Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями в порядку спадкування за заповітом та визнання права на завершення приватизації земельної ділянки. Обгрунтовуючи позовні вимоги посилалася на те, що [INFO] померла [PERSON] , яка була рідною сестрою її бабусі [PERSON] . На випадок своєї смерті [PERSON] 22.09.2000 р. розпорядилася своїм майном склавши заповіт на її користь. До складу спадкового майна входить житловий будинок за адресою : [ADDRESS] , який належав [PERSON] на праві власності відповідно до свідоцтва про право особистої власності № [NUMBER] від 30.01.1990 р. та право на завершення приватизації земельних ділянок площею 0,15 га та 0,40 га. З 16.03.2001 р. і до дня смерті - [INFO] [PERSON] проживала та була зареєстрована у Тиврівському будинку-інтернаті для осіб з інвалідністю та похилого віку за адресою : [ADDRESS] , її поховання здійснювала її мати- [PERSON] . Однак у зв"язку з неприязними відносинами між нею та її матір"ю, остання повідомила її про наявність заповіту лише у 2025 році, після того, як захворіла , а вона приїхала з-за кордону до матері. Вона є спадкоємицею за заповітом після її смерті на житловий будинок з господарськими спорудами. Інша спадкоємиця за заповітом, однак на грошові кошти є її мати - [PERSON] . Спадкоємців першої та другої черг, які претендували на прийняття спадщини за законом, немає. Через помилку, яка сталася під час складання заповіту щодо адреси розташування житлового будинку вона не може здійснити оформлення спадщини, зокрема: в заповіті зазначено, що [PERSON] заповідає їй - [PERSON] «.належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 0,20 га, які знаходяться в [ADDRESS] », хоча фактично будинок і земельна ділянка знаходяться за адресою : [ADDRESS] . Просить суд: - визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] , позначений на плані КП «ВООБТІ» літерою «А», 1900 року забудови, загальною площею приміщень 57,8 кв.м., житловою - 41,6 кв.м., допоміжною - 16,2 кв.м., який складається з веранди «1-1» площею - 4,8 кв.м., коридору «1-2» площею - 6,1 кв.м., житлової кімнати «1-3» площею - 18,0 кв.м., кухні «1-4» площею - 5,3 кв.м., житлової кімнати «1-5» площею - 11,6 кв.м., житлової кімнати «1-6» площею - 12,0 кв.м., веранди «а», та господарських споруд : погріба з шиєю «В», криниці № 3, вартістю 97 800 (дев`яносто сім тисяч вісімсот) гривень в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в смт Тиврів Тиврівського району Вінницької області. - визнати за нею право в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в смт Тиврів Тиврівського району Вінницької області на завершення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючих документів на земельну ділянку загальною площею 0,20 га за адресою : [ADDRESS] , яка була передана [PERSON] у приватну власність відповідно до додатку до Протоколу 2-ї сесії 22-го скликання Ворошилівської сільської ради народних депутатів Тиврівського району Вінницької області від 14.10.1994 р. «Про передачу земельних ділянок у приватну власність». Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 05.09.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 15.10.2025 року закрито підготовче судове засідання у справі та призначено розгляд справи. На розгляд справи позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені в установленому законом порядку. Представник позивачки [PERSON] надала суду заяву, в якій просила розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю і просила суд їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] на розгляд справи до суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку. Дослідивши письмові докази надані суду сторонами, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. [INFO] померла [PERSON] - рідна сестра бабусі позивачки [PERSON] . [PERSON] до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована у Тиврівському будинку-інтернаті для осіб з інвалідністю та похилого віку за адресою : [ADDRESS] , з 16.03.2001 р. по день смерті [INFO] , її поховання здійснювала [PERSON] - мати позивачки. На підставі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння № [NUMBER] , виданого 30 січня 1990 року, [PERSON] є власником колгоспного двору [ADDRESS] . 22.09.2000 року на випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, в якому належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку площею 0,20 га, які знаходяться в [ADDRESS] , заповіла позивачці [PERSON] . Належні їй грошові вклади, що зберігаються в філії Тиврівського ощадбанку заповіла [PERSON] . Водночас, згідно довідки Ворошилівського старостинського округу № 177 від 22 липня 2025 року, за [PERSON] згідно погосподарського обліку рахується житловий будинок [ADDRESS] . Інші домоволодіння не зареєстровані. Згідно протоколу 2 сесії 22 скликання Ворошилівської сільської ради народних депутатів Тиврівського району Вінницької області та додатку до нього, [PERSON] включена до списку громадян сільської Ради, які подали заяви на приватизацію землі - в приватну власність 0,15 га, в постійне користування 0,40 га. Таким чином, спадщина, яка відкрилася після смерті [PERSON] за заповітом складається із житлового будинку з господарськими будівлями в [ADDRESS] та права на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,20 га за цією ж адресою. 10 липня 2025 року позивачкою виготовлено технічний паспорт на житловий будинок [ADDRESS] . Згідно вказаного технічного паспорту до домоволодіння входить житловий будинок [ADDRESS] , позначений на плані КП «ВООБТІ» літерою «А», 1900 року забудови, загальною площею приміщень 57,8 кв.м., житловою -- 41,6 кв.м., допоміжною - 16,2 кв.м., веранду «1-1» площею -4,8 кв.м., коридор «1-2» площею - 6,1 кв.м., житлова кімната «1-3» площею - 18,0 кв.м., кухня «1-4» площею 5,3 кв.м., житлова кімната «1-5» площею - 11,6 кв.м., житлова кімната «1-6» площею - 12,0 кв.м., веранда «а», та господарські споруди : погріб з шиєю «В», криниця № 3. Загальна вартість якого становить 97 800 грн. Постановою державного нотаріуса Тиврівської державної нотаріальної контори Зданевич С.А. від 18.07.2025 року [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено через те, що житловий будинок з господарськими будівлями, який входить до складу спадщини був власністю колгоспного двору, головою якого була померла [PERSON] також заповітом заповідалось майно за іншою адресою: [ADDRESS] . Документів, які б підтверджували зміну адреси, а саме: номера нерухомого майна з 38 на 45 чи навпаки не надано. З копії спадкової справи померлої [PERSON] вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після її смерті [INFO] звернулася [PERSON] . Однак [PERSON] спадщину у вигляді житлового будинку після смерті [PERSON] не прийняла у зв"язку з наявністю заповіту в цій частині на ім`я позивачки. Інші спадкоємці за законом та заповітом відсутні. Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, в тому числі шляхом визнання права. Відповідно до ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Враховуючи наведені вище обставини, внаслідок чого позивачка позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права, суд вважає, що таке право власності підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухоме майно, а саме: житловий будинок [ADDRESS] , позначений на плані КП «ВООБТІ» літерою «А», 1900 року забудови, загальною площею приміщень 57,8 кв.м., житловою -- 41,6 кв.м., допоміжною - 16,2 кв.м., веранду «1-1» площею -4,8 кв.м., коридор «1-2» площею - 6,1 кв.м., житлову кімнату «1-3» площею - 18,0 кв.м., кухню «1-4» площею 5,3 кв.м., житлову кімнату «1-5» площею - 11,6 кв.м., житлову кімнату «1-6» площею - 12,0 кв.м., веранду «а», та господарські споруди : погріб з шиєю «В», криницю № 3, а також право на завершення приватизації земельної ділянки загальною площею 0,20 га за вищевказаною адресою, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в смт Тиврів Тиврівського району Вінницької області. За наведених обставин, позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved