Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. Представник ТзОВ «Свеа Фінанс» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що 03.07.2019 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Угоду про відкриття Кредитної лінії та обслуговування Кредитної картки та страхування №С-201-006664-19-980, відповідно до умов якої відповідачу було надано кредит шляхом встановлення кредитної лінії по поточному рахунку на наступних умовах: максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000,00 грн.; ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення Угоди, становить 9100 грн. Відсоткова ставка за користування коштами кредитної лінії становить 24% річних. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши кредитні кошти в межах кредитного ліміту, визначеного у договорі. 25.07.2023 між АТ «Ідея Банк» та ТОВ «Свеа Фінанс» (попередня назва «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу №01.02-31/23, згідно якого ТОВ «Свеа Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які є боржниками АТ «Ідея Банк», у тому числі і до відповідачки [PERSON] за кредитним договором №С-201-006664-19-980 від 03.07.2019. На даний час відповідачка свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує і заборгованість не погашає, що є порушенням законних прав ТОВ «Свеа Фінанс», у зв`язку з чим позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь суму заборгованості в розмірі 25 930,10 грн. та судові витрати у справі. 1.2 Відповідачка правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не скористалася. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 2.1. 24.06.2025 відкрито упровадження у справі та ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. 2.2. Відповідач ухвалу про відкриття провадження отримала 23.09.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позовну заяву не подала, заяв та клопотань по суті позовних вимог до суду не надходило. 2.3. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 3.1. Судом встановлено, що 03.07.2019 між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Угоду про відкриття кредитної лінії та обслуговування кредитної картки та страхування №С-201-006664-19-980. Відповідно до пункту 3 Кредитного договору, Банк надає клієнту кредит шляхом встановлення відновлюваної Кредитної лінії по рахунку. Максимальний ліміт кредитної лінії встановлюється у розмірі 200 000 грн. ліміт кредитної лінії, доступний клієнту на момент укладення Угоди, становить 9100,00 грн. Процентна ставка за користування коштами Кредитної лінії становить 24% річних. Повернення заборгованості та сплата відсотків за користування кредитною лінією та/або інших платежів за Угодою та Договором, в тому числі черговість погашення вимог банку, здійснюватимуться згідно умов Договору, а також відповідно до Тарифів, які розміщені на сайті банку за адресою www.ideabank.ua (а.с.8). Кредитний договір №С-201-006664-19-980 про відкриття кредитної лінії було укладено та підписано позичальником власноруч. На виконання умов договору Банк відкрив Клієнту поточний рахунок № [NUMBER] та випустив клієнту міжнародну платіжну карту МasterCard. 3.2. Відповідачка свої зобов`язання за Договором не виконувала належним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 25 930,10 грн. На підтвердження розміру заборгованості первісним кредитором АТ «Ідея Банк» надано довідку-розрахунок заборгованості за кредитним договором №С-201-006664-19-980 станом на 25.07.2023 та виписку по рахунку [PERSON] з 04.07.2019 по 25.07.2023, складену 25.07.2023. Згідно довідки-розрахунку заборгованості станом на 25.07.2023 заборгованість становить 25 930,10 грн. з яких 9048,32 грн. - заборгованість за основним боргом, 16 881,78 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 00,00 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями (а.с.18). 3.3. Відповідно до виписки по рахунку [PERSON] з 04.07.2019 по 25.07.2023 від 25.07.2023, останнє зарахування по рахунку здійснено 10.02.2020 в сумі 105 грн. Дебет і кредит на кінець розрахунку 10.02.2020 становив 14859, 44 грн. та 14859,44 грн. відповідно, вхідний та вихідний 0,00 грн. (а.с.19-24). 3.4. 25.07.2023 між Акціонерним Товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» було укладено Договір Факторингу №01.02-31/23, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» передає ТОВ «Росвен Інвест Україна» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «Росвен Інвест Україна» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с.25-29). На виконання умов Договору факторингу, ТОВ «Росвен Інвест Україна» сплатило АТ «Ідея Банк» грошові кошти у розмірі 11963508,00 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №9217 від 26.07.2023 (а.с.32). Відповідно до Витягу реєстру боржників від 25.07.2023 до Договору факторингу, ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуло права грошової вимоги до [PERSON] в сумі 25 930,10 грн. з яких 9048,32 грн. - заборгованість за основним боргом, 16 881,78 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 00,00 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями. Сума платежів боржника становить 4410,00 грн. (а.с.36). Рішенням єдиного учасника СВЕА ЕКОНОМІ КІПР ЛІМІТЕД №1 від 25.03.2024, назву товариства з обмеженою відповідальністю «Росвен Інвест Україна» змінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (а.с.37). 3.5. З наданих розрахунків вбачається, що після відступлення права вимоги ТОВ «Свеа Фінанс» не здійснювалося жодних додаткових нарахувань. IV. Норми права, які застосував суд. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. гідно з частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно статті 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно приписів абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. У постанові Верховного Суду від 30 червня 2023 року в справі №274/7221/19 (провадження №61-1513св23) зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Відповідно до ч.1ст.1077 ЦК України за Договором факторингу (фінансування під уступку права грошової вимоги) одна сторона (клієнт) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження іншої сторони (фактора) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові свою грошову вимогу до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1. Суд робить висновок, що 03.07.2019 між первісним кредитором АТ «Ідея Банк» та [PERSON] було належним чином укладено кредитний договір, згідно якого відповідачка отримала кредит шляхом встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок позичальника у розмірі 9100 грн., спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка МasterCard, а отже, між сторонами виникли кредитні правовідносини. Підписавши власноручно Договір, відповідачка підтвердила ознайомлення та прийняття відповідних умов надання кредиту. Матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що АТ «Універсал Банк» умови кредитного договору були виконані. В свою чергу, [PERSON] допущено порушення умов договору щодо своєчасного погашення платежів, внаслідок чого утворилась заборгованість за тілом кредиту у розмірі 9100 грн. ТОВ «Свеа Фінанс» є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до [PERSON] і товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку банку не повернуті, тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідачки заборгованості за тілом кредиту. Крім того, відповідачка не надала суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості за тілом кредиту, а відтак наданий банком розрахунок за відсутності заперечень щодо такого розрахунку від відповідача, приймається судом як достовірний. Тому у цій частині позов суд задовольняє. 5.2 Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення нарахованих відсотків суд зазначає наступне. На підтвердження наявності заборгованості за відсотками суду наданий документ, під назвою «Довідка-розрахунок заборгованості», який на думку суду не є належним доказом на підтвердження позовних вимог про наявність кредитної заборгованості, оскільки не містить інформацію зокрема про: дату здійснення останньої (попередньої) операції; дату здійснення поточної операції; суми вхідного залишку за рахунком; суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); суми оборотів за дебетом та кредитом рахунку; суму вихідного залишку. Фактично вказаний розрахунок заборгованості є відображенням односторонніх арифметичних обчислень позивача і не є підставою для встановлення певних фактів та обставин, що мають значення для справи. Виписка додана банком, також не підтверджує суму заборгованості по нарахованих відсотках, із вказаного документу не можливо дослідити суми вхідного залишку за рахунком, суми оборотів за дебетом та кредитом рахунку, оскільки в кінці вони однакові, також немає суми вихідного залишку. Також з виписки вбачається, що на погашення відсотків за кредитним договором №С-201-006664-19-980 здійснювалось списання коштів кількома траншами, однак виписка не містить даних щодо процентної ставки, яка була застосована банком при їх обчисленні. На думку суду відсутність детального розрахунку не підтверджує правильності нарахування відсотків за кредитним договором, наявності у позичальника боргу у розмірі, заявленого до стягнення кредитодавцем. Надані позивачем документи лише констатують заборгованість у фіксованій сумі, але не підтверджують її наявність, походження і розмір. Арифметичним шляхом вирахувати, за який саме період нараховані відсотки та перевірити правильність їх нарахування, не вбачається можливим. Вищенаведене унеможливлює врахування зазначених документів, як належних доказів, які б підтверджували розмір заборгованості за відсотками, заявлений банком до стягнення з відповідачки. Тому, в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. 5.3 У підсумку суд позовні вимоги задовольняє частково. 5.4 Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 845,30 грн. (9048,32 х 2422,40 / 25930,10 грн.)

Outcome: partial