Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позов мотивує тим, що 03.05.2019 року між ТзОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено договір № 846367 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4500,00 грн. на свою банківську картку. 12.04.2018 між ТзОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу №1 відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами. 12.09.2019 року укладено додаткову угоду № 25 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги № 25 від 12.09.2019 року про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників в тому числі до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 846367 від 03.05.2019 року перейшло до нового кредитора ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС»). 25.07.2024 відповідно протоколу загальних зборів № 1706 перейменовано ТОВ Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС». Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання протоколу загальних зборів № 1706 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів товариства. Відповідач не повернув своєчасно суму кредиту та нараховані відсотки для погашення заборгованості за кредитом, відповідно до умов кредитних договорів, у зв`язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором № 846367 від 03.05.2019 яка на момент укладення договору відступлення права вимоги 12.04.2018 становить 16137,00 грн., в тому числі: 4500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 2430,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, 2160,00 грн. - заборгованість за пенею та штрафами. Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 16137,00 грн., а також суму збитків з урахуванням 3% річних у розмірі 1453,66 грн., суму збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань 3528,59 грн., судовий збір в сумі 2 422,40 грн. та 5000,00 грн. витрат на правову допомогу. Окрім цього просить поновити строк позовної давності для подання позову. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.08.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судом встановлено, що строк позовної давності для звернення до суду з позовом пропущений позивачем з поважних причин, а тому його необхідно поновити. Від відповідачки до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначає, що позовні вимоги визнає частково. Просить стягнути заборгованість за кредитним договором №846367 від 03.05.2019 в сумі 9482,25 грн., яка складається з 4500,00 грн. сума основного боргу, 3528.59 грн. сума інфляційних витрат 1453,66 грн. - 3% річних. Свої вимоги обґрунтовує наступним. Встановлений сторонами договору розмір відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочення у розмірі 2-3% несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», та суперечить встановленим обмеженням статті 21 Закону України «Про споживче кредитування» та порушує принцип розумності та добросовісності, що є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг фінансової установи, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми відсотків, яка перевищує подвійну облікову ставки Національного банку України та становить більше ніж п`ятнадцять відсотків простроченого платежу. 3 врахуванням наведеного та встановлення сторонами договору розміру відсотків за несвоєчасно виконані зобов`язання за кожен день прострочення, що в результаті становить 16137 грн., є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», суперечить принципам розумності та добросовісності, є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, як споживача послуг банку, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, адже тіло кредиту становить лише 4 500,00 гривень. Позивач, як фінансова установа, скориставшись необізнаністю позичальника діючи з порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги діючого законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для неї умовах, які вона не могла оцінити належно. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.10.2025 витребувано у ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» інформацію, що становить банківську таємницю. 06.11.2025 до суду надійшла відповідь від ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» згідно якої грошові кошти, за вказаною платіжною операцією, були перераховані на банківську картку [NUMBER] . Зазначено, що інформацією про держателя банківської картки, його фінансовий номер та інформацію про рух коштів по ній, в повній мірі володіє банк-емітент банківської картки, в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.12.2025витребувано у АТ КБ «ПРИВАТБАНК» інформацію, що становить банківську таємницю. 06.01.2026 до суду надійшла відповідь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» згідно якоїномер телефону [NUMBER] був/є фінансовим номером телефону за рахунком, що належить гр. [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ). По рахунку [NUMBER] ( [NUMBER] ) було зарахування коштів на суму 4 500,00 UAH від 03.05.2019 р., платник: інформація про платника відсутня. У судове засідання представник позивача не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розгляд справи здійснювати у його відсутності. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання в якому вказала, що позовні вимоги визнає частково, просить при ухваленні рішення врахувати її позицію викладену у відзиві на позовну заяву, розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Згідно частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. У судовому засіданні встановлено, що 03.05.2019 року між ТзОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено договір № 846367 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4500,00 грн. на свою банківську картку. Кредитний договір укладено в електронному вигляді, шляхом реєстрації відповідача на вебсайті в мережі Інтернет та підписання кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Згідно п. 1.2. договору позика видається строком на 30 днів. Договір діє до повного виконання Клієнтом своїх зобов`язань за цим Договором. Відповідно до п. 1.3. Сторони погодили наступну фіксовану процентну ставку за користування Позикою: Знижена процентна ставка становить 1,53% від суми Позики за кожен день користування Позикою (558,45% річних) у межах строку надання Позики, зазначеного в пункті 1.2 цього Договору. Стандартна процента ставка становить 1,80% від суми Позики за кожний день користування Позикою (657,00 % річних). Стандартна процентна ставка застосовується згідно з пунктами 1.7., 3.4., 3.6.2. цього Договору. Пункт 1.4. Загальна вартість Позики за зниженою ставкою складає 145,90% від суми Позики (у процентному виразі) або 6 565,50 грн. (у грошовому виразі) та включає в себе проценти (відсотки) за користування Позикою 45,90% від суми Позики (у процентному виразі) або 2 065,50 грн. (у грошовому виразі). 1.5. Позика надається шляхом перерахування Товариством грошових коштів на банківський картковий рахунок, наданий Клієнтом. Згідно договору у випадку неможливості виконання зобов`язань за Договором у повному обсязі та у встановлений строк, Клієнт має право ініціювати продовження строку користування Позикою та зміну дати погашення Позики, шляхом здійснення платежу на користь Товариства у розмірі не менше суми нарахованих та несплачених на дату платежу процентів. Після отримання Товариством коштів у розмірі нарахованих та несплачених процентів, заява Клієнта про продовження строку користування Позикою вважається поданою. Після вчинення Клієнтом дій згідно з пунктом 1.6. цього Договору, та у разі якщо залишок суми Позики складає не менше ніж 400 (чотириста) гривень, Товариство має право, але не обов`язок, продовжити строк користування Позикою. Новий строк користування Позикою обчислюється з дня, наступного за днем вчинення Клієнтом дій згідно з пунктом 1.6. цього Договору та дорівнює 30 днів. Нова дата повернення Позики відображається у Особистому кабінеті Клієнта. Протягом нового строку користування позикою проценти (відсотки) нараховуються за стандартною процентною ставкою. 12.04.2018 між ТзОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу №1 відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» перейшло право грошової вимоги за кредитними договорами. 12.09.2019 року укладено додаткову угоду № 25 та на виконання договору факторингу підписано реєстр прав вимоги № 25 від 12.09.2019 року про те, що на умовах вищезазначеного договору право вимоги до ряду боржників в тому числі до [PERSON] за договором про надання фінансового кредиту № 846367 від 03.05.2019 року перейшло до нового кредитора ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» (ТОВ «ВІН ФІНАНС»). 25.07.2024 відповідно протоколу загальних зборів № 1706 перейменовано ТОВ Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на ТОВ «ВІН ФІНАНС». Наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання протоколу загальних зборів № 1706 внесено зміни про перейменування до облікових та інших документів товариства. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 846367 від 03.05.2019 становить 16137,00 грн., в тому числі: 4500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 9477,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, 2160,00 грн. - заборгованість за пенею та штрафами. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачем заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Згідно з частиною першою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у визначеному статтею 12 цього Закону порядку, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 вказаного закону). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. В свою чергу, порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частина 1 статті 612 ЦК України визначає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором і згідно до ст. 1048 цього Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях і суд не вправі збирати докази, що стосуються предмета спору, за своєю ініціативою, крім конкретних випадків, встановлених цим Кодексом (частини 5, 7 статті 81 ЦПК України). Судом встановлено, що 03.05.2019 року між ТзОВ «Авентус Україна» та відповідачем було укладено договір № 846367 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 4500,00 грн. на свою банківську картку. Первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов договору, з якими він погодився, що підтвердив своїм підписом у виді одноразового ідентифікатора. Разом з тим відповідач свої зобов`язання належним чином не виконував, у зв`язку з чим у нього утворилася заборгованість за вказаним кредитним договором. Згідно наявної в матеріалах справи картки обліку договору (розрахунку заборгованості) за кредитним договором № 846367 від 03.05.2019 заборгованість [PERSON] становить 16137,00 грн., в тому числі: 4500,00 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 9477,00 грн. - заборгованість за нарахованими процентами, 2160,00 грн. - заборгованість за пенею та штрафами. Вбачається, що первісним кредитором було здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою в розмірі 1,80% з 03.05.2019 по 31.08.2019, що відповідає умовам укладеного між сторонами договору (п.1.3.2.). А тому суд відкидає заперечення відповідача щодо нарахування відсотків у завищеному розмірі, що є неспівмірним до суми кредиту, за недоведеністю. Окрім цього позивач здійснив розрахунок суми збитків з урахуванням 3% річних у розмірі 1453,66 грн., суму збитків інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань 3528,59 грн. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Отже, ТОВ «ВІН ФІНАНС» набуло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 846367 від 03.05.2019. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч. 1, 3 ст. 12 ЦПК України). Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач не була позбавлена можливості надати власний розрахунок із відповідними доказами, проте жодних доказів на спростування вимог позивача не надала. Враховуючи доведеність наявними в справі належними та допустимими доказами факту укладення із відповідачем кредитного договору та отримання кредиту, беручи до уваги факт неналежного виконання останнім обов`язків по поверненню суми кредиту та процентів, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Суд вирішує питання розподілу судових витрат в порядкуст. 141 ЦПК України. Вимоги позивача про стягнення з відповідача судового збору в розмірі 2 422,40 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 5000 грн. суд вважає законними, обґрунтованими та підтверджені належними доказами, а тому такі вимоги підлягають до задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved