Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.02.2022 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний договір №5504569 про надання споживчого кредиту. Зазначений кредитний договір було укладено відповідно до правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» затверджених наказом №19-ОД від 05.01.2022 та розміщених на сайті https://creditplus.ua/ru/documents. Згідно умов кредитного договору: сума кредиту становить 25000,00 грн.; строк кредиту - 360 днів; періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів; дата повернення кредиту (02.02.2023) вказується в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору. Після прийняття відповідачем умов кредитного договору з ним було укладено електронний кредитний договір, який був підписаний відповідачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «C152592». ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 25000,00 грн., шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача №[NUMBER] . 19 червня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та позивачем укладено договір факторингу №19.06/23-Ф, згідно умовам якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. 21 березня 2022 року відповідач свої зобов`язання щодо сплати відсотків та тіла кредиту не виконав. 06 травня 2022 року відповідач здійснив оплату на рахунок кредитора в розмірі нарахованих процентів за користування кредитом на суму 260,00 грн. У зв`язку з введенням воєнного стану та з метою врегулювання кредитних правовідносин з клієнтами, а також зменшення їх фінансового навантаження, ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА»було прийнято рішення про призупинення нарахування процентів та надання кредитних канікул за користування кредитними коштами в період з 25.02.2022 по 30.04.2022 за всіма кредитними договорами. У період з 01.05.2022 по 24.06.2022 було здійснено нарахування за стандартною процентною ставкою. Проте, 24.06.2022 за ініціативою ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» в індивідуальному порядку було здійснено списання всіх нарахованих відсотків та надання можливості виконання боргових зобов`язань задля того, щоб споживач в такий складний час зміг вийти на звичний графік платежів за договором або виконати зобов`язання, сплативши тіло кредиту, про що було повідомлено в особистий кабінет споживача. Однак наданою можливістю споживач не скористався, а тому первісним кредитором нараховано відсотки в межах строку дії договору за період з 25.06.2022 по 06.11.2022 за ставкою 1,99%, що становить у розмірі 67162,5 грн. за 135 календарних днів. Позивачем нараховано відсотки у розмірі 29850,00 грн. за 60 календарних днів за період з 07.11.2022 по 05.01.2023 у межах строку договору. Враховуючи викладене вище, позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» заборгованість за кредитним договором у розмірі 122012,5 грн., судовий збір у розмірі 2147,20 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ватажок-Сташинської А.В. від 09.02.2024 відкрито провадження, призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. 27 березня 2024 року від представника [PERSON] адвоката Орленка В.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що відповідач раніше неодноразово користувався послугами ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», оформлюючи короткострокові (до 30 днів) споживчі кредити з використанням електронного документообігу та електронного цифрового підпису. Такі кредити своєчасно погашалися. Обов`язковою умовою надання мікрокредитів було надання повного онлайн-доступу до банківської картки відповідача з метою контролю за кредитними коштами. У зв`язку зі значним проміжком часу з лютого 2022 року, незадовільним станом здоров`я відповідача (інвалідність ІІІ групи), початком повномасштабної війни, мобілізацією та проходженням служби в ЗСУ сина відповідача, [PERSON] не може пригадати місце та обставини свого перебування 07.02.2022. Водночас він заперечує факт укладення, підписання електронним ключем договору № 5504569 споживчого кредиту від 07.02.2022, отримання коштів за цим договором та часткове його погашення. Додатковим підтвердженням є відсутність згоди дружини відповідача на укладення такого договору чи отримання коштів, хоча п.п. 5.1.7 правил надання коштів у позику ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передбачає обов`язок споживача діяти зі згоди другого з подружжя. Згідно умовам договору, сторонами є ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] . Пунктами 1.2, 2.1, 2.4 договору та п. 7.1.21 правил визначено, що саме ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» зобов`язане надати кредитні кошти шляхом безготівкового перерахування на банківську картку відповідача. Пункт 1.11 договору передбачає, що укладення договорів із третіми особами щодо супровідних послуг не потребується. Також правилами та договором заборонено передавати конфіденційні дані відповідача третім особам, окрім випадків стягнення заборгованості. У паспорті споживчого кредиту зазначено, що кредитний посередник відсутній. Із ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», яке за твердженням позивача здійснило перерахування коштів, відповідач не укладав жодних договорів чи правочинів. Позивач посилається на лист ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» № 2868 від 22.06.2023, відповідно до якого 07.02.2022 здійснено один платіж на суму 25000,00 грн. о 18.07 год. При цьому у листі відсутні призначення платежу та будь-які посилання на договір. Згідно інформації з додатку «ПРИВАТ24» кошти на картку відповідача 07.02.2022 надійшли о 18.06 год. із відміткою «EASYPAY», що свідчить про інший час зарахування та іншого платника, ніж зазначає позивач. Зазначені обставини спростовують твердження про перерахування кредитних коштів із залученням ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ». До позову також долучено картку обліку договору, у якій зазначено платіж 06.05.2022 на суму 260,00 грн. як часткове погашення боргу. Відповідач заперечує здійснення такого платежу та зазначає, що 06.05.2022 кошти були списані без його відома сторонньою особою, а саме: о 22.18. год. - 50,00 грн. з відмітками «сервісні операції»; «WFP.FINANCE*WFP.X»; о 22.18 год. - 215,00 грн. із відмітками «перекази», «зі своєї картки». Загальна сума списань становить 265,00 грн., призначення платежів відсутнє, що не підтверджує погашення заборгованості перед ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Таким чином, позивачем не надано належних та допустимих доказів безготівкового перерахування саме ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відповідачу 25000,00 грн на підставі договору № 5504569 від 07.02.2022, що унеможливлює стягнення основного боргу та нарахованих відсотків. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» отримало доступ до документів щодо кредиту лише з 19.06.2023 після укладення договору факторингу № 19.06./23-Ф та підписання акту приймання-передачі реєстру боржників. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» не повідомило відповідача про укладення договору факторингу, що суперечить п.п. 3 п. 4.1 договору. У матеріалах справи відсутні докази перерахування позивачем коштів первісному кредитору за договором факторингу. Згідно реєстру боржників від 19.06.2023 заборгованість відповідача становить 92162,50 грн., із яких: 25000,00 грн. - основний борг; 67162,50 грн відсотки. Вказана тверда сума була погоджена та зафіксована сторонами, які підписали договір факторингу. Законодавство та умови договору факторингу не надають фактору права нараховувати відсотки за користування кредитом. Таким чином, обґрунтування позовних вимог, що « … Позивачем нараховано відсотки за 60 календарних днів (07.11.2022 - 05.01.2023) в межах строку договору відповідно до наступного: 25 000,00 грн * 1,99% *60 календарних днів = 29850 грн. Загалом відсотки складають: 67162,5 грн. + 29850 = 97012,5 грн. …» не відповідають фактичним обставинам справи. Крім того, за період з 07.11.2022 по 05.01.2023 позивач не був стороною договору, оскільки право вимоги ним отримано лише 19.06.2023, після завершення 360-денного строку дії договору. Враховуючи викладене вище, представник [PERSON] адвокат Орленко В.В. у задоволенні позовних вимог просив відмовити повністю. 01 квітня 2024 року представник ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» Крюкова М.В. подала до суду відповідь на відзив, у якій зазначила, що з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позовну заяву, позивач не погоджується та вважає їх такими, що не відповідають дійсності та вимогам чинного законодавства з наступних підстав. Кредитний договір укладений між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем повністю відповідає вимогам чинного законодавства України, нормативно-правове регулювання укладання електронного кредитного договору та процедура укладання електронного кредитного договору детально описана позивачем в позовній заяві. Крім того, відповідачем на підтвердження укладення кредитного було здійснено платежі - часткову оплату на рахунок кредитора , що підтверджується карткою обліку договору, що була надана до позову та відповідними квитанціями. ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» не є банківською установою, тому позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, формувати платіжні доручення та виписки. Переказ коштів, виданих в рамках кредитного договору здійснено шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] , яку відповідачем вказано особисто в заяві на отримання кредиту та підтверджується копією довідки платіжного провайдера, зазначений платіжний провайдер має відповідну ліцензію Національного банку України на здійснення переказів коштів у національній валюті без відкриття рахунків та внесений в державний реєстр фінансових установ. Крім того, Платіжна банківська картка містить захищені та притаманні лише конкретній особі обов`язкові реквізити, які дають змогу ідентифікувати платіжну систему та емітента. Надання кредитору відомостей щодо захищеного номера банківської карти для здійснення переказу грошових коштів, які відомі лише відповідачу, свідчить що попередньо (до зарахування коштів), сторонами були узгоджені всі істотні умови договору, у тому числі і спосіб здійснення перерахування кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору. Одночасно позивач інформує, що платіжний провайдер надав первісному кредитору ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» послуги з переказу грошових коштів відповідно до умов договору про організацію переказу платежів. Сума заборгованості за договором №5504569 від 07.02.2022 у сумі 122012,5 грн. розрахована у відповідності до картки обліку договору від ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА». Як первісний кредитор ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» здійснив розрахунок відповідно до умов договору. Позивачем нараховано відсотки за 60 календарних днів за період з 07.11.2022 по 05.01.2023 в межах строку договору відповідача. Відповідач свої зобов`язання перед кредитором щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконав, чим порушив умови договору. Підписуючи договір, позичальник погоджується на укладання договору саме такого змісту, що фактично нівелює усі доводи стосовно невідповідності умов договору без достатніх на це доказів. У даному випадку сторонами правовідносин погоджено у належній формі строк кредитування, а нарахування здійснено відповідно до погодженого строку, нараховані відсотки не носять штрафного характеру, а є процентами за користування кредитом, що нараховані в межах строку кредиту - процентами за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором. Враховуючи невиконання відповідачем своїх боргових зобов`язань перед кредитором 19.06.2023 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», як клієнтом, та позивачем, як фактором, укладено договір факторингу №19.06/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором. Про відступлення права грошової вимоги за кредитним договором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» повідомило відповідача шляхом направлення на електронну пошту зазначену при укладенні кредитного договору відповідного повідомлення. Позивачем додано до позовної заяви належним чином оформлений витяг з даного реєстру. Представник ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» Крюкова М.В. просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. 06 квітня 2024 року від представника [PERSON] адвоката Орленка В.В. до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, у якому він зазначив, що твердження позивача щодо укладення кредитного договору та погодження його умов зводяться до формального дублювання позовних вимог і не підтверджені належними та допустимими доказами, а посилання на практику Верховного Суду у справах про визнання кредитних договорів недійсними є неприйнятними, оскільки предметом даної справи є стягнення заборгованості, а не дійсність договору, при цьому позивач не спростував факту відсутності згоди дружини відповідача на укладення договору чи отримання коштів, що прямо передбачено п. 5.1.7 правил надання коштів у позику; твердження про визнання відповідачем договірних відносин шляхом часткового погашення боргу є безпідставним, оскільки картка обліку договору не містить відомостей про час здійснення платежу, а квитанції, які дозволяли б ідентифікувати рахунок платника, позивачем не надані, тоді як з квитанцій відповідача вбачається списання коштів 06.05.2022 за операціями «сервісні операції» та «перекази», що не відповідає реквізитам для оплати, зазначеним у додатку №1 до договору, і ці обставини позивачем не спростовані; доводи позивача щодо неможливості первісного кредитора формувати платіжні документи, оскільки залишено без спростування, що сторонами договору є виключно ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідач, кошти надаються саме ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», кредитний посередник відсутній, відповідач не перебував у договірних відносинах з ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», час зарахування коштів на картку відповідача не збігається з часом транзакції, зазначеним у листі цього товариства, а жоден із наданих позивачем документів не містить навіть часткового номера картки відповідача; посилання на Положення НБУ №113 не спростовують цих доводів, так само як і долучена відповідь банку, що складена до отримання позивачем відзиву та без надання адвокатського запиту, що свідчить про її неналежність; водночас позивачем не спростовано, що право вимоги ним отримано лише 19.06.2023 після укладення договору факторингу, відповідач не був належним чином повідомлений про відступлення права вимоги, відсутні докази перерахування коштів первісному кредитору, у реєстрі боржників зафіксована тверда сума заборгованості 92162,50 грн., а норми законодавства та договір факторингу не надають позивачу права нараховувати відсотки, тим більше за період, коли він не був стороною кредитного договору, зокрема щодо ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ УКРАЇНА». Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 08.04.2024 з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» витребувано інформацію, що містить банківську таємницю. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 11.06.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Ушакової К.М. від 29.07.2024 прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалено розгляд цивільної справи здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії судового розгляду справи по суті. У судовому засіданні 20.01.2025 представник ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» Крюкова М.В. позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. У судове засідання 13.01.2026 представник ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» не з`явився. У матеріалах справи є заява про розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник [PERSON] адвокат Орленко В.В. у судовому засіданні 20.01.2025 позовні вимоги не визнав з підстав зазначених у відзиві. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Вважає, що витрати на професійну правничу допомогу представником позивача не підтверджені належними доказами. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Орленко В.В. у судове засідання 13.01.2026 не з`явилися. У матеріалах справи є заява про розгляд справи без їх участі. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог та стягнути на користь відповідача заявлені судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем 07.02.2022 укладено договір про надання споживчого кредиту №5504569, відповідно до якого товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту становить 25000,00 грн., строк кредиту - 360 днів. Стандартна процентна ставка - 1,99% в день, знижена процентна ставка - 0,299 % в день . Згідно п. 2.1 вищезазначеного договору кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі, шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Проценти, що нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредитування, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Вказаний договір 07.02.2022 підписано відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором «C152592». Таким чином, підписавши вказаний договір, відповідач добровільно погодився на визначені у ньому умови кредитування, взяв на себе відповідні зобов`язання. Згідно укладеного між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» договором №087/20-П від 08.07.2020 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» доручило ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» здійснювати платежі на користь отримувачів. Відповідно до листа ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» № 2868 від 22.06.2023 грошові кошти у розмірі 25000,00 грн. 07.02.2022 о 18.07 год. перераховано на картку №[NUMBER] . Згідно з пунктом 10 розділу II Положення про додаткові вимоги до договорів небанківських фінансових установ про надання коштів у позику (споживчий, фінансовий кредит), затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 листопада 2021 року № 113, договори, умови яких передбачають безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача, з урахуванням вимог пункту 9 розділу II цього Положення повинні містити номер такого рахунку споживача за стандартом IBAN, сформований відповідно до вимог нормативно-правових актів Національного банку України з питань запровадження міжнародного номера рахунку, та/або номер такого особистого електронного платіжного засобу споживача у форматі ХХХХ [NUMBER] (перші шість знаків і останні чотири знаки номера електронного платіжного засобу). Позивачем на підтвердження факту перерахування кредитних коштів на картковий рахунок відповідача було надано лист ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ», який містить інформацію про успішне здійснення фінансової операції. Вказаний лист хоча й не є первинним бухгалтерським документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», однак є належним письмовим доказом у контексті частини першої статті 76 ЦПК України, оскільки містить безпосередню інформацію про рух коштів та є створеним уповноваженою фінансовою установою. Довідка ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» містить інформацію про здійснення платежу в рамках договірних відносин між первісним кредитором і відповідачем, що безпосередньо свідчить про проведення фінансової операції, яка є предметом судового розгляду. Довідка, видана фінансовою компанією, яка є суб`єктом господарської діяльності у сфері надання фінансових послуг, має офіційний характер і відповідає вимогам щодо допустимості доказів. Зміст довідки підтверджує факт проведення платежу, що опосередковано свідчить про існування кредитних зобов`язань між сторонами, оскільки платежі зазвичай здійснюються в межах договірних відносин. Відсутність інших доказів, які б спростовували факт отримання ним кредитних коштів, не є підставою для виключення довідки з доказової бази. Позивач надав належний доказ щодо проведення платежу, відповідач же, у свою чергу, не надала жодних доказів, які б свідчили про відсутність факту отримання нею кредитних коштів. Оскільки ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» не є банківською установою, то відповідно позбавлене можливості відкривати будь-які рахунки для клієнтів, і, як наслідок, формувати платіжні доручення та виписки за такими рахунками не може. Таким чином, позивач надав належні та допустимі докази виконання зобов`язання первісним кредитором щодо надання кредитних коштів, а висновки суду про їх недоведеність ґрунтуються на надмірно формальному підході до оцінки доказів. Крім того судом було витребувано інформацію з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 17.04.2024, із якої вбачається, що платіжна картка № [NUMBER] відкрита на ім?я [PERSON] . На платіжну картку № [NUMBER] були зараховані кошти у розмірі 25000,00 грн. від 07.02.2022. Таким чином, матеріали справи доведено виникнення зобов`язальних (кредитних) правовідносин між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] , а також виконання кредитором своїх зобов`язань за кредитним договором. Відповідно розрахунку заборгованості ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за укладеним договором №5504569 від 07.02.2022 вбачається, що заборгованість відповідача за основним боргом становить 25000,00 грн., заборгованість за зниженою відсотковою ставкою становить 1343,25 грн., заборгованість за зниженою стандартною відсотковою ставкою становить 66079,25 грн., оплата процентів становить 260,00 грн. З матеріалів справи також встановлено, що відповідачу з 25.02.2022 по 30.04.2022 відсотки за користування кредитними коштами не нараховувались, а 24.06.2022 за ініціативою ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» в індивідуальному порядку було здійснено списання всіх нарахованих відсотків та надання можливості виконання боргових зобов`язань задля того, щоб споживач в такий складний час зміг вийти на звичний графік платежів за договором або виконати зобов`язання, сплативши тіло кредиту, про що було повідомлено в особистий кабінет споживача. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №561/77/19 від 16.12.2020 зазначено, що особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з ч.ч. 1, 3, 4, 8, 12 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронні правочини оформлюються шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документу, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину втілюється в електронному документі. Тобто, відповідач [PERSON] здійснив дії, спрямовані на укладення договору позики шляхом заповнення заявки на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором, на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якого, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі 25000,00 грн. Отже, судом встановлено, що відповідач підписав кредитний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором (у відповідності дост.12 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. 19 червня 2023 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» укладено договір факторингу №19.06/23-Ф відповідно до п.1.1 якого ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» зобов`язалось передати грошові кошти ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» за плату, а ТОВ «АВЕНТИУС УКРАЇНА» відступити ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до боржників. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги зазначені в реєстрі боржників, який формується в додатку №1 та є невід`ємною частиною договору. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу №19.06/23-Ф від 19.06.2023 під №1569 ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступив ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ УКРАЇНА» право грошової вимоги до [PERSON] за договором №5504569 в сумі 92162,50 грн., із яких: 25000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 67 162,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. На електронну адресу відповідача 19.06.2023 направлено повідомлення про відступлення позивачу прав вимоги за кредитним договором №5504569 від 07.02.2022. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 29.06.2021 № 753/20537/18, від 21.07.2021 № 334/6972/17, від 27.09.2021 № 5026/886/2012: наявність рамкового договору факторингу, витягів з реєстру прав вимоги з вказівкою на конкретний кредитний договір та боржника, акта приймання-передачі є достатніми доказами переходу права вимоги за відсутності заперечень боржника щодо дійсності первісного зобов`язання. Згідно з п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. В ч. 2 ст. 517 ЦК України зазначено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно з частиною першою статті 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Словосполучення «за плату» не виключає можливості безоплатного відступлення, якщо це прямо передбачено договором або випливає з його суті (частина друга статті 1077 ЦК України у системному зв`язку зі статями 512, 515 ЦК України). У постанові Верховного Суду від 11 квітня 2023 року у справі № 910/7802/22 вказано: «Факторинг є різновидом відступлення права вимоги (цесії). Відсутність доказів оплати за договором факторингу не спростовує сам факт переходу права вимоги, якщо договір містить чітке волевиявлення сторін щодо відступлення, а реєстр прав вимоги та акт приймання-передачі підтверджують передачу конкретної вимоги». Відповідно до постанови Верховного Суду України у справі № 6-979цс15 від 23.09.2015 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.06.2020 у справі №681/44/15-ц. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, не погашав заборгованість. Таким чином, у нього утворилась заборгованість на суму 92 162,50 грн., із яких: 25000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 67 162,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. За відсутності доказів, які б спростовували поданий позивачем розрахунок заборгованості перед кредитором ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», суд не має підстав піддавати сумніву наданий розрахунок. Позивач просив стягнути з відповідача також нараховані ним за період з 07.11.2022 по 05.01.2023 відсотки в сумі 29850,00 грн. Суд виходить з того, позивач ТОВ «ФК «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» набув право вимоги 19.06.2023. Дата повернення кредиту - 02.02.2023. Таким чином, право нарахування відсотків за договором за 60 календарних днів в сумі 29850,00 грн. позивач набув після укладення договору факторингу тобто після 19.06.2023. У зв`язку з цим нарахування позивачем відсотків у період з 07.11.2022 по 05.01.2023 у сумі 29850,00 грн., коли нарахування відсотків належало ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», та які не були здійснені кредитором у зобов`язанні, є неправомірними, а відтак в задоволенні вимог позивача, про стягнення з [PERSON] відсотків нарахованих за період з з 07.11.2022 по 05.01.2023 в сумі 29850,00 грн. слід відмовити. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суми заборгованості за кредитним договором в розмірі 92162,5 грн., із яких: 25000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 67162,50 грн. - сума заборгованості за відсотками. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Представником позивача подано докази понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн., а саме: договір №07/07-2022 про надання правової допомоги від 07.07.2022; звіт про надання правової допомоги згідно договору №07/07-2022 про надання правової допомоги від 07.07.2022; рахунок на оплату по замовленню №26/12 від 26.12.2023; платіжну інструкцію №2494 від 28.12.2023 на суму 10000,00 грн.; ордер на надання правничої допомоги серії АН №1075167 від 20.12.2023. Представником відповідача подано докази понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн., а саме: договір про надання правничої допомоги від 08.03.2024; додаткову угоду №1 до договору про надання правничої допомоги від 08.03.2024; акт №1 до виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги від 08.03.2024 та додаткової угоди №1 від 08.03.2024 до вказаного договору; платіжну інструкцію №0251311007293.128 від 08.03.2024 на суму 1000,00 грн.; платіжну інструкцію №658379624095.128 від 23.03.2024 на суму 7000,00 грн.; платіжну інструкцію №781455875024.128 від 29.03.2024 на суму 7000,00 грн. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин першої-п`ятої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно з частинами другою, третьою, восьмою статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи. Сторона, на користь якої ухвалене судове рішення, має право на відшкодування понесених витрат на професійну правничу допомогу. До складу витрат на професійну правничу допомогу включаються витрати з оплати винагороди адвоката за здійснення представництва інтересів учасника справи в суді та надання інших видів правової допомоги клієнту. Розмір гонорару адвоката та порядок його обчислення визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом на підставі укладеного ними договору, при цьому гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Склад і розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі, тому особа, яка заявила про витрати на професійну правничу допомогу, має документально підтвердити та довести, що такі витрати є дійсними, необхідними та розумними. Чинне законодавство визначає критерії, які мають бути враховані судом при вирішенні питання про відшкодування понесених учасником справи витрат на професійну правничу допомогу. Зокрема, відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу адвоката, розмір яких є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. У постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial