Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

26 серпня 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ТОВ «УкрКредитФінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 16.11.2022 року між ТОВ «УкрКредитФінанс» та [PERSON] було укладено за допомогою вебсайту (creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «УкрКредитФінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації за використанням технічних і програмних засобів, і які в процесі обробки інформації діють як єдине ціле, електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1114-2690. Зазначений кредитний договір разом з Правилами відкриття кредитної лінії, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким позичальник був попередньо ознайомлений; у відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування», був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор А663 для підписання кредитного договору № 1114-2690 від 16.11.2022 року. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. Відповідач підтвердив виникнення своїх зобов`язань, відповідно до умов укладеного кредитного договору, шляхом прийняття виконання зобов`язання кредитодавця, а саме: отримавши кредитні кошти, відповідач не скористався своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин, у тому числі, в разі отримання ним грошових коштів. У свою чергу, відповідач порушив умови кредитного договору та не повернув у повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав у повному обсязі всі інші свої грошові зобов`язання перед позивачем. Станом на 04.08.2025 року загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 111983,00 гривень, що складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 11300,00 гривень, простроченої заборгованості за нарахованими процентами в розмірі 100683,00 гривень. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «УкрКредитФінанс», а саме: часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами в сумі 55483,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 56500,00 гривень. Таким чином, представник позивача ТОВ «УкрКредитФінанс» прохав суд стягнути з [PERSON] неповну суму заборгованості за кредитним договором № 1114-2690 від 16.11.2022 року, а лише її частину в розмірі 56500,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 11300,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 45200,00 гривень; судові витрати в розмірі 2422,40 гривень покласти на відповідача. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27 серпня 2025 року по даній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.51-52). Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 14 січня 2026 року постановлено ухвалити заочне рішення. Представник позивача ТОВ «УкрКредитФінанс» подав клопотання про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав, будь-яких заперечень проти позову, заяв, клопотань чи пояснень з приводу позовних вимог по суті до суду від відповідача не надходило. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом установлено, що 16.11.2022 року між ТОВ «УкрКредитФінанс» та [PERSON] був укладений договір про відкриття кредитної лінії № 1114-2690 (а.с.11-16). Відповідно до п. 2.2 Договору, кредитодавець відкрив кредитну лінію для позичальника шляхом надання позичальнику грошових коштів (далі - кредит) на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим Договором. За умовами цього Договору, позичальнику надається кредит у розмірі 11300,00 гривень зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 5085,00 гривень (п.2.3, 4.1), строком кредитування (строк, на який надається кредит) - 300 днів до 12.09.2023 року (п.4.8), з базовим періодом 18 днів (п.4.4), зі стандартною процентною ставкою 3,00 % та зниженою процентною ставкою 2,50 % (п.4.6,10.1). Пунктами 4.2 та 4.3 цього Договору визначено, що кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми, вказаної в п. 4.1 цього Договору, на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми, вказаної в п. 4.1 цього Договору, здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення Сторонами цього Договору та надіслання позичальнику примірнику Договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні кредиту. Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користуванням кредитом - фіксована. Процентна ставка за користуванням кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у даному Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися кредитом за пільговою та/або зниженою процентними ставками. Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом умов відповідної програми лояльності. Згідно пункту 11.1, цей Договір та Правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання кредиту. Укладаючи цей Договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на вебсайті кредитодавця, повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись Договору, а тому добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним. Позичальник підтверджує, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом цього Договору та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема, ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та статтями 9, 25 Закону України «Про споживче кредитування» на вебсайті кредитодавця, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання (пп.11.3.1 п. 11.3). Судом установлено, що договір про відкриття кредитної лінії № 1114-2690 від 16.11.2022 року підписано [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором А663 (а.с.16). Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного, іншого технічного засобу зв`язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Статті 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (cт. 629 ЦК України). Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Положеннями ч. 1 ст. 10, ч. 1 ст. 11 цього Закону передбачено, що електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Нормами частин 3, 6, 7, 8, 12 ст. 11 цього Закону встановлено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: 1) надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 2) заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; 3) вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. У статті 12 цього Закону закріплено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: 1) електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; 2) електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; 3) аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 6 ч. 1 ст. 3 цього Закону визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 цього Закону). Встановивши, що без отримання смс-повідомлення, без здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений, суд вважає, що укладення кредитного договору в запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача, цей правочин відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Аналогічні висновки викладено в постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року по справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), від 01 листопада 2021 року по справі № 234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), від 14 червня 2022 року по справі № 757/40395/20-ц. Підписавши договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, [PERSON] засвідчив, що він погодився на отримання грошових коштів (кредиту) саме на умовах, що визначені в договорі про відкриття кредитної лінії № 1114-2690 від 16.11.2022 року. Сторони узгодили всі істотні умови надання грошових коштів (кредиту), а отже, волевиявлення сторін на укладення і підписання договору були вільними. Таким чином, договір про відкриття кредитної лінії № 1114-2690 від 16.11.2022 року укладено між сторонами відповідно до положень ст.ст. 10, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», тобто шляхом пропозиції на його укладення однієї сторони та її прийняття іншою стороною та підписанням зі сторони позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Також представником позивача надано Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорт споживчого кредиту і Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, які підписані електронним підписом позичальника одноразовим ідентифікатором А663 (а.с.17-26). На виконання умов договору про відкриття кредитної лінії № 1114-2690 від 16.11.2022 року ТОВ «УкрКредитФінанс» було надано [PERSON] кредитні кошти в розмірі 11300,00 гривень, шляхом перерахунку на його банківську картку № [NUMBER] за допомогою системи LigPay, що підтверджується довідками АТ КБ «ПриватБанк» і ТОВ «УкрКредитФінанс» (а.с.27-30). При цьому, відповідач, отримавши кредитні кошти, не скористався своїм правом, передбаченим п. 6.9 Договору, протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитися від договору без пояснення причин та не повернув отримані грошові кошти. Станом на 04.08.2025 у [PERSON] утворилась заборгованість у розмірі 111983,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 11300,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 100683,00 гривень (а.с.31-35). Відповідач не надав суду доказів, які б спростовували розрахунок заборгованості ТОВ «УкрКредитФінанс», а також не надав доказів на спростування отримання та повернення кредитних коштів у розмірі, зазначеному позивачем. Більше того, позивачем було прийнято рішення про можливість застосування Програми лояльності до [PERSON] та частково списано заборгованість за нарахованими процентами в сумі 55483,00 гривень за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 56500,00 гривень. Відповідно до статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання, а в ч. 1 ст. 625 ЦК України зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У статті 612 ЦК України вказано, що боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. На підставі викладеного вище та враховуючи, що відповідачем отримано грошові кошти за договором про відкриття кредитної лінії № 1114-2690 від 16.11.2022 року, але в порядку та на умовах кредитного договору не повернуто, внаслідок чого виникла заборгованість, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 56500,00 гривень, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 11300,00 гривень, прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 45200,00 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2422,40 гривень.

Outcome: approved