Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

У листопаді 2025 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому після уточнення позовної заяви просить: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи від дня досягнення [PERSON] повноліття, тобто з [INFO] і до закінчення сином навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. В обґрунтування своїх вимог представник позивача [PERSON] [PERSON] зазначає, що з 04.04.2000 позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] знаходились в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Московського районного суду м.Харкова від 20.11.2018 було розірвано. Від шлюбу в сторін народилися спільні діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Московського районного суду від 17.01.2019 року по справі №643/16209/18 зміненим постановою Харківського апеляційного суду від 13.05.2019 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 3 400,00 грн. щомісяця, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 12.11.2018 року. [INFO] молодший син сторін по справі досягне повноліття. У відповідності до Наказу про зарахування №59-03 від 15.08.2025 спільний син [PERSON] уже являється студентом 2-го курсу денної форми здобуття освіти Відокремленого структурного підрозділу «Житлово комунальний фаховий коледж ХНУМГ імені О.М. Бекетова» у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Кінцевий термін навчання 30.06.2027. Відповідач не є інвалідом, він працездатна особа, отримує значний матеріальний дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить Ухвалою суду від 17.11.2025 позов залишено без руху. Ухвалою суду від 28.11.2025 відкрито провадження у справі, та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, відповідач відзив на позовну заяву не подав. Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони з 04.03.2000 перебували зареєстрованому шлюбі, який рішенням Московського районного суду м.Харкова від 20.11.2018 було розірвано. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Московського районного суду від 17.01.2019 у справі №643/16209/18, зміненим постановою Харківського апеляційного суду від 13.05.2019 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 3 400,00 грн. щомісяця, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 12.11.2018. З довідки №303 від 07.11.2025, виданої Відокремленим структурним підрозділом «Житлово-комунальний фаховий коледж Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова» вбачається, що [PERSON] є стужентом 2 курсу денної форми здобуття освіти Відокремленого структурного підрозділу «Житлово-комунальний фаховий коледж Харківського національного університету міського господарства імені О.М. Бекетова». Завершення навчання 30.06.2027. Місце проживання [PERSON] та [PERSON] , [INFO] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується витягами з реєстру територіальної громади. Частиною першою статті 199 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Так, у листопаді 2025 року позивач пред`явила позов до відповідача про стягнення аліментів на сина [PERSON] , [INFO] , в порядку ст. 199 СК України, у зв`язку із продовженням ним навчання в коледжі та потребою матеріальної допомоги на його утримання. Суд звертає увагу, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (див. серед інших постанову Верховного Суду від 25.02.2024 у справі № 521/4397/17, пункт 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року). Встановлено, що станом на час розгляду справи син сторін [PERSON] повноліття не досяг. Частиною першою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд звертає увагу, що відповідно до статті 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу, а згідно із частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Ураховуючи, що син сторін [PERSON] не досяг 18-річного віку, з якого відповідно до частини 1 статті 199 СК України виникає право на подальше утримання від батьків, за умови продовження сином навчання і наявності потреби матеріальної допомоги, а також те, що законом не передбачено права на захист прав та законних інтересів особи на майбутнє, суд вважає, що пред`явлений позивачем позов є передчасним, а тому підстави для задоволення позову відсутні. Оскільки позивач в силу пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви, а за результатом розгляду справи у задоволенні позову відмовлено, то судовий збір у справі відноситься за рахунок держави.

Outcome: dismissed