Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до відповідача з позовом, в якому зазначив, що [INFO] померла його дружина [PERSON] . За життя дружини 30 квітня 2020 року Рівненським окружним адміністративним судом у справі 460/2460/20 ухвалене рішення про зобов`язання ГУПФ в Рівненській області нарахування та виплати компенсації за втрату частини доходів в зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, на підставі якого відповідач заборгував дружині виплати на суму 119859,81 грн. Враховуючи, що відповідач добровільно виплатити невиплачену пенсію відмовився, позивач [PERSON] просив стягнути суму невиплачених пенсійних коштів з відповідача на свою користь. Ухвалою від 30 квітня 2025 року відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін. Ухвалою від 28 серпня 2025 року суд перейшов до загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. Ухвалою від 18 вересня 2025 року за наслідками підготовчого провадження справа призначена до судового розгляду з викликом сторін. Представник позивача [PERSON] до початку розгляду справи по суті подала заву про зміну предмету позову, заява подана з пропущенням визначеного ст. 49 ЦПК строку, судом поновлений процесуальний строк з огляду на вступ для участі в справі як представника позивача після закінчення підготовчого провадження. В своїй заяві представник позивача просила визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] на суму компенсації за втрату частини доходу в зв`язку з порушенням строків виплати пенсії в розмірі 119859,81 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача зазначену суму компенсації. Позивач [PERSON] та представник відповідача Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області в судове засідання не з`явились, відповідач відзиву на позов не подав. Судом ухвалено про заочний розгляд справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Позивач є спадкоємцем після смерті дружини, [PERSON] , яка померла [INFO] . На день смерті дружини позивач проживав разом з нею та був там зареєстрований, про що свідчить довідка № 4591, видана 18.09.2025 Центром надання адміністративних послуг Сарненської міської ради. Отже позивач вважається таким, що прийняв спадщину після смерті дружини. За життя дружина позивача, [PERSON] позивалася до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо виплати їй компенсації за втрату частини доходу в зв`язку з порушенням строків виплати пенсії. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 30.04.2020 в справі № 460/2460/20 позовні вимоги [PERSON] було задоволено в повному обсязі, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити [PERSON] відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", компенсацію за втрату частини доходу в зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з вересня 2011 року по жовтень 2019 року на суму пенсії 50107,76 грн. та компенсацію за втрату частини доходу в зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з травня 2013 року по вересень 2019 року на суму пенсії 23591,48 грн. Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, виконуючи рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 30.04.2020, здійснило нарахування сум компенсації, що становить 119859,81 грн. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту (ст. 15, 16 ЦК України). Спір між сторонами у цій справі виник з приводу захисту позивачем свого права на отримання невиплачених пенсійних коштів померлій дружині, спір має приватноправовий характер та підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства. Статтею 1227 ЦК України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Зміст вказаної норми узгоджується із положеннями ст. 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», де зазначено, що, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишились недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності або незвернення членів сім`ї померлого упродовж 6 місяців після смерті пенсіонера входять до складу спадщини. В цьому випадку сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати як спадщину. Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20) зазначив, що статтею 1227 ЦК України встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та не отриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно, щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Відповідно, при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом. Згідно зі статтями1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її . Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Отже, невиконання рішення суду, яке ухвалено за життя спадкодавця та набрало законної сили, про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату спадкодавцю пенсії, не позбавляє його члена сім`ї права на отримання невиплачених пенсійних коштів, за умови звернення члена сім`ї до відповідача упродовж 6 місяців після смерті пенсіонера. У випадку відсутності члена сім`ї померлого, або його незвернення упродовж 6 місяців після смерті пенсіонера, невиплачена спадкодавцю пенсія входить до складу спадщини. На запит нотаріуса в межах спадкової справи № 33/2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повідомило, що "заборгованість по пенсійних коштах відсутня", у зв`язку з чим нотаріусом було видано постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Отже, невиплачені за життя дружині позивача кошти в сумі 119859,81 грн. є спадковим майном. Перешкоджання відповідачем у реалізації прав позивача, як спадкоємця за законом, на отримання належного йому спадкового майна є порушенням суб`єктивного права, яке підлягає захисту у спосіб, передбачений законом. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір за подання заяви в розмірі 1211,20 грн. слід покласти на відповідача. На підставі викладеного, ст.ст. 15, 16, 1216, 1218, 1261 ЦК України,

Outcome: approved