Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

У червні 2025 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому просив встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] із [PERSON] , який помер [INFO] , з вересня 2007 року по день смерті [PERSON] [INFO] . В обгрунтування заявлених вимог зазначає, що позивач в серпні 2003 року прийнята на роботу до ЗАТ «Житомирський м`ясокомбінат», де працювала до 29 грудня 2016 року. 06.02.2007 позивач розірвала шлюб із [PERSON] . У 2006 році, працюючи на м`ясокомбінаті, позивач познайомилась із [PERSON] , який 14 лютого 2006 року розірвав шлюб із [PERSON] . Після року спілкування, тобто з вересня 2007 року [PERSON] та [PERSON] почали проживати як чоловік та дружина однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, за спільні кошти робили ремонт в будинку, їздили на відпочинок, дбали один про одного, купляли продукти харчування, необхідні речі для побуту та обслуговування будинку. 13.05.2022 [PERSON] призваний під час мобілізації оператором польової лазні взводу забезпечення самохідного артилерійського дивізіону вч [NUMBER] . 29.08.2023 [PERSON] отримала з [INFO] повідомлення про те, що її чоловік, відданий Військовій присязі на вірність Українському народові, мужньо виконуючи військовий обов`язок, в бою за Україну, її свободу та незалежність, зник безвісті [INFO] у результаті ворожого удару поблизу н.п. Дорожнє, Донецької області. У серпні 2024 року позивач отримала інформацію про те, що Покровське відділення Донецького бюро судово-медичної експертизи підтвердило смерть [PERSON] , яка настала внаслідок дій, передбачених законом та воєнних операцій 28 серпня 2023 року. Позивач стверджує, що більше п`ятнадцяти років [PERSON] та загиблий [PERSON] спільно проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, мали взаємні права та обов`язки, тобто фактично були подружжям. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 23 червня 2025 року відкрито загальне позовне провадження у справі. 08.07.2025 через систему «Електронний суд» надійшов відзив, у якому представник відповідача МОУ просив відмовити у задоволенні позову. В обгрунтування зазначає, що у даній справі відсутнє яке-небудь обгрунтування заявленої позовної вимоги до Міністерства оборони України. Також зауважує, що рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу не є належною підставою визначати особу як «один з подружжя, який не одружився вдруге». Звертає увагу, що позивач не надала належних доказів проживання однєю сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . Протокольною ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 24 вересня 2025 року залучено до участі у справі третю особу [PERSON] , задоволено клопотання представника позивача про виклик та допит свідків. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 24 вересня 2025 року витребувано у Міністерства оборони України відомості про звернення осіб із заявою про отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , а саме: прізвище, ім`я по батькові, дата народження, місце проживання, РНОКПП та контактні відомості вказаних осіб. 20.10.2025 через систему «Електронний суд» надійшли витребувані докази від МОУ. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 24 листопада 2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні 19 січня 2026 року приведено до присяги та допитано свідків. Представник позивача у судовому засіданні просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Позивач у судовому засіданні підтримала свого представник та просила позов задовольнити. Додатково звернула увагу, що з 2007 року вона проживала однією сім`єю разом із загиблим, вони дбали один про одного та вели спільне господарство. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду і вирішення справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, відповідно до копії довідки директора ТОВ «Управляюча компанія «Полісся» Третьячен Л. від 15 вересня 2023 року №525, цивільний чоловік [PERSON] проживав разом із [PERSON] з вересня 2007 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.30 зворот). Згідно з копією довідки провідного спеціаліста ЦНАП виконавчого комітету Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області Поліщук Ю. від 11 вересня 2024 року №56, [PERSON] , який помер [INFO] , разом з [PERSON] проживали в період з 02 грудня 2016 року по 30 грудня 2017 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.38 зворот). Відповідно до копії довідок Генерального директора ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» Бабича О. від 21 серпня 2024 року №147 та від 27 серпня 2024 року №148, [PERSON] з 11 вересня 2018 року працювала у ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» та [PERSON] з 11 вересня 2018 року по 28 серпня 2023 року працював у ТОВ «Житомирський м`ясокомбінат» (а.с.39). На підтвердження факту спільного проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , позивач надає: спільні фотографії (а.с.36-38, 41); копію повідомлення начальника [INFO] від 29 серпня 2023 року №574 про зниклого безвісти [PERSON] (а.с.42); виписки по карткових рахунках (а.с.49-87, 88-96). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 серпня 2024 року, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с.44 зворот). Також у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо повідомили, що дійсно [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю, відносини між ними були притаманні відносинам подружжя, вони підтримували один одного та вели спільне господарство. Так, за загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з приписами ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Частиною 1 ст.80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Як вбачається зі змісту позовної заяви, встановлення вказаного юридичного факту позивачу необхідне саме для реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги як жінки загиблого військовослужбовця. У постанові від 03 липня 2019 року у справі №554/8023/15-ц Велика Палата Верховного Суду зауважила, що, вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (ст.ст.3, 74 СК України). Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі №644/6274/16-ц). У постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №343/1821/16-ц зазначено, що для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Одне лише спільне проживання не є достатнім для визнання фактичного подружжя сім`єю без наявності інших ознак сім`ї. У постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі №712/7830/16-ц зазначено, що належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема, докази спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів, які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин, притаманних подружжю. Отже, дослідивши матеріали справи та подані докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю з вересня 2007 року. Окремо необхідно звернути увагу на позицію представника відповідача з приводу того, що встановлення факту проживання однією сім`єю не надасть права позиву на отримання виплат як члену сім`ї загиблого військовослужбовця - не спростовує наявності самого факту, за встановленням якого звернулася остання, оскільки наявність такого права буде предметом дослідження за відповідним зверненням компетентним органом, а в разі наявності спору щодо цього - предметом доказування у провадженні в порядку адміністративного судочинства. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац десятий п.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп\\2003). Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. На підставі викладеного, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved