Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариство «Черкаське хімволокно» в інтересах Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, посилаючись на те, що на ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» покладений обов`язок - забезпечення тепловою енергією населення, організацій та підприємств всіх форм власності. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється Відокремленим підрозділом «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно». Оскільки в будинку встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то згідно п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, споживач оплачує послуги згідно з показаннями пропорційно опалювальній площі квартири. В квартирі [ADDRESS] не встановлено лічильника обліку гарячого водопостачання, тому нарахування за дану послугу здійснювалося згідно п. 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а саме у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу. Відповідачі своєчасно та у повному обсязі з серпня 2016 року не вносили плату за отримані житлово-комунальні послуги, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом 01.02.2024 року складає 63 382 грн. 03 коп., інфляційна складова боргу в сумі 8 812 грн. 19 коп. та 3 відсотки річних в сумі 3 289 грн. 82 коп., тому просить стягнути з відповідачів 75 484 грн. 04 коп. заборгованості та судові витрати по справі. Ухвалою від 02 травня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заочним рішенням від 08 жовтня 2024 року позовні вимоги задоволені. 22 липня 2025 року відповідачем [PERSON] подано заяву про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 07 серпня 2025 року заочне рішення від 08 жовтня 2024 року скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 10 вересня 2025 року відповідач [PERSON] подала відзив на позовну заяву. 13 січня 2026 року представником позивача подано заяву про відмову від частини позовних вимог. Представник позивача в судовому засіданні заяву про відмову від частини позовних вимог підтримав, просив задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідачів заборгованості в сумі 40 662 грн. 60 коп., інфляційної складової боргу у розмірі 8 812 грн. 19 коп., 3% річних в сумі 3 289 грн. 82 коп., а також витрат по сплаті судового збору в сумі 3 028 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог в частині стягнення солідарно боргу з неї заперечувала та просила в цій частині відмовити, оскільки у зазначеній квартирі більше 10 років не проживає, комунальними послугами не користується. Відповідач [PERSON] в попередніх судових засіданнях позовні вимоги щодо неї визнала та не заперечувала проти їх задоволення, в подальшому до судового засідання не з`явилася. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами житлового законодавства. Судом встановлено, що на ПАТ «Черкаське хімволокно», в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ», покладений обов`язок із забезпечення тепловою енергією населення, організацій та підприємств всіх форм власності. Статями 67, 68 ЖК України та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затвердженими постановою кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 встановлено, що плата за використання теплової енергії власниками квартир (будинків), наймачами, орендарями вноситься за затвердженими у встановленому порядку тарифами та строки. Надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в будинку [ADDRESS] здійснюється Відокремленим підрозділом «Черкаська ТЕЦ» ПрАТ «Черкаське хімволокно». Оскільки в будинку встановлений будинковий лічильник загального обліку теплопостачання, то згідно п. 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, споживач оплачує послуги згідно з показаннями пропорційно опалювальній площі квартири. В квартирі [ADDRESS] не встановлено лічильника обліку гарячого водопостачання, тому нарахування за дану послугу здійснювалося згідно п. 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а саме у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання на одну зареєстровану особу. Згідно довідки Департаменту «Центр надання адміністративних послуг» Черкаської міської ради від 04 травня 2023 року за вказаною адресою зареєстровані відповідачі. Разом з цим, у своєму відзиві на позовну заяву та в судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснила, що, дійсно зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Однак, фактично за вказаною адресою протягом останніх 10 років не проживає, у зв`язку з чим, фактично не могла отримувати житлово-комунальні послуги. Факт фактичного не проживання за вищевказаною адресою підтверджується копією Договору оренди від 21.08.2019 року, згідно якого вона проживала за адресою: [ADDRESS] . Наразі вона одружена, має неповнолітню дитину та окремо проживає разом з сім`єю за адресою: [ADDRESS] . Що підтверджено Актом про фактичне проживання, складений за підписами сусідів від 04.09.2025 року. Відповідно до п.6 ч.1 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII споживач має право: на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг. Таким чином, судом достовірно встановлено, що за адресою: [ADDRESS] відповідач [PERSON] не проживала протягом останніх 10 років, проживає постійно за іншою адресою, де сплачує за комунальні послуги, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що у [PERSON] відсутній солідарний обов`язок з іншим відповідачем щодо сплати заборгованості за житлово-комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] , а тому суд відмовляє у задоволенні позовних вимог відносно [PERSON] . Правовідносини між постачальником теплової енергії і споживачами регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Постановою КМУ № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачем комунальних послуг являється фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Обов`язок споживача укласти договір про надання житлово-комунальних послуг та оплачувати надані послуги передбачено також п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630. Таким чином, обов`язок укласти договір законодавець покладає саме на споживача, який отримує житлово-комунальні послуги. Отже, відповідач є споживачем комунальних послуг (з централізованого опалення та гарячого водопостачання), які надаються позивачем. У зв`язку із зазначеним суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до змісту ст.ст. 13, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», централізоване опалення віднесено до житлово-комунальних послуг. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, в порядку визначеному КМУ. При цьому, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ст. 156, 162 ЖК України плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється з затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Повнолітні члени сім`ї власника зобов`язані брати участь у витратах по утриманню будинку та прибудинкової території. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. З розрахунку заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] встановлено, що станом на 01.02.2024 року відповідачі мають заборгованість перед ВП «Черкаська ТЕЦ» ПАТ «Черкаське хімволокно» за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 63 382 грн. 03 коп. Разом цим, представником позивача надано до суду заяву про відмову від частини позовних вимог, в якій вказано, що в ході примусового виконання заочного рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 08 жовтня 2024 року, приватним виконавцем Недоступом Д.М. було відкрито виконавче провадження № 78296250 та стягнуто з відповідачів суму в розмірі 22 719 грн. 43 коп. У зв`язку з цим, станом на час розгляду справи в суді заборгованість по вказаному особовому рахунку за послуги з централізованого опалення (постачання теплової енергії), гарячого водопостачання та Внески становить 40 662 грн. 60 коп. Відповідач [PERSON] із зазначеною сумою заборгованості погоджується, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача [PERSON] основної суми боргу в розмірі 40 662 грн. 60 коп. підлягають до задоволення. Щодо позовної вимоги про стягнення інфляційних та 3% річних суд приходить до наступного. Згідно з ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, суд звертає увагу на те, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19)» (№530-ІХ від 17.03.2020 року), на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги. При цьому, в постанові від 21.07.2021 року в справі № 752/24896/20 Київський апеляційний суд зазначив, що нарахування та стягнення 3% річних та інфляційних втрат на суму боргу, який виник у період карантину, порушує норми матеріального права, оскільки під час карантину штрафні санкції не нараховуються в силу імперативної вказівки Закону № 530-IX. Крім того, з 24.02.2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» нарахування та стягнення штрафів або пені, інфляційних нарахувань, відсотків річних у разі несвоєчасної або неповної оплати за житлово-комунальні послуги населенням - заборонено. Зважаючи на те, що на території України з 12.03.2020 року по 30.06.2023 року запроваджено карантин, на період дії якого заборонено нарахування та стягнення 3% річних, інфляційних втрат та неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги, а також ураховуючи, що з 24.02.2022 року, в період воєнного стану, нарахування та стягнення судом пені, 3% річних та інфляційних втрат - також заборонено, тому нарахування позивачем за спірний період 3% річних та інфляційних втрат - є безпідставним та таким, що порушує норми матеріального права, тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. За встановлених обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги суд задовольняє частково, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 333 грн. 50 коп., що пропорційно до задоволеної частини позовних вимог (40 662,60 грн. х 100% / 52 764,61 грн. х 3 028 грн.).

Outcome: partial