Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання: сина [PERSON] [INFO] . В обґрунтування вимог позивач вказує, що з 11.05.2006 по 07.04.2011 сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Під час перебування сторін у шлюбі народився син [PERSON] [INFO] , який є повнолітнім, однак продовжує за денною формою навчання в Тернопільському національному педогогічному університеті імені Володимира Гнатюка та є студентом 1 курсу за спеціальністю фізична культура і спорт факультету фізичного виховання. Позивач зазначає, що [INFO] син [PERSON] досягнув повноліття, і він перебуває на утриманні матері. Під час навчання син проживає у студентському гуртожитку. А також витрати йдуть на харчування, транспорт, лікування, книги, одяг та інше. Перебуваючи на денній формі навчання, син не має можливості працевлаштуватися. Позивач не може самостійно в повній мірі матеріально забезпечити сина, а відповідач є працездатним, а тому звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. В зв`язку з цим позивач просить стягувати аліменти на утримання [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 16.12.2025 і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення 23-річного віку. Позивач у судове засідання не з"явилася, однак просить розгляд справи проводити за її відсутності, а також просить задоволити позов, зсилаючись на мотиви наведені у позовній заяві, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином, відзиву на позовну заяву до суду не подав Тому суд, у відповідності до статті 280 ЦПК України, вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та постановлення заочного рішення. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, всесторонньо, повно та об`єктивно дослідивши письмові докази у справі, прийшов до переконання, про задоволення позову з огляду на наступне. З 11.05.2006 [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Теребовлянського районного суду Тернопільської області 07.04.2011 розірвано. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] , в графі батько вказаний [PERSON] , в графі мати вказано [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] досяг повноліття [INFO] . Відповідно до довідки виданої деканом факультету фізичного виховання Тернопільського національного педогогічного університету імені Володимира Гнатюка від 02.10.2025 №18, [PERSON] є студентом 1 курсу денного відділення за спеціальністю фізична культура і спорт факультету фізичного виховання. Відповідно до договору про навчання у закладі вищої освіти №ДН-00000000000531 від 07.08.2025, [PERSON] є студентом денного відділення для здобуття ступеня вищої освіти бакалавр за спеціальністю фізична культура і спорт факультету фізичного виховання. Згідно із договором про надання платньої освітньої послуги для підготовки фахівців ПН-00000000000242 від 07.08.2025, одержувач освітньої послуги [PERSON] , загальна вартість освітньої послуги 137472 грн, вартість освітньої послуги за один навчальний рік 34368 грн. Як вбачається із угоди №2/90 на проживання ТНПУ ім. Гнатюка на 2025/2026 навчальний рік, мешканець [PERSON] зобов"язаний сплачувати за проживання в розмірі 800 грн. за місяць. Згідно із довідкою виданою Микулинецькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області №1675 від 19.11.2025, [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] та має такий склад сім"ї: син [PERSON] , донька [PERSON] . Відповідно до довідки КНП Микулинецької обл. фізіот. лікарні від 10.12.2025 року №466, [PERSON] , сестрі медичної фізіотерапії, нарахована заробітня плата за червень 2025- листопад 2025 року в розмірі 56492,35 грн. Як вбачається із довідки в/ч [NUMBER] виданої 23.09.2025 №2120/3341, солдат [PERSON] з 15.02.2025 року по теперішній час перебуває на військовій сліжбі у військовій частині [NUMBER] . Згідно з вимогами ч. 1ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В силу приписів ч.1ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до вимог ст. 182 СК Українипри визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3, від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що син [PERSON] досяг повноліття, продовжує навчання, самостійно заробляти на навчання не має можливості, а тому потребує матеріальної допомоги. Натомість відповідач є особою працездатного віку, отримує заробітну плату, суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину [PERSON] та розмір аліментів, які підлягають стягненню слід визначити у розмірі 1/4 (одній четвертої) частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягувати з 16.12.2025. Менший розмір аліментів не буде достатнім для навчання та забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку сина. Враховуючи вищезазначене, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача, повнолітнього сина та платника аліментів, вважає, що слід задовольнити позов [PERSON] , та стягувати з відповідача аліменти на утримання [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 16.12.2025 і до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення 23-річного віку. Згідно ч.1ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання.

Outcome: approved