Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

25 листопада 2025 року адвокат Віхерко Н.О. в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовом до Миролюбненської сільської ради Хмельницької області про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , та визнання за [PERSON] права власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою [ADDRESS] , який належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Немиринецької сільської ради від 04.09.2003 року, та на земельну ділянку загальною площею 2,1078 га, кадастровий номер 6824286200:05:022:0055, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Миролюбненської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №757302 виданого Немиринецькою сільською радою 19.06.2003 року. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина. Будучи єдиним спадкоємцем за заповітом, після смерті своєї матері [PERSON] звернувся до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори для оформлення його спадкових прав за законом, однак йому було відмовлено в оформлені спадкових прав на вищезазначене майно, у зв`язку із неможливістю встановлення факту родинних відносин між покійною та позивачем, оскільки в правовстановлюючому документі на земельну ділянку власник ділянки записаний як « [PERSON] », та зроблено напис ручкою «виправленому « [PERSON] » вірити сільський голова О.Л. Москалюк» а в свідоцтві про смерть матері позивача покійна записана як « [PERSON] ». Тому, [PERSON] змушений звернутися до суду для захисту своїх спадкових прав. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 26 листопада 2025 року по даній справі відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено дату підготовчого засідання, також вирішено питання про витребування доказів у справі. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 09 грудня 2025 року у даній справі було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник позивачів - адвокат Віхерко Н.О., в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи був повідомлена своєчасно та належним чином, однак подала заяву, якою просив розгляд справи здійснити без участі позивача та його представника. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач Миролюбненська сільська рада Хмельницької області, яка була повідомлена про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, передбаченому ст.128 ЦПК України, до суду свого представника не направила, причин неявки суду не повідомила. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Частиною 1 статті 315 ЦПК України, визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» від 30.05.2008 року №7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що факт родинних відносин між [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] , знайшов своє підтвердження в суді. Судом встановлено, що доводи позивача в позовній заяві не суперечать іншим, наявним у справі, доказам. Зокрема, суд встановив, що згідно копії свідоцтва про народження [NUMBER] , [INFO] в с.Деркачі, Старокостянтинівського р-н., Хмельницької обл., народився [PERSON] , матір`ю якого записана [PERSON] . З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Мирлюбненською сільською радою від 11 лютого 2025 року, судом встановлено, що [INFO] в с.Деркачі, Хмельницького району, Хмельницької області у віці 89 років, померла [PERSON] , [INFO] , про що 11 лютого 2025 року складено відповідний актовий запис №6. Згідно довідки №148 від 07.04.2025 року виданою Миролюбненською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області, судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , дійсно померла [INFO] , та на день смерті була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Разом з нею зареєстровані: син [PERSON] , [INFO] , невістка [PERSON] , [INFO] та внучка [PERSON] , [INFO] . Із досліджених документів вбачається, що в написанні « [PERSON] » та « [PERSON] » у вищезазначених документах є розбіжності, однак дані прізвища, імена та по батькові є співзвучними та належать одній і тій самій людині, оскільки дата про народження даної особи збігається у досліджених документах, тому слід встановити факт родинних відносин, між [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суду при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. Судом встановлено, що після смерті матері позивача [PERSON] , [INFO] , відкрилась спадщина за заповітом від 26.07.2017 року, згідно якого [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: житловий будинок з усіма надвірними прибудовами, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , земельну ділянку розміром 2,11 га згідно державного акту РІ №757302, що знаходиться на території Немиринецької сільської ради, і взагалі все її майно, яке належить їй, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, взагалі все те, що буде належати їй на день смерті заповідає у власність [PERSON] . [PERSON] звернувся до Старокостянтинівської державної нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав після смерті матері, однак згідно відповіді на звернення №1596/02-14 від 31.10.2025 року йому було відмовлено, оскільки неможливо встановити факт родинних відносин, оскільки в правовстановлюючому документі на земельну ділянку власник ділянки записаний як « [PERSON] », та зроблено напис ручкою «виправленому « [PERSON] » вірити сільський голова О.Л. Москалюк», а в свідоцтві про смерть матері позивача покійна записана як « [PERSON] ». З вищезазначеного, суд дійшов до висновку, що в Державному акті на право приватної власності на землю серії Р1 №757302 виданого Немиринецькою сільською радою 19.06.2003 року, помилково власника записано як « [PERSON] », оскільки згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-0001821942025 від 10.09.2025 року власник земельної ділянки кадастровий номер 6824286200:05:022:005 згідно державного акту на право привартної власності на землю від 19.06.2003 року серії Р1 №757302 значиться - [PERSON] . Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються: копією спадкової справи №231/2025 від 18 квітня 2025 року до майна померлої [INFO] [PERSON] ; заповітом від 26.07.2017 року; державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 №757302; витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку; свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 04.09.2003 року; копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.02.2025 року; копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.04.1961 року; витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 13.11.2003 року; копією технічного паспорта від 17.09.2025 року. Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити. Враховуючи, на те що земельну ділянку та житловий будинок покійна [PERSON] за життя набула у встановленому законом порядку, її право власності підтверджено належними та допустимими доказами, однак в правовстановлюючих документах та свідоцтві про смерть [PERSON] наявні розбіжності в написанні власника майна, що унеможливлює подальше здійснення нотаріальних дій стосовно належного оформлення спадкових прав та проведення державної реєстрації права на спадкове майно, тому суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування за заповітом належить визнати право власності на вищезазначене майно. За таких обставин, враховуючи, що наявні достатні правові підстави для визнання права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки та житлового будинку за позивачем та враховуючи, що іншого шляху для захисту спадкових прав позивач не має, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, суд

Outcome: approved