Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви 02.09.2025 ТОВ «ФК «ЕЙС» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 54 214 грн 07 коп., судовий збір в розмірі 2 422 грн 40 коп. і витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 14.04.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у вигляді кредитної лінії в розмірі 13 780 грн зі сплатою 0,43% в день за користування кредитом. Строк повернення кредитних коштів до 14.05.2021. На підставі договору факторингу позивач набув право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 54 214 грн 07 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 13 779, 50 грн, проценти за користування кредитом в розмірі 40 434, 57 грн, які позивач просить стягнути з відповідача. Доводи сторін у справі Позивач просив проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач та його представник своїм правом на подання відзиву на позов не скористалися, доказів на спростування доводів позивача суду не надали. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що 14.04.2021 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та [PERSON] укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти у вигляді кредитної лінії в розмірі 13 780 грн зі сплатою зі сплатою 0,43% в день за користування кредитом. Строк повернення кредитних коштів до 14.05.2021 (а.с. 37-39). Цього ж дня, ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» перерахувало на рахунок [PERSON] кредитні кошти в розмірі 13 780 грн (а.с. 17). 28.11.2018 між ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу. 08.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «ЕЙС» набуло право грошової вимоги за вказаним кредитним договором. (а.с. 57-87). Оскільки відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання за кредитним договором, виникла заборгованість в сумі 54 214 грн 07 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту в розмірі 13 779, 50 грн, проценти за користування кредитом в розмірі 40 434, 57 грн, які позивач просить стягнути з відповідача (а.с. 47-49). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позовні вимоги про стягнення заборгованості за тілом кредиту підтверджуються належними доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Разом із тим, позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. При цьому, відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позивач має право стягнути заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками за користування кредитними коштами у межах погодженого позикодавцем та боржником строку кредитування. Після закінчення строку його дії у позивача відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором відсотки (Постанова ВП ВС від 28.03.2018 № 444/9519/12, Постанова ВС від 01.09.2022 № 225/3427/15-ц). Відповідно до п. 1.1., 1.2., 1.4.1 кредитного договору від 14.04.2021 відповідачу надано кредит в розмірі 13 780 грн зі сплатою зі сплатою 0,43% в день за користування кредитом. Строк повернення кредитних коштів до 14.05.2021 (а.с. 37-39). Таким чином з відповідача підлягають стягненню проценти за користування кредитом за період з 14.04.2021 до 14.05.2021 в розмірі 1 777 грн 62 коп. (13 780 грн х 0,43% в день х 30 календарних днів). У решті позовні вимоги про стягнення процентів за користування кредитом не підлягають задоволенню, оскільки є необґрунтованими та не підтверджуються належними доказами. Висновки за результатами розгляду позовної заяви За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково підтверджуються належними, допустимим і достатніми доказами, є частково обґрунтованими, а тому підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн, суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Указаний критерій застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд приходить до висновку, що наданими до суду доказами фактичний обсяг витрат на правову допомогу у зазначеній справі представником позивача частково обґрунтовано, і з огляду на незначну складність самої справи, суд вважає, що понесені позивачем витрати є не співмірними із складністю справи, ціною позову та обсягом наданих адвокатом послуг. У зв`язку з вищезазначеним, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правову допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, приходить до висновку про зменшення розміру таких витрат до 2500 грн, що буде за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат саме в зазначеному розмірі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial