Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів в порядку суброгації. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 08.06.2022 року між Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ФЛК "ЕЛЕКТРОН ЛІЗИНГ" було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/107-74-010811/22 . Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Toyota», державний номерний знак « [NUMBER] відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 29.07.2022р. в м. Львів, пр-т Свободи відбулося ДТП за участю застрахованого автомобіля «Toyota», державний номерний знак « [NUMBER] » та електросамокату «Rider Strong» під керуванням [PERSON] . Внаслідок вказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до Постанови Галицького районного суду міста Львова від 17 серпня 2022 року по справі 461/4127/22, Відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт. На підставі зазначеного страхового акту ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 27 369,40 грн. Отже, на підставі зазначеного, до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача, як до особи відповідальної за нанесену шкоду внаслідок ДТП нанесеної потерпілому. Просить позов задовольнити. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 04.08.2025 року відкрито спрощене позовне провадження. 10.11.2025 року на адресу Галицького районного суду надійшли уточненні позовні вимоги. Представник позивача у судове засідання не з явився, однак просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позов. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не прибув, хоча був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відзиву на позов, заяв про поважні причини неявки чи розгляд справи без участі відповідача до суду не надходило. Тому, за згодою представника позивача, у відповідності до вимог ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 08.06.2022 року між Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ФЛК "ЕЛЕКТРОН ЛІЗИНГ" було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/107-74-010811/22. Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Toyota», державний номерний знак « [NUMBER] відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. /а. с. 19/. 29.07.2022р. в м. Львів, пр-т Свободи сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля «Toyota», державний номерний знак « [NUMBER] » та електросамокату «Rider Strong» під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Постановою Галицького районного суду м. Львова від 17.08.2022 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850, 00 гривень /а. с. 18/. З даної постанови вбачається, що [PERSON] , 29.07.2022 року о 16 год. 40 хв., на проспекті Свободи, 15, у місті Львові, керуючи електросамокатом, не був уважним та виїжджаючи з алеї на проїздну частину не дав дороги автомобілю Toyota Camry д.н.з. [NUMBER] .В. , та здійснив зіткнення з ним. В результаті вказаної дорожньої транспортної пригоди автомобіль Toyota Camry отримав механічні пошкодження , з матеріальними збитками. Відповідно був складений акту огляду пошкодженого транспортного засобу, та долучені копії фото-додатків, та копії ремонтної калькуляції /а. с. 23-36/. ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відповідно до умов договору страхування № 06/107-74-010811/22, страхового акту № 220000594419 від 21.09.2022 року сплатило страхове відшкодування у розмірі 27 369 грн. 40 коп, що підтверджується платіжним дорученням /а. с. 37-38/. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Toyota», державний номерний знак « [NUMBER] » була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Групп» (договір страхування наземного транспорту № 06/107-74-010811/22 .), останнє добровільно сплатило, суму у розмірі 27369,40 коп., що підтверджується страховим актом №220000594419 від 21.09.2022 року та платіжним дорученням. /а.с.39/ Таким чином, невиплаченою сумою залишається у розмірі 27369,40 грн. Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути: договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. За правилами ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні ( страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статями 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст.9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Як встановлено ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. В силу приписів ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором, відшкодувати витрати, понесені страхувальником у разі настання страхового випадку з метою запобігання або зменшення збитків, якщо це встановлено договором. Згідно з до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою ст. 1188 ЦК України. Відповідно до положень ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду , у тому числі, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 ЦПК України. Згідно з ч. ч. 1-2ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показанням свідків. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З матеріалів справи вбачається, що позивачем як страховиком було виконано свій обов`язок за договором страхування та здійснено виплату в межах суми страхового відшкодування. 29.07.2022 року відповідачу скеровано претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу. Однак відповідачем не відшкодовано позивачу збитку у добровільному порядку. З наданих позивачем в ході розгляду справи доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, такі отримані у порядку встановленому законом, стосуються безпосередньо обставин справи та підтверджують покликання позивача на існуючі обставини справи, тому вони приймаються судом до уваги, як належні та допустимі докази в процесі доказування. Таким чином, оцінюючи надані суду докази у справі в цілому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджуються належними та допустимими доказами, оскільки 08.06.2022 року між Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ФЛК "ЕЛЕКТРОН ЛІЗИНГ" було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/107-74-010811/22 . У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування. 29.07.2022р. в м. Львів, пр-т Свободи сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля «Toyota», державний номерний знак « [NUMBER] » та електросамокату «Rider Strong» під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до Постанови Галицького районного суду міста Львова від 17 серпня 2022 року по справі 461/4127/22, Відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся Страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою стороною документів було складено страховий акт. На підставі вище зазначеного страхового акту ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 27 369,40 грн. Отже, на підставі зазначеного, до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача, як до особи відповідальної за нанесену шкоду внаслідок ДТП нанесеної потерпілому Тому суд вважає, що на користь позивача підлягає стягненню з відповідача [PERSON] матеріальна шкода в розмірі 27369,40 грн. в порядку суброгації. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved