Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

09 грудня 2025 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказала, що 03 червня 2007 року з відповідачем уклала шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Крикливецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис № 8. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у них не склалося через відсутність спільних інтересів, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втратили почуття поваги один до одного. З грудня 2024 року разом з відповідачем не проживає, спільного господарства не ведуть. Тому подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 11 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання, яке призначене на 12 січня 2026 року сторони не з`явилися. Позивачка в судове засідання не з`явилась. До суду надіслала заяву про слухання справи у її відсутність. 31 грудня 2025 року відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій зазначив про проведення судового розгляду у справі без його участі, позовні вимоги визнає повністю та просить їх задовільнити, термін на примирення не надавати. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази суд, прийшов до переконання в тому, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 03 червня 2007 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Крикливецької сільської ради Крижопільського району Вінницької області та здійснений актовий запис № 8, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] , яке видано повторно 02 грудня 2025 року Крижопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тульчинському районі Вінницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 24.06.2009 року), [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 25.01.2017 року) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] , яке видано повторно 25.06.2025 року). Причиною для розірвання шлюбу стало те, що у сторін відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрата почуття поваги один до одного. З грудня 2024 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Примирення та збереження шлюбу неможливе. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, те, що позивачка з часу подання позову до суду наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони не просять надавати терміну для примирення, суд з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приходить до висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається, і шлюб між сторонами необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до положень ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку із визнанням відповідача позову до початку розгляду справи по суті позивачці належить повернути з державного бюджету 50 % судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а іншу частину судового збору в розмірі 50 % слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved