Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

В суд звернувся керівник Вараської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі: Володимирецької селищної ради до [PERSON] , про стягнення збитків, заподіяних незаконною порубкою лісу на загальну суму 24 063,64 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що Вараською окружною прокуратурою скеровано до суду кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,2 ст. 246 КК України. Так, 03.04.2020 року приблизно о 00 год. 10 хв., [PERSON] , достовірно знаючи про те, що в межах кварталу 17 виділу 1 Степангородського лісництва та в межах кварталу 50 виділу 6 Біленського лісництва знаходяться незаконно зрізані дерева породи сосна, з метою перевезення незаконно зрубаних дерев та їх протиправного заволодіння, спільно з [PERSON] , відносно якого винесений обвинувальний вирок Володимирецького районного суду від 14.07.2020, використовуючи трактор марки «ISEKI GEAS» без реєстраційного номера, до якого було прикріплено металевий причіп без реєстраційного номеру, приїхав до 50 кварталу виділу Біленського лісництва ДП «Володимирецький лісгосп», де в [PERSON] виник умисел на вчинення незаконної порубки сироростучих дерев породи сосна. 6 Після цього, 03.04.2022 у проміжок часу з 01 години по 03 годину [PERSON] , перебуваючи у 50 кварталі 6 виділі Біленського лісництва ДП «Володимирецький лісгосп», між селами Біле та Степангород Вараського району (на той час Володимирецького району), реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. 69 Лісового кодексу України, не маючи спеціального документу для використання лісових ресурсів, лісорубного або лісового квитка, тим самим не маючи права здійснювати порубку дерев державної форми власності, з корисливих мотивів, з використанням бензопили зрізав чотири сироростучих дерева породи сосна діаметром пнів 300х330 мм., 290х300 мм., 255х260 мм. та 375х430 мм., заподіявши державі істотної шкоди на загальну суму 24063 (двадцять чотири тисячі шістдесят три) гривні 64 (шістдесят чотири) копійки. Після чого [PERSON] спільно з [PERSON] , здійснили навантаження на причіп трактора чотири колодки з чотирьох незаконно зрубаних ним сиро ростучих дерев породи сосна, а також 15 колодок з 15 дерев породи сосна, зрубаних невстановленою ході досудового розслідування особою, котрі знаходились в межах кварталу 17 виділу 1 Степангородського лісництва та в межах кварталу 50 виділу 6 Біленського лісництва. B Протиправно діючи далі, [PERSON] , за попередньою змовою з [PERSON] , відносно якого винесений обвинувальний вирок Володимирецького районного суду від 14.07.2020, маючи прямий умисел спрямований на незаконне перевезення незаконно зрубаних дерев, трактором марки «ISEKI GEAS» без реєстраційного номера, до якого було прикріплено металевий причіп без реєстраційного номеру, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.69 Лісового кодексу України, не маючи спеціального документу для використання лісових ресурсів, лісорубного або лісового квитка, тим самим не маючи права здійснювати перевезення дерев державної форми власності, з корисливих мотивів, незаконно здійснили перевезення дев`ятнадцяти незаконно зрубаних дерев породи сосна діаметром пнів 20 см-1шт., 24 см-1шт., 26 см-1шт., 27 см-1 шт., 28 см-4шт., 30 см-4шт., 32см-4шт., 33-1шт., 34 см-1шт., 38 см-1шт., внаслідок незаконної рубки яких державі було заподіяно істотної шкоди на загальну суму 90680,84 (дев`яносто тисяч шістсот вісімдесят) грн. 84 (вісімдесят чотири) коп.. У подальшому, під час перевезення лісодеревини, в межах кварталу 17 виділу 1 Степангородського лісництва [PERSON] та [PERSON] було зупинено працівниками лісової охорони та протиправна діяльність останніх була припинена. На даний час невідшкодованою залишається шкода в сумі 24 063,64 гривень. Таким чином, встановлено факт протиправної поведінки відповідача, його вину, шкоду, завдану внаслідок порушення ним природоохоронного Законодавства, а також причинно-наслідковий зв`язок між діями та завданою шкодою. На час пред`явлення позову відповідач [PERSON] в добровільному порядку не відшкодував шкоду, заподіяну самовільною порубкою дерев у сумі 24 063,64 грн., чим завдав шкоди інтересам держави. Наведені вище обставини стали підставою для звернення до суду із даним позовом. Вказана позовна заява керівника Вараської окружної прокуратури, в інтересах держави в особі: Володимирецької селищної ради надійшла до Володимирецького районного суду Рівненської області 17.07.2023 року. Ухвалою суду від 25 липня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі. Ухвалою суду від 17 жовтня 2023 року було зупинено провадження у даній справі. Ухвалою суду від 24 вересня 2025 року було відновлено провадження у даній справі. В судовому засіданні прокурор Піщук Д.О., вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просив стягнути з відповідача 24 063,64 грн., збитків завданих самовільною порубкою лісу, а також судові витрати. Відповідач [PERSON] , будучи належно повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про перенесення часу судового засідання не клопотав, відзиву на позов або будь-яких заперечень проти позову, а також доказів на підтвердження таких заперечень не надав. За нормою ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому згідно ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивача, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її розгляду, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 121 Конституції України на органи прокуратури покладено обов`язок представництва інтересів держави в суді. Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", передбачено що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. В судовому засіданні достовірно встановлено, що Вараською окружною прокуратурою скеровано до суду кримінальне провадження за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України. Так, 03.04.2020 року приблизно о 00 год. 10 хв., [PERSON] , достовірно знаючи про те, що в межах кварталу 17 виділу 1 Степангородського лісництва та в межах кварталу 50 виділу 6 Біленського лісництва знаходяться незаконно зрізані дерева породи сосна, з метою перевезення незаконно зрубаних дерев та їх протиправного заволодіння, спільно з [PERSON] , відносно якого винесений обвинувальний вирок Володимирецького районного суду від 14.07.2020, використовуючи трактор марки «ISEKI GEAS» без реєстраційного номера, до якого було прикріплено металевий причіп без реєстраційного номеру, приїхав до 50 кварталу виділу Біленського лісництва ДП «Володимирецький лісгосп», де в [PERSON] виник умисел на вчинення незаконної порубки сироростучих дерев породи сосна. 6 Після цього, 03.04.2022 у проміжок часу з 01 години по 03 годину [PERSON] , перебуваючи у 50 кварталі 6 виділі Біленського лісництва ДП «Володимирецький лісгосп», між селами Біле та Степангород Вараського району (на той час Володимирецького району), реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. 69 Лісового кодексу України, не маючи спеціального документу для використання лісових ресурсів, лісорубного або лісового квитка, тим самим не маючи права здійснювати порубку дерев державної форми власності, з корисливих мотивів, з використанням бензопили зрізав чотири сироростучих дерева породи сосна діаметром пнів 300х330 мм., 290х300 мм., 255х260 мм. та 375х430 мм., заподіявши державі істотної шкоди на загальну суму 24063 (двадцять чотири тисячі шістдесят три) гривні 64 (шістдесят чотири) копійки. Після чого [PERSON] спільно з [PERSON] , здійснили навантаження на причіп трактора чотири колодки з чотирьох незаконно зрубаних ним сиро ростучих дерев породи сосна, а також 15 колодок з 15 дерев породи сосна, зрубаних невстановленою ході досудового розслідування особою, котрі знаходились в межах кварталу 17 виділу 1 Степангородського лісництва та в межах кварталу 50 виділу 6 Біленського лісництва. B Протиправно діючи далі, [PERSON] , за попередньою змовою з [PERSON] , відносно якого винесений обвинувальний вирок Володимирецького районного суду від 14.07.2020, маючи прямий умисел спрямований на незаконне перевезення незаконно зрубаних дерев, трактором марки «ISEKI GEAS» без реєстраційного номера, до якого було прикріплено металевий причіп без реєстраційного номеру, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.69 Лісового кодексу України, не маючи спеціального документу для використання лісових ресурсів, лісорубного або лісового квитка, тим самим не маючи права здійснювати перевезення дерев державної форми власності, з корисливих мотивів, незаконно здійснили перевезення дев`ятнадцяти незаконно зрубаних дерев породи сосна діаметром пнів 20 см-1шт., 24 см-1шт., 26 см-1шт., 27 см-1 шт., 28 см-4шт., 30 см-4шт., 32см-4шт., 33-1шт., 34 см-1шт., 38 см-1шт., внаслідок незаконної рубки яких державі було заподіяно істотної шкоди на загальну суму 90680,84 (дев`яносто тисяч шістсот вісімдесят) грн. 84 (вісімдесят чотири) коп. У подальшому, під час перевезення лісодеревини, в межах кварталу 17 виділу 1 Степангородського лісництва [PERSON] та [PERSON] було зупинено працівниками лісової охорони та протиправна діяльність останніх була припинена. Ухвалою Володимирецького районного суду від 12.06.2025, [PERSON] , звільнено від кримінальних правопорушень відповідальність за які передбачена ч. 1 ст. 246, ч. 2 ст. 246 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Вказана ухвала стосовно [PERSON] , ніким не оскаржувався і набрала законної сили. Однак на даний час невідшкодованою в добровільному порядку [PERSON] , залишається шкода в сумі 24 063,64 гривень. Своїми протиправними діями [PERSON] , відповідно до матеріалів кримінального провадження, а також висновку судового експерта №3.5-29/20 від 28.04.2020 року в якому визначено розрахунку розміру шкоди, завданої природно-заповідному фонду України наслідок незаконної рубки або пошкодження дерев та рослин, що мають Дерев`яне стебло, до ступеня припинення росту, розрахованої по таксах відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №541 від 24.07.2013 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», завдав збитків на суму 24 063,64 грн. Закінчення строків притягнення особи до кримінальної відповідальності за ч.ч. 1,2 ст. 246 КК України не є підставою для звільнення такої особи від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану інтересам держави внаслідок незаконної порубки дерев. Відповідно до статей 13, 16 Конституції України, статей 22, 1166 Цивільного кодексу України, держава забезпечує захист права власності на природні ресурси, а шкода, завдана навколишньому природному середовищу, підлягає повному відшкодуванню незалежно від притягнення винної особи до кримінальної відповідальності. Згідно з частиною шостою статті 82 Кримінального процесуального кодексу України, закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, у тому числі у зв`язку із закінченням строків давності, не позбавляє державу права на захист своїх майнових інтересів шляхом звернення з позовом у порядку цивільного судочинства. Верховний Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну довкіллю, є самостійною та не залежить від наслідків кримінального провадження, за умови доведення факту незаконної порубки, розміру шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача і завданими збитками. Таким чином, сплив строків кримінальної відповідальності за ч.ч. 1,2 ст. 246 КК України не усуває обов`язку відповідача відшкодувати шкоду, заподіяну державі незаконною порубкою дерев, що є підставою для задоволення позовних вимог прокурора в інтересах держави. У відповідній цивільній справі право держави (представлене прокурором) на повне відшкодування шкоди, завданої незаконною порубкою дерев, не залежить від результатів кримінального переслідування чи спливу строків притягнення до кримінальної відповідальності. Цивільно-правова відповідальність виникає на підставі норм ЦК України та закону про охорону навколишнього природного середовища, а судова практика Верховного Суду підтверджує, що цивільна вимога про відшкодування шкоди має бути розглянута й задоволена незалежно від закриття кримінального провадження або його строків давності. (постанова Верховного Суду від 20.01.2016 року справа № 6-2808 цс 15). Таким чином, встановлено факт протиправної поведінки відповідача, його вину, шкоду, завдану внаслідок порушення ним природоохоронного Законодавства, а також причинно-наслідковий зв`язок між діями та завданою шкодою. На підставі досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що відповідачем вчинено кримінальне правопорушення злочин незаконну порубку чотирьох сироростучих дерев. Своїми протиправними діями завданими внаслідок порушення природоохоронного законодавства [PERSON] , згідно розрахунку розміру шкоди, заподіяної лісу незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту, розрахованої по таксах відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №665 від 23.07.2008 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу», незаконною порубкою 4 сироростучих дерев породи сосна, завдав збитки в сумі 24 063,64 грн. Відповідач у добровільному порядку не відшкодував шкоду, завдану порушенням вимог лісового законодавства. Відповідно до статті 1 Лісового кодексу України, ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави. Стаття 1 частини 68 Лісового кодексу України вказує, що спеціальне використання лісових ресурсів здійснюється на лісових ділянках, які виділяються для цієї мети, без надання земельних ділянок. Відповідно до вимог ст.ст. 105, 107 Лісового кодексу України, відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Відповідач зобов`язаний відшкодувати шкоду, заподіяну ним лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визнаних законом України. У відповідності до ст.105, 107 Лісового Кодексу України особи, винні у заподіянні збитків лісовому господарству, в т.ч. і незаконною рубкою лісу, несуть відповідальність у розмірах, встановлених законодавством України. Згідно ст.1166 ЦК України матеріальна шкода, заподіяна неправомірними діями фізичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до п.7 ч.3 ст. 29 Бюджетного кодексу України, джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України, в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності. До надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. (п.4 ч.1 ст.69-1 Бюджетного кодексу України) З огляду на викладене, шкода, заподіяна порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню до відповідних бюджетів органів місцевого самоврядування за місцем заподіяння такої шкоди. В даному випадку на спеціальний фонд Володимирецької селищної ради Вараського району, на території якої здійснено незаконну порубку деревини. Відповідно до ст. 7 Лісового Кодексу України, ліси, які знаходяться на території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Як вбачається зі ст.1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. Прокурором надано достатні і належні докази факту самовільної порубки сироростучих дерев, докази того, що вказані дії вчинено [PERSON] , а також докази розміру збитків, заподіяних лісовому господарству на суму 24 063,64 грн, і вказані кошти підлягають стягненню з відповідача в судовому порядку. За наведених обставин суд прийшов до висновку про підставність та обґрунтованість позову. З приводу розподілу судових витра судом встановлено наступне. У відповідності до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, як це вбачається зі ст.141 ч.1 ЦПК України. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позов прокурора повністю задовольняється судом, суд приходить до висновку, що сплачений при подачі позову судовий збір, підлягає стягненню з відповідача. На підставі наведеного,

Outcome: approved