Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

19.08.2025 року адвокат Розум О.В., в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] в м. Бердянськ, Запорізької області померла бабуся позивача [PERSON] , [INFO] . На час смерті померла була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Оскільки смерть настала на тимчасово окупованій території, позивач звертався до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя, де отримав рішення про встановлення факту смерті особи, яка померла на окупованій території. Після чого, позивач отримав свідоцтво про смерть в органі РАЦС м. Запоріжжя. Сам позивач проживає у Польщі. Там 06.10.2023 року він вчасно звернувся до консула із заявою про прийняття спадщини. Постановою від 03.06.2025 року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Слепко А.В. відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналу правового документу. Так, за час життя померла [PERSON] володіла , зокрема: - частиною квартири [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про права власності на житло, виданого 08.01.1998 року Управлінням міського господарства виконкому Бердянської міської ради, квартирою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності трьом особам: 1. [PERSON] 2. [PERSON] 3. [PERSON] Так, [PERSON] помер [INFO] . [PERSON] залишив на [PERSON] заповіт, який був посвідчений 10.07.2007 року приватним нотаріусом Бердянського нотаріального округу Запорізької області Данціг-Картофлицькою С.Я. № 1289. Після смерті [PERSON] , [PERSON] звернулась до нотаріуса, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 03.11.2018 року. Тому частину квартири, яка належала [PERSON] успадкувала [PERSON] . Однак оформити право власності та отримати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці не встигли, що підтверджується відсутністю інформації в ДРРП. [PERSON] помер [INFO] . На день його смерті з ним була зареєстрована [PERSON] . Так, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Після смерті [PERSON] , також донька померлого [PERSON] звернулась до нотаріуса, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 21.09.2018 року. Однак оформити право власності та отримати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці не встигли, що підтверджується відсутністю інформації в ДРРП. Тож, в силу дії ч. 3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] прийняла 1/2 частину спадщини після смерті [PERSON] та спадщину після смерті [PERSON] на їх частини спадщини. Тож, на момент смерті [PERSON] 5/6 частини квартири [ADDRESS] , яка складалась з наступних часток: - 1/3 частки на підставі Свідоцтва про права власності на житло, виданого 08.01.1998 року Управлінням міського господарства виконкому Бердянської міської ради - 1/3 частин прийнятої але не оформленої спадщини після смерті [PERSON] - 1/6 (1/2 від 1/3) частки прийнятої але не оформленої спадщини після смерті [PERSON] . Інших спадкоємців після смерті [PERSON] окрім Позивача не має. Просить визнати за [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] право власності на 5/6 частини квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. Ухвалою судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя Фісун Н.В. від 22.08.2025 року позовну заяву залишено без руху. 25.08.2025 року ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя прийнято заяву без розгляду та відкрито провадження по справі. Від відповідача відзив на позовну заяву до суду не надходив. У судове засідання позивач, [PERSON] та його представник, адвокат Розум О.В., не з`явилися надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позов підтримують у повному обсязі. Представник Бердянської міської військової адміністрації Бердянського району Запорізької області, яка діє в інтересах Бердянської міської ради Запорізької областів судове засідання не з`явився, долучив до матеріалів справи заяву, про розгляд справи у його відсутність, просить винести рішення з урахуванням всіх наявних матеріалів справи. Фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази надані стороною вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права (частина 2статті 16 ЦК України). За частиною першою ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною першою ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, законодавство визначає три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання права. З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Згідно з ст.1216ЦКУкраїни спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст.1217ЦКУкраїни спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218ЦКУкраїни до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частинами 2 та 3статті1223ЦКУкраїнивизначено,що право на спадкування мають особи ,визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ч. 1 ст.1268ЦКУкраїни спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. На підставі ч. 3 ст.1268ЦКУкраїни спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу,він не заявив про відмову від неї Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався. Згідно з Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, вся територія Бердянського району Запорізької області з 03.03.2022 по теперішній час є тимчасово окупованою територією України. Пунктами 24 статті 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що на тимчасово окупованій території право власності охороняється згідно із законодавством України. За державою Україна, Автономною Республікою Крим, територіальними громадами, у тому числі територіальною громадою міста Севастополя, державними органами, органами місцевого самоврядування та іншими суб`єктами публічного права зберігається право власності та інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території. За фізичними особами, незалежно від набуття ними статусу біженця чи іншого спеціального правового статусу, підприємствами, установами, організаціями зберігається право власності та інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо воно набуте відповідно до законів України. Положення Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлюють порядок прийняття спадщини в разі, якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, і надають право спадкоємцям реалізувати свої права щодо спадкового майна на території України в загальному порядку (стаття 11-1). Відповідно до свідоцтва про права власності на житло, виданого 08.01.1998 року Управлінням міського господарства виконкому Бердянської міської ради, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності трьом особам: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 03.11.2009 року. [PERSON] померла [INFO] в м. Бердянськ, Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.03.2023 року. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть завідуючого відділом РАЦС Муніципалітет міста САН-ЧІПРІАНО-Д`АВЕРСА Провінція КАЗЕРТА. [PERSON] залишив на [PERSON] заповіт, який був посвідчений 10.07.2007 року приватним нотаріусом Бердянського нотаріального округу Запорізької області Данціг-Картофлицькою С.Я. № 1289. Після смерті [PERSON] , [PERSON] звернулась до нотаріуса, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 03.11.2018 року. Тому частину квартири, яка належала [PERSON] успадкувала [PERSON] . Однак оформити право власності та отримати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці не встигли, що підтверджується відсутністю інформації в ДРРП. На день смерті [PERSON] з ним була зареєстрована [PERSON] , що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області від 07.12.2018 року. Так, відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Після смерті [PERSON] , також донька померлого [PERSON] звернулась до нотаріуса, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 21.09.2018 року. Однак оформити право власності та отримати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці не встигли, що підтверджується відсутністю інформації в ДРРП. Тож, в силу дії ч. 3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] прийняла 1/2 частину спадщини після смерті [PERSON] та спадщину після смерті [PERSON] на їх частини спадщини. Тож, на момент смерті [PERSON] 5/6 частини квартири [ADDRESS] , яка складалась з наступних часток: - 1/3 частки на підставі Свідоцтва про права власності на житло, виданого 08.01.1998 року Управлінням міського господарства виконкому Бердянської міської ради - 1/3 частин прийнятої але не оформленої спадщини після смерті [PERSON] - 1/6 (1/2 від 1/3) частки прийнятої але не оформленої спадщини після смерті [PERSON] . Інших спадкоємців після смерті [PERSON] окрім позивача не має. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . [PERSON] є онуком померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.01.2020 року [PERSON] , де зазначено, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] та свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , де зазначено, що його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Заочним рішенням Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 27.02.2025 року [PERSON] визначено додатковий строк тривалістю два місяці з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Заведено спадкову справу №28/2024. Постановою від 03.06.2025 року, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Слепко А.В. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналу правового документу. Верховним Судом України, у абзаці 3 п. 23 Постанови Пленуму від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У постанові від 22.09.2021 року у справі №227/3750/19 Верховний Суд дійшов висновку, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. На підставі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставі не заборонених законом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, а його цивільне право підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на 5/6 частини квартири [ADDRESS] , яка належала за життя [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved