Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

У позовній заяві представник позивача просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача 31 633,98 гривень заборгованості за кредитним договором № 316956894 від 10.02.2023. Вимоги обґрунтовано тим, що кредитний договір № 316956894 від 10.02.2023 відповідач як позичальник уклала із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» у відповідності до положень Закону Україну «Про електронну комерцію». За умовами кредитного договору ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало на банківську картку відповідача № 5375-23ХХ-ХХХХ-2251, вказану нею у заявці при укладенні договору, кредитні кошти в сумі 14 200,00 грн на умовах строковості, зворотності та платності. Право вимоги до відповідача за цим договором перейшло до позивача ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» на підставі договору факторингу від 08.07.2025 №08/07/25-Е, укладеного із ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс», яке, у свою чергу, набуло права вимоги до відповідача за укладеним із ТОВ «Таліон Плюс» договором факторингу від 10.10.2024 №10/1024-01, яке, у свою чергу, набуло права вимоги до відповідача на підставі укладеного із первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договору факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01 з подальшими додатковими угодами щодо продовження терміну дії договору факторингу. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем станом на дату подання цієї позовної заяви становить 31 633,98 грн, яка складається із заборгованості по тілу кредиту в сумі 5 967,60 грн та заборгованості по відсотках в сумі 25 666,38 грн. Станом на дату подання позовної заяви на рахунок позивача не надходили кошти від відповідача для погашення кредитного боргу. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 08 вересня 2025 року, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу поштового відправлення з копією вказаної ухвали, ухвалою від 29 вересня 2025 року судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 03 грудня 2025 року від представника відповідача через систему Електронний суд надійшов відзив на позовну заяву, в якій остання просила у задоволенні позову відмовити, а розгляд справи проводити у її та відповідача участі. Від представника позивача 04.12.2025 надійшла відповідь на відзив. в якій останній просив позов задовольнити повністю. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін від учасників справи до суду не надходили. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. 10.02.2023 року ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та Відповідач з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку Закону України «Про електронну комерцію» уклали договір № 316956894 (далі - Договір), за умовами якого ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» надає [PERSON] кредитні кошти в розмірі 14 100,00 гривень на 30 днів від дати отримання кредиту ("Дисконтний період") (п.п.3.1., 3.2. Договору). Сторони погодили, що встановлений в п. 3.1. Договору строк Дисконтного періоду може бути продовжено Позичальником, шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, що Позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів активовано функцію продовження строку Дисконтного періоду.(п.3.2. Договору). На момент укладення цього договору, сторони дійшли згоди, що орієнтовна дата погашення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є датою закінчення Дисконтного періоду кредитування - 12.03.2023, а саме протягом 30 (тридцяти) днів від дати отримання першого траншу Позичальником. (п.7.1.Договору). У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 10.02.2023 строк кредиту заначено:30. За користування Кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Процентна ставка на момент укладення договору складає 2,10 відсотків в день від суми залишку кредиту. (п.8.1,8.3). Перерахування кредитних коштів в сумі 14 200,00 грн на банківський рахунок відповідача, який вона зазначила у заявці на отримання грошових коштів в кредит від 10.02.2023, підтверджується наданою АТ «А-БАНК» інформацією від 23.09.2025. Відповідно до зробленого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» розрахунку заборгованість [PERSON] станом на 30.05.2023 становить 24342,95 грн/ Із цього розрахунку також встановлено, що [PERSON] здійснила платіж за цим договором на суму 18 073 гривень, які зараховано в погашення відсотків в сумі 8232,40 гривень та 9 840,60 копійок в погашення основної суми боргу. Право вимоги до [PERSON] за указаним кредитним договором на суму заборгованості 24520,78 грн відповідно до реєстру прав вимоги перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» на підставі укладеного із ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 та подальших додаткових угод №26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, №31 та №32 від 31.12.2022. ТОВ «Таліон Плюс» відступило право вимоги до [PERSON] компанії «Онлайн Фінанс» на підставі укладеного договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024. Відповідно до Витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 10.10.2024 до Договору факторингу № 10/1024-01 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 31633,98 грн. Відповідно до зробленого ТОВ «Таліон Плюс» розрахунку заборгованість [PERSON] станом на 09.07.2023 становить 31 633,98 грн. Також відповідно до п.п. 5.3.3 Договору факторингу Фактор має право розпоряджатися Правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати Право вимоги на користь третіх осіб. 08.07.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та Позивач уклали Договір факторингу №08/07/25-Е відповідно до умов якого Позивачу відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників за Договором факторингу №08/07/25-Е від 08.07.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до Позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 31 633,98 грн. Даний факт підтверджується реєстром боржників до вищевказаного договору факторингу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Розрахунок заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», розрахунок ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та розрахунок заборгованості ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» не відповідають один одному. ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передало право вимоги за договором №10/1024-01 від 10.10.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» в сумі більшій ніж отримало від первісного кредитора. З розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» також встановлено, що відповідачем був здійснений платежі на суму 18 073,00 гривень, які зараховано в погашення відсотків та основної суми боргу. Аналізуючи досліджені по справі письмові докази та заявлену позивачем суму кредитної заборгованості, суд дійшов висновку про її невідповідність умовам укладеного з відповідачем договору №316956894 від 10.02.2023. Так, строк кредитування є 30 днів. Кінцева дати оплати 12.03.2023. Належних доказів того, що відповідач як позичальник вчинив певні дії, які б об`єктивно свідчили б про його добру волю і бажання здійснити пролонгацію кредиту після 12.03.2023 не додано. Договір передбачає нарахування інших процентів у випадку користування кредитом понад строк договору, разом з тим очевидним є те, що в такому випадку сторони повинні погодити такий новий строк договору. За таких обставин, суд не вбачає обґрунтованих підстав вважати, що після спливу визначеного строку кредитування, після 12.03.2023 року, відбулася подальша пролонгація кредиту. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 та підтверджений Верховним Судом у постанові від 18 січня 2023 року у справі № 686/13446/15. Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 05.04.2023 року по справі №910/4518/16 зауважила, що надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за «користування кредитом», так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора яку вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Отже, нарахування відсотків за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування, у даному випадку після 12 березня 2023 року, є безпідставним. Право кредитодавця ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та в подальшому його правонаступників нараховувати передбачені указаним договором проценти за користування кредитом припинилося 12 березня 2023 року, у зв`язку із чим з цієї дати права та інтереси кредитодавця та його правонаступників забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. У постанові об`єднаної палати КГС ВС від 02.10.2020 № 911/19/19, Верховний Суд зазначив, що суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. У зв`язку із вищенаведеним, суд визначає суму заборгованості відповідача, з урахуванням здійснених платежів, таким чином: тіло кредиту 5 967,60(14 200,00 -8 232,40), відсотки - мінус 894,60 грн (14200*2.10% *30 днів - 9840,60). Оскільки відповідач сплатила суму, яка перевищує нараховані відсотків. цю різницю слід зарахувати в рахунок погашення тіла кредиту. Таким чином сума заборгованості за тілом кредиту буде становити 5 073 гривні. Згідно ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на встановлені фактичні обставини, відповідні їм правовідносини і наведені положення чинного законодавства, суд з викладених підстав і мотивів вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в сумі отриманих і частково погашених відповідачем кредитних коштів. Таким чином, з відповідача підлягає стягненню кредитна заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 5 073 грн. До стягнення представник позивача також заявив 7000,00 гривень витрат на професійну правничу допомогу. На підтвердження цих витрат надано суду: договір про надання правничої допомоги №09/07/25-01 від 09.07.2025 з додатковою угодою, укладену між АБ «Тараненко та партнери» та ТОВ «ФК ЕЙС»; акт прийому-передачі наданих послуг від 17.07.2025, протокол погодження вартості послуг від, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю. Згідно із ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору та витратна професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог із розрахунку задоволення 16,04 % таких вимог.

Outcome: partial