Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

07 серпня 2025 року адвокат Міняйло Ярослав Володимирович звернувся в інтересах заявниці [PERSON] , заінтересовані особи: Військова частина [NUMBER] , Міністерство оборони України, Новосанжарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, до Новосанжарського районного суду Полтавської області із заявою про оголошення померлим стрільця-помічника гранатометника 1 відділення 3 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти [NUMBER] аеромобільного батальйону військової частини [NUMBER] солдата [PERSON] , [INFO] , за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України. Рух справи Ухвалою Новосанжарського районного суду від 12 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати цивільну справу в порядку окремого провадження, витребувано у Головному центрі обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію про перетин кордону України в період з 04 грудня 2022 року по дату виконання ухвали суду громадянином [PERSON] , [INFO] , з Новосанжарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження громадянина [PERSON] , [INFO] , повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу громадянина [PERSON] , повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію смерті громадянина [PERSON] , [INFO] , повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію зміни імені (прізвища, власного імені, по батькові) громадянина [PERSON] , [INFO] , з Національного інформаційного бюро при Міністерстві з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України інформацію про те, чи рахується [PERSON] , [INFO] , як військовополонений, з Головного управління ДПС у Полтавській області інформацію про доходи [PERSON] , [INFO] , за 2022, 2023, 2024, 2025 роки, у Головного управлінні Національної поліції у Полтавській області відомості щодо перебування в розшуку, інформацію щодо притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності громадянина України [PERSON] , [INFO] , а також його звернення до органів Національної поліції, за період: з 04 грудня 2022 року по дату виконання ухвали суду, з військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України копії матеріалів проведеного службового розслідування за фактом зникнення безвісти солдата [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] ; копію наказу «Про результати службового розслідування» стосовно солдата [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] (а.с. 29-30). 10 листопада 2025 року до суду надійшло клопотання представника заявника про залучення до справи № 542/1394/25 у якості заінтересованої особи [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 127-128). Своєю ухвалою від 13 листопада 2025 року суд залучив до участі у справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Військова частина [NUMBER] , Міністерство оборони України, Новосанжарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про оголошення фізичної особи померлою, в якості заінтересованої особи: [PERSON] , [INFO] , в особі його законного представника - [PERSON] , [INFO] ( [ADDRESS] ). Аргументи учасників справи В обґрунтування заяви представник заявника зазначив, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , який був призваний на військову службу за мобілізацією у зв`язку з початком військової агресії рф проти України. З 22.11.2022 він проходив службу у військовій частині [NUMBER] . 04.12.2022 під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності Батьківщини, відсічі та стримування збройної агресії рф проти України, в районі бойових дій біля населеного пункту Білогорівка Сєверодонецького району Луганської області [PERSON] зник безвісті. Заявниця припускає загибель свого сина, оскільки станом на сьогодні відомостей про сина, будь-яких спроб зв`язку з матір`ю чи повідомлень про перебуванні у полоні не отримано. Проміжок часу, який пройшов з моменту зникнення [PERSON] в районі ведення бойових дій є досить тривалим та станом на зараз становить понад два роки. Виходячи з викладеного існують вагомі підстави вважати загиблим солдата [PERSON] . Задля забезпечення своїх прав заявниця з посиланням на частину 2 статті 46 ЦК України звернулась до суду із цією заявою з метою оголошення її сина померлим та встановлення дати його ймовірної загибелі. Зазначено, що встановлення даного факту у судовому порядку необхідне заявниці для отримання усіх належним їй соціальних виплат, пільг та компенсацій, як матері військовослужбовця. 20 серпня 2025 року від Міністерства оборони України до суду надійшли пояснення на заяву про оголошення фізичної особи померлою (а.с. 37-41), за змістом яких така заінтересована особа просила прийняти рішення в межах чинного законодавства, що не суперечить інтересам обороноздатності України в умовах введеного на території України воєнного стану та врахувати правові висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року по справі № 755/11021/22. Акцентовано увагу на тому, що Міноборони вважає, що заява про оголошення фізичної особи померлою підлягає задоволенню лише після спливу шести місяців від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи. 30 жовтня 2025 року від представника заявниці надійшли пояснення на пояснення Міноборони (а.с.118-120), в яких він з посиланням на постанову Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року по справі № 755/11021/22 наголошував на тому, що Міноборони не прийняло до уваги пункт 78 цієї постанови, з якій зазначено, що законодавець, формуючи припис речення другого частини другої статті 46 ЦК України («з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців»), після слів «шести місяців» завершив речення. Зазначене унаочнює, що правильним є таке тлумачення цього припису, що здійснюватиметься без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території України. Також вказував на можливості здійснювати відлік строку, передбачений частиною 2 статті 46 ЦК України, без прив`язки до моменту завершення бойових дій. Вказав, що місце ймовірної загибелі [PERSON] (Білогорівка Сєверодонецького району Луганської області) відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 є таким місцем, де ще не завершені бойові дії. Таким чином, від дня зникнення [PERSON] в місці, де ще ведуться бойові дії минуло понад 2 роки, і у заявниці є всі підстави для звернення до суду із заявою про оголошення свого сина померлим. У судовому засіданні заявниця та її представник підтримали заяву з підстав, викладених у ній, просили її задовольнити. Представник Військової частини [NUMBER] , яка була належним чином повідомлена про дату, час, місце судового засідання (а.с. 161), в судове засідання не з`явився. 07 жовтня 2025 року від Військової частини [NUMBER] до суду надійшли витребувані судом документи, а також лист № 692/22918 від 27.09.2025, в якому остання просила за наслідками розгляду справи ухвалити законне рішення (а.с. 89). Міністерство оборони України явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечило, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлялось належним чином (а.с. 162), у наданих до суду поясненнях просило розгляд справи здійснювати за відсутності свого представника (а.с. 41). Новосанжарський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції явку свого уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с. 158), пояснень щодо суті справи та клопотань про відкладення судового засідання не надсилав, про причини неявки не повідомляв. Законний представник [PERSON] - [PERSON] - у судовому засіданні просила заяву [PERSON] задовольнити. Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, заслухавши пояснення представника заявника та заявника, законного представника [PERSON] - [PERSON] , вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. Обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, [PERSON] народився [INFO] , відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] його батьками записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 11 зі звороту). 12 жовтня 2007 року [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , внаслідок чого змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується наданою до суду копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 12). Отже, заявниця [PERSON] є матір`ю [PERSON] . Військовою частиною [NUMBER] на виконання ухвали суду від 12.08.2025 надана копія витягів з матеріалів спеціального розслідування за фактом зникнення безвісті військовослужбовців, зокрема, й [PERSON] (а.с. 89-103). Відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 22.11.2022 № 331 солдата [PERSON] , призначеного на посаду стрільця-помічника гранатометника 1 відділення 3 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти [NUMBER] аеромобільного батальйону військової частини [NUMBER] , який прибув із військової частини [NUMBER] [ADDRESS] , зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення з 22.11.2022. Солдат вважався таким, що прибув та залучений до складу сил та засобів, що бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф під час перебування безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій (здійснення заходів). Справи та посаду прийняв з 22.11.2022. Встановлено посадовий оклад (а.с. 98 зі звороту). Згідно з наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 09.12.2022 № 350, солдата [PERSON] , стрільця-помічника гранатометника 1 відділення 3 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти [NUMBER] аеромобільного батальйону військової частини [NUMBER] , необхідно вважати таким, що безвісно зниклий під час виконання бойових завдань, з 04.12.2022, призупинено виплату грошового утримання з 04.12.2022 (а.с.98-зі звороту). 16 грудня 2022 року начальником [INFO] направлено гр. [PERSON] сповіщення про безвісті зниклого № 10 солдата [PERSON] (а.с. 13 зі звороту). Наказом командира військової частини [NUMBER] (з адміністративно-господарської діяльності) від 22.03.3033 № 697 призначене спеціальне розслідування за фактом зникнення солдат, зокрема, й [PERSON] (а.с. 97- зі звороту). Відповідно до акта проведення спеціального розслідування встановлені наступні обставини та висновки (а.с. 93-97). 04.12.2022 командир [NUMBER] аеромобільного батальйону військової частини [NUMBER] майор [PERSON] доповів рапортом від вх. № 20682 про зникнення безвісті військовослужбовців, зокрема, [PERSON] . Подія сталась на ділянці лісистої місцевості, яка знаходиться неподалік населеного пункту Білогорівка Луганської області, у районі бойових дій. 04.12.2022 визначений особовий склад [NUMBER] аеромобільного батальйону виконував бойове завдання на підставі бойового розпорядження № 946 від 23.10.2022 в районі населеного пункту Білогорівка Луганської області на позиціях « [PERSON] » та « [PERSON] ». 04.12.2022 близько 10.09-11.12 внаслідок нанесеного вогневого ураження зазначені позиції знищені. У результаті артилерійського обстрілу противника, зокрема, солдат [PERSON] зник безвісті під час виконання бойового завдання. Відповідно до журналу бойових дій військової частини [NUMBER] за 04.12.2022 та 10.12.2022 солдат, зокрема, [PERSON] , в районі населеного пункту Білогорівка під час виконання бойового завдання зник безвісті. Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 09.12.2023 № 350, солдат [PERSON] вважається безвісно зниклим під час виконання бойових завдань. 19 липня 2023 року командиром військової частини [NUMBER] винесено наказ № 1408 про підсумки спеціального розслідування за фактом зникнення безвісті, в тому числі, й солдата [PERSON] (а.с. 90-91). Відомості за фактом зникнення безвісті солдата [PERSON] під час виконання бойового завдання із захисту територіальної цілісності України в районі населеного пункту Білогорівка Сєверодонецького району Луганської області внесені в ЄРДР за номером 12022170480000267 від 16.12.2022 (а.с. 14). Відповідно до інформації Державного підприємства «Український національний центр розбудови миру» № 08-14/28350 від 25.08.2025, станом на дату надходження ухвали, інформація від держави-агресора через Центральне агентство з розшуку Міжнародного Комітету Червоного Хреста про [PERSON] , [INFO] , до НІБ не надходила (а.с. 50). Згідно з відомостями Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, що містяться у листі № 19/68716-25-Вих від 26.08.2025, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України [PERSON] , [INFO] , в період з 04.12.2022 по 26.08.2025 в базі даних не виявлено (а.с. 51, 70). На ухвалу суду надійшла інформація від Головного управління ДПС у Полтавській області, а саме: Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору з січня 2022 по липень 2025 року гр. [PERSON] (а.с. 63-65). ГУНП в Полтавській області своїм листом «Про надання інформації» № 185698-2025 від 26.08.2025 повідомило, що гр. [PERSON] за обліками інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» не значиться таким, що був підданий адміністративному стягненню на території України, а також відсутня інформація щодо його звернень до органів Національної поліції в період з 04.12.2022 до 22.08.2025 (а.с. 67-68). Від Новосанжарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00053531084 на громадянина [PERSON] , [INFO] , повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00053531009 громадянина [PERSON] . Повідомлено, що актових записів про зміну імені та смерть на громадянина [PERSON] , [INFO] , - не виявлено (а.с. 73-78). Норми права, які підлягають застосуванню, та висновки щодо правозастосування Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з частинами 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Частиною першою статті 46 Цивільного кодексу України встановлено, що фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років після закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Згідно з частиною третьою статті 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Особа може бути оголошена в судовому порядку померлою у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть цієї особи. На цьому наголошено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 31 травня 2023 року у справі № 177/11/20, від 07 листопада 2023 року у справі № 607/159/23. У постановах від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22 Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути, зокрема: письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю. Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин. Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23). Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Порядок розгляду розгляд судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, передбачений главою 4 Розділу IV ЦПК України. Оголошення фізичної особи померлою (смерть in absentia) це судове визнання померлою фізичної особи, щодо якої за місцем її постійного проживання немає будь-яких відомостей про місце перебування протягом встановленого законом строку. У правовому контексті оголошення фізичної особи померлою є припущенням її смерті (praesumptio mortis), що має наслідком припинення правосуб`єктності. Суд під час оголошення фізичної особи померлою достеменно не може встановити факт її смерті, а лише припускає це на підставі непрямих доказів або у зв`язку із тривалою безвісною відсутністю. Оголошення фізичної особи померлою є юридичною фікцією, техніко-правовим прийомом, за якого суд визнає дійсними юридичні факти і обставини, які не підтверджуються неспростовними доказами через брак останніх або їх недостатність. У частині другій статті 46 ЦК України законодавець навів дві спеціальні норми: «фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій» (речення перше) та «з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців» (речення друге). Законодавець запроваджує спеціальну цивільно-правову норму з метою конкретизації, деталізації та диференціації правового регулювання цивільних відносин в межах їх загального роду. Спеціальна норма походить від загальної і тісно з нею пов`язана. Відповідно у ситуації, коли внаслідок збройної агресії рф проти України фізична особа пропала безвісти, суд має право оголосити цю фізичну особу померлою відповідно до частини другої статті 46 ЦК України саме на підставі цих приписів (за умови доведеності зазначених обставин), використовуючи ці норми як спеціальні. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 11.12.2024 у справі №755/11021/22 врахувала, що приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким. Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану»). За змістом статті 1 Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України»: - воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень; - бойові дії форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); - воєнні дії організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України; - район воєнних (бойових) дій визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії. Відповідно бойові дії є однією із форм воєнних дій. Ці категорії співвідносять як ціле (воєнні дії) та частина (бойові дії). Тому воєнні дії, які законодавець згадує у частині другій статті 46 ЦК України, не обмежуються лише бойовими діями. Збройний конфлікт це збройне зіткнення між державами (міжнародний збройний конфлікт, збройний конфлікт на державному кордоні) або між ворогуючими сторонами в межах території однієї держави, як правило, за підтримки ззовні (внутрішній збройний конфлікт) (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України від 21 червня 2018 року № 2469-VIII «Про національну безпеку України»). Потрібно наголосити на тому, що законодавець розмежовує категорії «воєнні дії», «збройний конфлікт» і «воєнний стан». Частина друга статті 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан». Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні. Правова мета встановлення спеціальних строків полягає в тому, що визначені частиною другою статті 46 ЦК України два роки від дня закінчення воєнних дій, збройного конфлікту або шість місяців потрібні для розшуку особи та вжиття заходів для її повернення із зони воєнних дій, збройного конфлікту або з інших держав і територій. Дворічний або шестимісячний строки обумовлені тим, що в багатьох випадках під час воєнних дій, збройних конфліктів загибель або зникнення осіб відбувається в умовах невизначеності, на територіях, де тривають активні бойові дії, або в тимчасово окупованих регіонах, що ускладнює вирішення питання розшуку фізичної особи. І навіть за наявності цих строків очевидність щодо зникнення безвісти або загибелі особи може залишатися невідомою. Однак саме для розв`язання таких проблем і застосовуються юридичні фікції. Речення друге частини другої статті 46 ЦК України не конкретизує обставини, за яких суд може застосувати скорочений шестимісячний строк замість дворічного, зазначеного у реченні першому цієї частини. Водночас суд може послатися на шестимісячний строк у разі наявності істотних підстав для припущення, що фізична особа загинула внаслідок воєнних дій, збройного конфлікту, і без обґрунтованих підстав очікувати, що з часом обставини зміняться або з`являться нові дані щодо місцезнаходження цієї особи. Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 11.12.2024 у справі №755/11021/22, оголошення фізичної особи померлою пов`язується з виникненням у її родичів та інших заінтересованих осіб прав і законних інтересів, як-от: право на спадкування майна, отримання соціальних виплат, призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, припинення шлюбу, припинення зобов`язань, пов`язаних із такою особою, або інші матеріальні чи нематеріальні інтереси, пов`язані зі смертю цієї особи, тощо. Зазначене рішення також має важливе значення для правового статусу членів сім`ї, їх соціального забезпечення та можливості розпоряджатися майном особи, яка була оголошена померлою. Це оголошення має наслідки й для договірних зобов`язань, кредитних відносин і будь-яких інших правочинів, у яких брала участь особа, оскільки це може вплинути на вимоги кредиторів та інші правовідносини, пов`язані із зобов`язаннями. Отже, телеологічне тлумачення норми права дозволяє врахувати специфіку випадків зникнення фізичних осіб під час активних бойових дій і акцентувати увагу на суспільній потребі у встановленні справедливості та визначеності щодо статусу зниклої особи, але лише після спливу розумного строку для її пошуку. Велика Палата Верховного Суду наголосила, що законодавець, формуючи припис речення другого частини другої статті 46 ЦК України («з урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців»), після слів «шести місяців» завершив речення. Зазначене унаочнює, що правильним є таке тлумачення цього припису, що здійснюватиметься без прив`язки до моменту скасування воєнного стану, припинення воєнних дій, збройного конфлікту як такого на усій території України. Велика Палата Верховного Суду виснувала, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (далі Наказ № 309). У цьому Наказі № 309 зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей Наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території. Отже, суд може використовувати дані, зокрема з Наказу № 309, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України. Наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 втратив чинній на підставі наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», відповідно до якого бойові дії на території ймовірної загибелі [PERSON] - Білогорівка, Сєверодонецького (Сіверськодонецького) району Луганської області розпочались 24.02.2022 та не закінчились, тобто тривають. З заявою про оголошення [PERSON] померлим його мати звернулася [INFO] , а тому як шестимісячний строк, так і дворічний строк, визначені статтею 46 ЦК України не сплили до звернення до суду з відповідною заявою, оскільки на території ймовірної загибелі [PERSON] ще тривають бойові дії. З огляду на викладене, враховуючи, що на час судового розгляду на території місцевості, що є місцем зникнення безвісті [PERSON] воєнні дії не скінчились, тому звернення до суду із заявою про оголошення [PERSON] померлим до спливу як мінімального законодавчо встановленого шестимісячного строку, так і дворічного строку від дня закінчення воєнних дій є передчасними, оскільки це суперечить вимогам частини 2 статті 46 ЦК України. За таких обставин, у задоволенні заяви про оголошення фізичної особи померлою необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed