Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що в період з2016 до липня 2025 року вона проживала спільно в цивільному шлюбі з [PERSON] .. За час спільного проживання у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом із нею та перебуває на її утриманні. На теперішній час вони з відповідачем проживають окремо, він не надає жодної фінансової допомоги на утримання дитини, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Їхня донька є інвалідом дитинства та у зв`язку із доглядом зща дитиною вона не може працевлаштуватися і тому не здатна в повній мірі забезпечити доньку. Зазначає, що відповідач є фізично здоровим та працевлаштованим, не має на утриманні інших дітей та оскільки він не сплачує добровільно аліменти на утримання доньки, то змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 25.11.2025 по даній справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 18.12.2025 підготовче провадження було закрито і справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачка в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві вказала що розгляд справи проводити без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у позивача та відповідача народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 19.11.2016 Фрунзівським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиціїв Одеській області, актовий запис № 240. Згідно медичного висновку № 7 від 04.09.2025 - [PERSON] , [INFO] , є інвалідом дитинства. Відповідно до повідомлення УПСЗН ГУ в Одеській області, [PERSON] призначено державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю з 05.09.2025 по 16.11.2034 в розмірі 3 250,70 грн.. Згідно довідки Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області за №104 від 19.01.2026 позивачка [PERSON] , [INFO] , проживає разом із донькою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Донька знаходиться на утриманні матері. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи вищевикладене, та те, що позивач наполягає на стягненні аліментів, а відповідач заперечень не подав, останній являється особою працездатного віку, відсутність у нього доходів суду не довів, доказів наявності у нього обставин, що перешкоджали б сплачувати аліменти на утримання дитини, суду не надав, а також враховуючи вік дитини, виходячи з її мінімальних потреб для належного забезпечення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що позовну заяву про стягнення аліментів подано до суду 24.11.2025, що підтверджується матеріалами справи. За змістом ст. 141 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченомуст. 4 ЗУ «Про судовий збір». На підставі наведеного,

Outcome: approved