Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

26.08.2025 року ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» звернулося до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 33 511, 24 грн. та понесені судові витрати, які складаються із 3 028,00 грн. судового збору і 9200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Позов мотивований тим, що 11.05.2018 між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі АТ «Альфа-Банк») та відповідачем було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії в розмірі до 200 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування коштами в розмірі 24 % річних та обов`язковим мінімальним платежем у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50,00 грн. Через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань станом на 23.02.2021 утворилася заборгованість у загальному розмірі 33 511, 24 грн. 22.02.2021 АТ «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» (далі ТОВ «ФК Форт») уклали договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. В подальшому, 23.02.2021 між ТОВ «ФК Форт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором, позичальником по якому є відповідач заборгованість якої станом на 23.02.2021 склала 33 511, 24 грн. Посилаючись на порушення відповідачем своїх зобов`язань позивач просить стягнути вказану в позові заборгованість з відповідача. Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 15.09.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином, в т.ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному веб сайті судової влади. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Направлена на адресу відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судовий розгляд. Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано. За таких обставин суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів, заочно у відповідності до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України, проти чого представник позивача не заперечує. Згідно вимог ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи встановлено, що 11.05.2018р. [PERSON] підписав Акцепт на укладення договору про використання факсимільного відтворення підпису та відбитку печатки при укладенні договору добровільного страхування фінансових ризиків держателів кредитних платіжних карток. 11.05.2018р. відповідач підписав договір добровільного страхування фінансових ризиків держателів кредитних платіжних карток № 248.630922730.111 від 11.05.2018 року. Цього дня, 11.05.2018р. відповідач підписав акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа-Банк». 11.05.2018 [PERSON] надав ПАТ «Альфа-Банк» оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Згідно акцептної пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якої ПАТ «Альфа-Банк» прийняв пропозицію [PERSON] на укладення Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», укладеного між Банком та Клієнтом, відповідачу відкрито поточний рахунок з електронним платіжним засобом у гривні та встановлено кредитний ліміт до 200 000,00 грн. Процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії при вчиненні торгових операцій та/або операцій із зняття коштів готівкою 24%. Тип процентної ставки фіксована. Обов`язковий мінімальний платіж складає 5 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не може становити менше 50,00 грн. До укладення кредитного договору, [PERSON] ознайомився та підписав паспорт споживчого кредиту. Згідно виписки по рахунку з кредитною карткою World Debit Mastercard позичальника [PERSON] за період з 11.05.2018 по 22.02.2021 витрати по рахунку склали 40224,78 грн., надходження 40224,78грн. Поточна сума заборгованості на кінцеву дату виписки (22.02.2021) 0,00 грн. Таким чином, випискою по рахунку підтверджено встановлення відповідачу кредитного ліміту та користування ним грошовими коштами у власних цілях. Із змісту виписки вбачається, що станом на 22.02.2021 по рахунку проведено операцію «Згортання активу у зв`язку із продажем згідно договору факторингу ТОВ «ФК Форт» від 22.02.2021, сума операції 28 684,78 грн. Набуття права вимоги до відповідача позивач підтвердив договором факторингу № 1 від 22.02.2021, який укладений між клієнтом АТ «Альфа-Банк» та фактором ТОВ «ФК Форт» за яким в порядку та на умовах визначених цим договором фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступає фактору, а фактор набуває належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами (надалі іменуються «основні договори» або «основний договір» в залежності від контексту), перелік яких наведено в Додатку №1-1 до договору. Згідно витягу з додатку до договору факторингу № 1 від 22.02.2021, яким є Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, на дату відступлення права вимоги за вказаним договором факторингу заборгованість [PERSON] за кредитним договором CCNG-630922730 від 11.05.2018 становить 33511, 24 грн., яка складається з 28 684,78 грн. залишку по тілу кредиту, 0,00 грн. по відсоткам, 0,00 грн. по комісіям та 4 826,46 грн. по штрафним санкціям. В подальшому, 23.02.2021 між ТОВ «ФК Форт» та ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» укладено договір факторингу № 01-23-02/21, відповідно до якого ТОВ ФК «Еліт Фінанс» набуло статусу кредитора за кредитним договором, позичальником по якому є відповідач заборгованість якого згідно виписки з додатка до вказаного договору факторингу станом на 23.02.2021 становить 33 511,78 грн., яка складається із 28 684, 78 грн. залишку по тілу кредиту, 0,00 грн. по відсоткам, 0,00 грн. по комісіям та 4 826,46 грн. по штрафним санкціям. Таким чином, заявлений позивачем до стягнення з відповідача розмір заборгованості відповідає заборгованості набутої на дату відступлення права вимоги. Після набуття прави вимоги до відповідача нарахування штрафних санкцій та інших платежів позивачем не здійснювалося. Доказів погашення вказаної в розрахунку заборгованості на момент звернення позивача до суду матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно частини другої ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Крім того, згідно пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Частиною другою статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15. Разом з тим, відповідно до статті 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Згідно із статтею 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положенням закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша ст. 76 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що надані позивачем письмові докази у повній мірі підтверджують наявність між первісним кредитором та відповідачем кредитних правовідносин та порушення останнім взятих грошових зобов`язань. Таким чином, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору в розмірі 33 511, 24 грн., яка нічим не спростована. Щодо вимог про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Ст.137 ЦПК України детально описує порядок визначення та відшкодування вказаних витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано: копію договору № 03-07/24 про надання юридичних послуг від 03.07.2024 року; копію акту приймання передачі наданих послуг від 02.06.2025 року на загальну суму 9200 грн.; копію платіжної інструкції № 2708 від 10.06.2025 року на оплату юридичних послуг згідно договору № 03-07/24 на суму 9200,00 грн. Дослідивши, подані на підтвердження надання позивачу правової допомоги та її розміру, документи, враховуючи складність справи, значення справи для сторони, з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд дійшов висновку, про задоволення заявлених витрат, тому позивач має право на відшкодування витрат на професійну правову допомогу у розмірі 9 200,00 гривень. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 3 028,00 гривень. На підставі наведеного та

Outcome: approved