Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири за адресою: [ADDRESS] , іншу 1/2 частину квартири залишити у власності відповідача. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 14.07.2001 по 12.10.2017 перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За час перебування у шлюбі у них народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Для поліпшення житлових умов 23.11.2006 за сімейні кошти ними придбано однокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказану квартиру було зареєстровано за відповідачем за її згодою. Колишній чоловік заперечує її право власності на квартиру, не надає дозволу в ній зареєструватись. Згоди про поділ майна вони досягнути не можуть. Посилаючись на ст.ст. 60, 61, 69 СК України, позивачка зазначає, що спірне майно є об`єктом спільною сумісною власністю, а тому підлягає поділу в рівних частинах. Ухвалою суду від 21.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 17.12.2025 закрито підготовче провадження, призначено судовий розгляд справи. Позивачка у судове засідання не з`явилась; надала заяву про проведення судового розгляду у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився; про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву не подав. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 14.07.2001 перебували у шлюбі, зареєстрованому Сумським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції, актовий запис № 613 (а.с. 8). Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.10.2017 у справі № 592/9246/17 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 8). За час перебування сторін у шлюбі ними було придбано нерухоме майно, а саме: згідно з договором купівлі-продажу квартири від 23.11.2006 на ім`я [PERSON] було придбано квартиру в [ADDRESS] , житловою площею 17,6 кв.м., загальною площею 30,01 кв.м., кількість кімнат 1 (а.с. 5, 6, 7). Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно з ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (ч. 1 ст. 63 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК України). Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 372/504/17-ц. Як встановлено судом, майно - квартиру за адресою: [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] придбали під час шлюбу, тобто спірне майно є спільною сумісною власністю подружжя. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За таких обставин, враховуючи, що спірне нерухоме майно було придбано сторонами за спільні кошти у шлюбі в інтересах сім`ї, воно відповідає критерію спільного майна подружжя, та відповідно кожен із подружжя має право на 1/2 частину такого майна, виходячи із презумпції рівності часток, яка ніким не була оспорена. За таких обставин, суд вважає вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2100 грн.

Outcome: approved