.10.2020, №1236 від 09.12.2020, №104 від 17.02.2021, №405 від 21.04.2021, №611 від 16.06.2021, №855 від 11.08.2021, №981 від 22.09.2021, №1336 від 15.12.2021, №229 від 23.02.2022, №630 від 27.05.2022, №928 від 19.08.2022, №1423 від 23.12.2022, №383 від 25.04.2023. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який діє до теперішнього часу. Відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України від 08.09.2020 №1115 «Деякі питання організації дистанційного навчання», затверджене Положення про дистанційну форму здобуття повної загальної середньої освіти. Розділом ІІІ Положення передбачено вимоги до організації освітнього процесу з використанням технологій дистанційного навчання. Технології дистанційного навчання можуть використовуватися закладами освіти під час організації здобуття освіти за різними формами (очною (денною, вечірньою), заочною, мережевою, екстернатною, сімейною (домашньою), педагогічним патронажем). Технології дистанційного навчання під час організації здобуття освіти за різними формами можуть використовуватися для, зокрема, забезпечення освітнього процесу під час надзвичайних ситуацій природного та техногенного походження, карантину (застосування протиепідемічних заходів), збройного конфлікту, введення воєнного стану, інших обставин, які об`єктивно унеможливлюють відвідування закладів освіти (далі - надзвичайні обставини) (п. 1, підп. 5 п. 2 розділу ІІІ Положення). Системотехнічне забезпечення дистанційного навчання в закладі освіти забезпечує засновник закладу освіти (п. 2 розділу IV Положення). При цьому, покладаючи технологічне забезпечення навчального процесу на засновника освітнього закладу, чинне законодавство не визначає, за рахунок яких засобів відбуватиметься забезпечення доступу до технологічної складової дистанційного навчального процесу для кожного із здобувачів освіти окремо, що з огляду на норми глави 15 СК України, є логічним та покладається на батьків (або осіб, які їх замінюють). Отже, придбання засобів, що роблять можливим дистанційне залучення дитини до навчального процесу в умовах, передбачених підп. 5 п. 2 розділу ІІІ Положення, що за своєю суттю є винятковими та надзвичайними, на переконання суду, в рівній мірі покладається на обох батьків, відтак позовні вимоги в даній частині належить задовольнити, а з огляду на те, що вказані витрати не можуть вважатися щорічними, такі підлягають стягненню одноразово, що не позбавляє позивачку, на утриманні якої перебувають двоє неповнолітніх дітей, права ініціювати розподіл наступних витрат, у разі, коли вони виникнуть у майбутньому. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути половину обґрунтованих належним чином додаткових витрат позивачки на дітей, що пов`язані із розвитком особливих здібностей дітей, а також придбання їм засобів для дистанційного навчання в період карантину та воєнного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про оплату додаткових витрат на дитину. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відтак, враховуючи, що позивач при зверненні до суду з даною позовною заявою, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору та приймаючи до уваги, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, суд вважає за необхідне, з урахуванням вимог п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір (пропорційно до розміру задоволених позовних вимог). На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: partial