Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач КП «Харківські теплові мережі» 07.02.2022 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуг по централізованому теплопостачанню і підігріву гарячої води в житловому фонді м. Харкова. Відповідачі проживають у квартирі [ADDRESS] з централізованою системою опалення, теплопостачання, якого здійснює КП «Харківські теплові мережі». За період з 01.12.2013 по 31.12.2021 відповідачі не в повному обсязі сплачували вартість наданих послуг з підігріву гарячої води для потреб гарячого водопостачання та опалення, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка становить 86505,37 грн., також інфляційні витрати складають 4508,20 грн., 3% річних складають 1751,61 грн. Просив суд стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у розмірі 86505,37 грн. за період з 01.12.2013 по 31.12.2021, інфляційні витрати у розмірі 4508,20 грн., 3% річних у розмірі 1751,61 грн. та судовий збір. Розпорядженням Голови Верховного Суду від 14.03.2022 № 7/0/9-22 у зв`язку із запровадженням воєнного стану на території України територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду м. Харкова змінено на Київський районний суд м. Полтава. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 06.06.2023 відкрито провадження у даній справі та визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачі відзив на позовну заяву не подали. Заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 06.12.2023 позов задоволено, стягнуто солідарно з [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання з врахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних за період з 01.12.2013 по 31.12.2021 в сумі 92765 грн. 18 коп. Вирішено питання про судові витрати. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 04.11.2025 заяву відповідача [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено, скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Полтави від 06.12.2023 в даній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 26.12.2025 залучено до участі в справі в якості правонаступника відповідача [PERSON] [PERSON] . Представник позивача звертався в суд з заявою про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, хоча були повідомлені судом про дату, час та місце розгляду. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків. Судом встановлено, що позивач КП Харківські теплові мережі» в період з 01.12.2013 по 31.12.2021 надавав послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] , але плата за послуги не вносилася, існує заборгованість вказаний період в розмірі 86505,37 грн. При цьому розрахунок вартості послуг відповідає затвердженим тарифам. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтями 64, 68 ЖК України передбачено обов`язок відповідачів своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Як встановлено дослідженими в справі доказами, відповідач [PERSON] , [INFO] , з 03.05.2018 по 31.05.2023 мав зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] . Суд приходить до висновку, що протягом зазначеного період відповідач є споживачем послуг, які надавалися позивачем, в розумінні норм Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідач [PERSON] з 1997 року по 31.12.2021 (межі позовних вимог) має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , є споживачем послуг, які надавалися позивачем за вказаний період в розумінні норм Закон України «Про житлово-комунальні послуги». За нормами ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин, строк якого неодноразово продовжувався. Згідно із Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 12, яким під час карантину строки, визначені, зокрема, статтями 257, 258 Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Відповідно позивачем позовні вимоги заявлені з пропуском строків позовної давності, про застосування яких подано до суду заяву відповідачем. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за отримані послуги за період з 12.03.2017. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за період з 01.03.2017 по 01.05.2018 за послуги, отримані за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 16721,96 грн. З відповідачів [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за період з 01.05.2018 по 31.12.2021 за послуги, отримані за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 54373,67 грн. При вирішенні питання щодо стягнення 3 % річних та розрахованої суми інфляції суд виходить з наступного. Відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулює Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. На підставі викладеного суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за надані послуги з врахуванням індексу інфляції та 3% річних. Заява [PERSON] , яка надійшла до суду 19.01.2026, в якій порушено питання про врахування суми коштів в розмірі 3139,83 грн в рахунок погашення боргу не може бути врахована судом, оскільки з наданих до суду квитанції вбачається, що отримувачем таких коштів є орган ДВС, а не позивач. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог до кожного з відповідачів.

Outcome: partial