Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Короткий зміст позову. 14 жовтня 2025 року позивач ТОВ «Діджи Фінанс» звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за Кредитним договором № 7379168 від 18.03.2024 року у розмірі 18 848,09 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. В обґрунтування позову посилалися на наступне. 18.03.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» (далі - Первісний кредитор) та відповідачем [PERSON] (далі - Відповідач або Позичальник) було укладено кредитний договір 7379168,за яким відповідач отримав шляхом переказу на картковий рахунок кредит, у сумі 10 000,00 грн. Відповідач не виконав належним чином кредитні зобов`язання, в результаті чого в нього виникла заборгованість в сумі 18848,09 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 6516,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 11332,09 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 1000,00 грн. Позивач набув право вимоги за цим кредитним договором на підставі укладеного договору факторингу, по якому ТОВ «МІЛОАН», відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» право вимоги по зазначеному кредитному договору на підставі договору факторингу та переданому їм реєстру боржників. Процесуальні дії. Ухвалою суду від 20.10.2025 року позовну заяву ТОВ «Діджи Фінанс» залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. (а.с. 41) Ухвалою суду від 27.10.2025 року відкрито провадження по справі і справу призначено до розгляду в спрощеному позовному провадження з викликом сторін в судове засідання. (а.с. 55) Позиції сторін у судовому засіданні. Позивач ТОВ "ДІДЖИ ФІНАНС" позов підтримали та просили його задовольнити, про що надали відповідну письмову заяву. Також просили розгляд справи провести без участі їх представника, крім цього не заперечували проти винесення у справі заочного рішення у випадку неявки відповідача в судове засідання. (а.с. 6) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, відзив не подав. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). В порядку ст.280 ЦПК України, суд, враховуючи вказані факти, згоду позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів. В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи. 18.03.2024 року ТОВ «МІЛОАН» (далі - Первісний кредитор) та відповідачем [PERSON] (далі - Відповідач або Позичальник) було укладено кредитний договір №7379168, за яким відповідач отримав шляхом переказу на картковий рахунок кредит, у сумі 10 000,00 грн. (а.с. 45) Кредитний договір укладено в електронній формі з використанням одноразового пароля, який було направлено відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор, при веденні якого відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного договору №7379168 від 18.03.2024 року, який також знаходиться у власному кабінеті відповідача на офіційному веб-сайті Товариства. (п. 6.1 Договору) Разом з цим на підтвердження укладення кредитного договору в матеріалах справи міститься анкета-заява №7379168 від 18.03.2024 року. (а.с. 46) До кредитного договору позичальник також підписав паспорт споживчого кредиту (а.с 14-15); Графік платежів до паспорту споживчого кредиту (а.с. 16) Відповідно до п.1.2,п.1.3,п.1.4 Договору, сума (загальний розмір) кредиту становить 10 000,00 грн., кредит надається строком на 99 днів. Відповідно до п. 6.5 Договору цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі. Відповідно до п. 3.2.5 Договору у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору кредитодавець з дотриманням вимог законодавства має право здійснювати врегулювання простроченої заборгованості та/або стягнути заборгованість в примусовому порядку. Відповідно до п. 3.2.6 Договору кредитодавець має право відступати, передавати та будь-яким іншим чином відчужувати, а також передавати в заставу свої права за цим договором. На підтвердження переказу грошових коштів відповідачу, в матеріалах справи міститься платіжне доручення №125881688 від 18.03.2024 року, платник: ТОВ «Мілоан», сума 10 000,00 грн., призначення платежу кошти згідно договору 7379168, отримувач: [PERSON] (а.с. 25) Згідно розрахунку ТОВ «МІЛОАН» заборгованості перед банком [PERSON] , загальний борг становить 18848,09 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 6516,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 11332,09 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 1000,00 грн. (а.с. 12-13) 29.10.2024 року між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір факторингу №29102024, у відповідності до умов якого ТОВ «МІЛОАН» передає (відступає) ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» приймає належні ТОВ «МІЛОАН» Права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, вказаними у реєстрі боржників. (а.с. 17-21) Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №29102024 від 29.10.2024 року, заборгованість відповідача перед ТОВ «МІЛОАН» складає 18848,09 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 6516,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 11332,09 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 1000,00 грн. (а.с. 11) Нормативно - правове обґрунтування та висновки суду. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За ч.2 ст.625 ЦК України Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Висновки суду та мотиви. Згідно ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що дійсно у відповідача є прострочення зобов`язання, у зв`язку з чим, відбулось істотне порушення клієнтом взятих на себе зобов`язань, вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України. Згідно наданого суду розрахунку заборгованість за кредитним договором відповідача [PERSON] становить 18848,09 грн., із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 6516,00 грн.; заборгованість за відсотками становить 11332,09 грн.; заборгованість за комісійними винагородами становить 1000,00 грн.; Даний розрахунок боргу, а також його наявність відповідачем не спростовано. Тому суд приходить до висновку, що позов Банку підлягає задоволенню. Щодо стягнення процесуальних витрат по справі. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Судом встановлено, що позивач поніс судові витрати, що складаються з 2 422, 40 гривен, сплаченого судового збору. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача суму судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 2 422, 40 гривень. На підставі ст. 526, 530, 551, 610,612,616, 638, 1048, 1049, 1054 ЦК України та

Outcome: approved