Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Тисменицької районної державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Івано-Франківський відділ державної виконавчої служби в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про зняття арешту з майна. Даний позов мотивує тим, що його покійному батькові [PERSON] , який загинув [INFO] захищаючи Україну, на праві приватної власності належала земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0856 га, яка розташована по [ADDRESS] . Маючи намір оформити спадщину після загибелі батька, а також здійснити реєстрацію права власності, йому стало відомо, що відповідно до ухвали Тисменицького районного суду від 21.08.2006 (справа №2-600/2006) на все рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, що належать [PERSON] накладено арешт. Копію ухвали направили для виконання ДВС Тисменицького району та Тисменицькій державні нотаріальні конторі. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта нерухомого майна за №3690027 від 05.09.2006 року, на все рухоме та нерухоме майно, грошові кошти. Тисменицькою державною нотаріальною конторою накладено арешт на підставі ухвали Тисменицького районного суду від 21.08.2006 року по справі №2-600/2006, особа, майно якої обтяжується - [PERSON] . 11.04.2025 він звертався до Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про зняття арешту, але отримав відмову з підстав того, що обтяження згідно ухвали суду відділом не накладалося, тому відділ не може зняти арешт. У зв`язку з наведеним просить суд скасувати обтяження, а саме: арешт зі всього майна, який було накладено Тисменицькою районною державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Тисменицького районного суду від 21.08.2006 справа №2-600/2006 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно та грошові кошти, реєстраційний номер обтяження №3690027 від 05.09.2006 року. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися, але представник позивача надав заяву з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання. Представник Тисменицької районної державної нотаріальної контори Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання. Представник третьої особи, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання. За таких обставин, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку статей 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-2602750082017 від 28.08.2017 земельна ділянка площею 0,0856 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в [ADDRESS] , кадастровий номер 2625882701:01:003:0434 зареєстрована Відділом у Тисменицькому районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області 28.08.2017 (а.с.7). Відповідно до довідки Ямницької сільської ради №212 від 08.07.2021 виданої [PERSON] , про те, що на території Ямницької сільської ради він є власником земельної ділянки площею 0,0856 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в [ADDRESS] , кадастровий номер 2625882701:01:003:0434 на підставі Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний №98584187 від 27.09.2017 року. На земельній ділянці капітальні будівлі та споруди відсутні, будівельні роботи не проводяться. Земельна ділянка не меліорована, виділялася не з пайових земель, знаходиться в межах населеного пункту, в межах генерального плану с. Майдан (а.с.8). Ухвалою Тисменицького районного суду від 21.08.2006 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, що належать [PERSON] , які знаходяться у нього або інших осіб до вирішення справи по суті (а.с.9). Рішенням Тисменицького районного суду від 05.10.2006 року позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної в результаті шляхово-транспортної пригоди - задоволено частково. З [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] 20330,60 грн. заподіяної матеріальної шкоди, 500 грн. моральної шкоди, 250 грн. за проведення автотоварознавчого дослідження, 500 грн. витрат за надання юридичної допомоги (а.с.10-11). У повідомленні Івано-Франківського ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції №79180 від 30.04.2025 зазначено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта [PERSON] зареєстровано арешт майна, реєстраційний номер обтяження: 3690027, зареєстровано 05.09.2006 17:48:43 за №3690027 реєстратором: Тисменицька районна державна нотаріальна контора. Підстава обтяження: Ухвала суду, справа №2-600/2006р. Тисменицький районний суд. Об`єкт обтяження: невизначене майно, все рухоме і нерухоме майно. Додаткові дані: арешт на все рухоме та нерухоме майно, грошові кошти, що належать відповідачу про їх відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. 3Б23. Заявник Тисменицька РДНК. Відповідно до реєстру АСВП у Івано-Франківському ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконанні не перебувала ухвала суду, справа №2-600/2006р., 21.08.2006 Тисменицький районний суд обтяження згідно вищезазначеної ухвали відділом не накладалося. У зв`язку з наведеним Івано-Франківський ВДВС в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції немає підстав для зняття обтяження накладеного на майно [PERSON] (а.с.12). Відповідно до довідки №1474/3/162 від 15.02.2025 виданої В/ч [NUMBER] про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України [PERSON] загинув [INFO] внаслідок ворожого артилерійського обстрілу збройними формуваннями в районі м. Гуляйполе, Пологівського району, Запорізької області (а.с.13). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим 11 вересня 2024 року Ямницькою сільською радою, актовий запис №82 (а.с.14). Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 05 травня 2000 року Майданською сільською радою Тисменицького району, [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] та [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до довідки виданої Ямницькою сільською радою №150 від 03.11.2025 [PERSON] про те, що він проживав разом зі своїм батьком [PERSON] , який помер [INFO] , актовий запис №82 від 11.09.2024 у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 36). Так, за змістом ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до ч. ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Підпунктами 4.15. та 4.18. п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністра юстиції України за №296/5 від 22.02.2012 року, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. З аналізу норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо підстав накладення арешту на майно боржника та зняття такого арешту вбачається, що арешт майна боржника є заходом звернення стягнення на майно боржника, який виконавець має право застосувати для забезпечення реального виконання виконавчого документа, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню. Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини встановлені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15 березня 2013 року у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Згідно з ст. 59 зазначеного Закону особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Отже, позов про зняття арешту з майна боржника може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з викладеного вище, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на спадкове майно, порушується право позивача на отримання спадщини, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений позивачем спосіб шляхом зняття арешту зі спадкового майна. З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Слід скасувати обтяження, а саме: арешт зі всього майна, який було накладено Тисменицькою районною державною нотаріальною конторою на підставі ухвали Тисменицького районного суду від 21.08.2006 справа №2-600/2006 про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно та грошові кошти, реєстраційний номер обтяження №3690027 від 05.09.2006 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved