Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулось до Пересипського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування витрат в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 11.09.2020 року приблизно о 08 год. 00 хв. в м. Одесі по вул. Отамана Головатого, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Nissan» державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mitsubishi» державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП транспортному засобу «Mitsubishi» державний номерний знак « [NUMBER] », було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі: 46 973,78 гривень, що підтверджується платіжним дорученням від 11.12.2020 року. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі: 3 160, 40 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 04.11.2020 року та платіжним дорученням від 12.11.2020 року. Відповідно до карточки рахунку Позивача в період з 30.09.2021 року по 16.12.2022 року Відповідач визнала даний борг та сплачувала заборгованість частинами, всього сплатила 24 134 грн. 18 коп. Враховуючи вищенаведене, представник позивача просить: стягнути з відповідача на користь позивача залишок загального розміру фактично понесених витрат МТСБУ у розмірі: 26 000 гривень. Після надходження та реєстрації зазначеної позовної заяви, суддю визначено автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.ст. 14, 33 ЦПК України. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 09 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам направлено копію ухвали суду, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву, позивачу відповідь на відзив. Представник позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України до суду не з`явився, разом з позовом представником надано клопотання щодо можливості розгляду справи у відсутність представника позивача та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду також не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації (а.с.19-21), на адресу суду повернувся поштовий конверт з відміткою працівника «адресат відсутній». Відповідач про причини не явки суду не повідомив, не подав відзиву, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів. Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Згідно з ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 12 січня 2026 року вирішено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані стороною позивача докази на підтвердження позовних вимог в їх сукупності, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, 11.09.2020 року приблизно о 08 год. 00 хв. в м. Одесі по вул. Отамана Головатого, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Nissan» державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mitsubishi» державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Судом встановлено, що постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2020 року (справа № 523/14539/20) притягнуто [PERSON] , [INFO] , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави, у розмірі 340 гривень. Даною постановою суду встановлено, 11.09.2020 року о 08 годині 00 хвилин, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Ніссан» держномер [NUMBER] по вулиці Отамана Головатого в місті Одесі, не врахувала дорожню обстановку, не вибрала безпечну швидкість руху, не вибрала безпечну дистанцію, в результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «Міцубісі» держномер [NUMBER] , який від удару скоїв зіткнення з автомобілем марки «Міцубісі» держномер [NUMBER] , який рухався попереду. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Згідно ч 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП [PERSON] застрахована не була. Позивач зазначає, що власник пошкодженого автомобіля «Mitsubishi» державний номерний знак « [NUMBER] », [PERSON] 11.09.2020 року повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про дорожньо-транспортну пригоду та в подальшому звернувся до МТСБУ з заявою про отримання відшкодування шкоди. Згідно Звіту автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Mitsubishi» державний номерний знак « [NUMBER] », склала: 134 973, 78 гривень. На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі: 46 973, 78 гривень, що підтверджується платіжним дорученням від 11.12.2020 року. Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі: 3 160,40 гривень, що підтверджується платіжним дорученням від 04.11.2020 року та платіжним дорученням від 12.11.2020 року. Враховуючи вищенаведене, представник позивача зазначає, що загальний розмір фактично понесених витрат МТСБУ склав: 50 134, 18 гривень. Згідно ч. 2 п.22.1 ст. 22 Закону, у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБ України відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП. Відповідно до п.п. «а» п.41.1 ст. 41 Закону, МТСБ України за рахунок коштів Фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння ТЗ, власник якого не застрахував свою відповідність. Відповідно до звіту від 22.09.2020 року сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу КТЗ становить 134, 973, 78 гривень Згідно наказу «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих наказано департаменту фінансів сплатити на рахунок отримувача [PERSON] наказано сплати кошти в розмірі6 46 973, 78 гривень за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної, що підтверджується платіжним дорученням № 2545637 від 11.12.2020 року. Таким чином, з досліджених доказів, судом встановлено, що позивачем сплачено матеріальне відшкодування потерпілому згідно Звіту наданого оцінювачем, довідки про розмір відшкодування та квитанції про оплату послуг оцінювача. Судом встановлено, що позивач звертався на адресу відповідача з листом щодо відшкодування шкоди в порядку регресу в добровільному порядку. Також, згідно позовних вимог, судом встановлено, що відповідно до карточки рахунку позивача в період з 30.09.2021 року по 16.12.2022 року відповідач визнав даний борг та сплачував заборгованість частинами, а всього 24 134, 18 гривень, таким чином, залишок складає 26 000 гривень. Пунктом 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до п. 39.2.1 ст. 39 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», одним із основних завдань МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. За приписами ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п. 38.2 та п. 38.2.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Виходячи з положень вищезазначених процесуальних норм, під час розгляду справи у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Досліджені докази щодо доведеності позовних вимог наданих позивачем при подачі позову до суду, не виклали сумнівів щодо їх належності та допустимості, інших доказів для дослідження та або огляду суду надано не було, питання про їх витребування перед судом не порушувалось. Як встановлено матеріалами справи, дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено автомобіль потерпілої особи, сталась з вини відповідача, відповідальність якої на момент завдання шкоди не була застрахована, то саме він зобов`язаний відшкодувати заподіяні збитки, що сталися в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в повному обсязі. Доказів протилежного суду надано не було. Відтак, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача страхового відшкодування в загальному розмірі: 26 000 гривень. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, а відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтвердженні судові витрати у розмірі: 3 028, 00 гривень.

Outcome: approved