Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

ТОВ ФК Кредит-Капітал в системі "Електронний суд" звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи його тим, що відповідно до кредитного договору №7515614 від 11.09.2019, укладеного між ТОВ Мілоан та [PERSON] , відповідач отримав кредит в розмірі 6000,00 грн, строком на 30 днів (до 11.10.2019), зі стандартною процентною ставкою у розмірі 1,5% в день. 13.12.2019 між ТОВ Мілоан та ТОВ ФК Кредит-Капітал укладено договір відступлення прав вимоги №43-МЛ, право вимоги за кредитним договором №7515614 від 11.09.2019 перейшло до ТОВ ФК Кредит-Капітал. Кредитним договором №7515614 від 11.09.2019 передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, інших витрат. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 17820,00 грн, з яких 6000,00 грн - заборгованість за тілом, 8100,00 грн заборгованість за процентами, 720,00 грн комісія, 3000,00 грн - неустойка. (а.с. 1-5) Ухвалою суду від 20.11.2025 відкрито провадження у цивільній справі №127/26940/25 в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, було визначено строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заперечення. (а.с. 47) Копія ухвали суду від 20.11.2025 направлена позивачу ТОВ ФК Кредит-Капітал та відповідачу [PERSON] . Відповідачем копія ухвали суду не отримана, конверт повернуто до суду. Відповідачем відзиву не подано. Суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 279 ч. 5 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11.09.2019 між ТОВ Мілоан та [PERSON] укладено кредитний договір №7515614, за яким відповідач отримав кредит в розмірі 6000,00 грн, строком на 30 днів з 11.09.2019 (до 11.10.2019) (п. п. 1.2-1.4). Договір підписано за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. (а.с. 18 зворот) На період строку, визначеного у п. 1.3 договору, нарахування процентів здійснюється в розмірі 2700,00 грн (за ставкою 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом) (пп. 1.5.2). Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 1,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6). Комісія за надання кредиту становить 720,00 грн (за ставкою 12,00% від суми кредиту) (пп. 1.5.1). (а.с. 16 зворот) Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної базової ставки, то у випадку невиконання позичальником умов договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати всіх платежів, проценти за користування кредитом з дня, наступного за днем, визначеним п. 1.4, продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6 договору протягом 60 днів, після чого нарахування процентів може бути припинено товариством в односторонньому порядку (друге речення п. 2.2.3 договору). (а.с. 16 зворот) П. 6.2 договору встановлено, що відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). (а.с. 18) На а.с. 15 зворот 16 - копія анкети-заяви на кредит №7515614 від 11.09.2019, підписаної за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідача [PERSON] . Копія графіка платежів за договором про споживчий кредит №7515614 від 11.09.2019 (додаток №1 до договору про споживчий кредит №7515614 від 11.09.2019), підписаного за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідача [PERSON] - на а.с. 19. Згідно довідки про ідентифікацію [PERSON] , з яким укладено договір №7515614 від 11.09.2019, ідентифікований ТОВ Мілоан. Акцепт договору позичальником здійснено підписанням аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора: одноразовий ідентифікатор Z38367, час відправки ідентифікатора позичальнику 11.09.2019 о 12-16 год., номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор [NUMBER] . (а.с. 19 зворот) Відповідно до платіжного доручення №999373 від 11.09.2019, платник - ТОВ Мілоан, отримувач [PERSON] , картка отримувача MASTERCARD 516875*17, сума - 6000,00 грн, призначення платежу - кошти згідно договору №7515614 (а.с. 20), тобто позивачем надано первинний бухгалтерський документ на підтвердження перерахування на рахунок, зазначений відповідачем [PERSON] , коштів за кредитним договором №7515614 від 11.09.2019. З відомості про щоденні нарахування та погашення вбачається, що 11.09.2019 ТОВ Мілоан здійснено надання кредиту [PERSON] за кредитним договором №7515614 від 11.09.2019 в розмірі 6000,00 грн, нараховано відсотки за період з 11.09.2019 по 10.12.2019 відповідно до умов договору ( п.2.2.3 договору). (а.с. 20 зворот - 21) 13.12.2019 між ТОВ Мілоан та ТОВ ФК Кредит-Капітал укладено договір відступлення прав вимоги №43-МЛ, право вимоги до осіб, які були боржниками ТОВ Мілоан, перейшло до ТОВ ФК Кредит-Капітал, в тому числі щодо боржника [PERSON] за кредитним договором №7515614 від 11.09.2019 в розмірі 17820,00 грн, з яких 6000,00 грн - заборгованість за тілом, 8100,00 грн заборгованість за процентами, 720,00 грн комісія, 3000,00 грн штраф/пеня. Зазначене підтверджується копією договору відступлення прав вимоги №43-МЛ від 13.12.2019; копією акта приймання-передачі реєстру боржників від 13.12.2019 до договору відступлення прав вимоги №43-МЛ від 13.12.2019; копією платіжної інструкції №17143 від 13.12.2019; копією витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимог №43-МЛ від 13.12.2019, згідно якої заборгованість складається з: 6000,00 грн - заборгованість за тілом, 8100,00 грн заборгованість за процентами, 720,00 грн комісія, 3000,00 грн штраф/пеня. (а.с. 22-26, 27) Договір відступлення прав вимоги не визнаний недійсним (доказів протилежного суду не надано), згідно ст. 204 ЦК України договір є дійсним і враховується судом. На а.с. 52 повідомлення АТ КБ «Приватбанк» про те, що на [PERSON] емітовано карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ), на яку було зараховано кошти в розмірі 6000,00 грн 11.09.2019. Відповідач [PERSON] зобов`язання за кредитним договором №7515614 від 11.09.2019 належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка складається з: 6000,00 грн - заборгованість за тілом, 8100,00 грн заборгованість за процентами, 720,00 грн комісія, 3000,00 грн штраф/пеня. Отже, судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини (кредит). Надані позивачем докази у сукупності мають взаємний зв`язок, є належними і допустимими у зазначених спірних правовідносинах сторін, їх достовірність стороною відповідача не спростована (в тому числі і розмір заборгованості за договором). Умови договору не оспорюються, умови договору сторонами виконувались, що свідчить про дійсність договору. Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 207 ч. 1 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Ст. 628 ч. 2 ЦК України передбачено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Відповідно до ст. 639 ч. 2 абз. 2 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ст. 12 Закону України Про електронну комерцію визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис згідно ст. 6 ч. 1 Закону України Про електронні документи та електронний документообіг. На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов`язань, зокрема, кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконував належним чином умови договору про споживчий кредит, тому права позивача підлягають захисту. 01.07.2025 між ТОВ ФК Кредит-Капітал та Адвокатським об`єднанням «Апологет» укладено договір про надання правової допомоги №0107. (а.с. 30 зворот) На а.с. 31 акт наданих послуг №1251 від 05.08.2025, згідно п.3 якого сума наданих послуг за кредитним договором №7515614 становить 8000,00 грн. На а.с. 31 зворот детальний опис наданих послуг до акту №1251 від 05.08.2025 за договіром про надання правової допомоги №0107. На а.с. 32 копія ордеру серії ВС №1381377 від 02.07.2025 на надання правничої допомоги ТОВ ФК Кредит-Капітал адвокатом Усенком М.І. Відповідно до ст. 133 ч. 1 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ст. 133 ч. 3 п. 1 ЦПК України). Згідно ст. 137 ч. 2 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Згідно ст. 137 ч. 4, 5, 6 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. В постанові Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц зазначено, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підставі викладеного, враховуючи те, що справа, яка розглядалась, не є складною, в справі - невелика кількість письмових доказів (справа в одному томі), представник позивача не брав участі в судовому засіданні, позов подано до суду в системі "Електронний суд", суд вважає заявлений розмір витрат сторони позивача на правничу допомогу не співмірним із складністю справи та виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), тому необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 3500,00 грн витрат на правничу допомогу. В стягненні решти витрат на правничу допомогу потрібно відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 2422,40 грн судового збору.

Outcome: approved