Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

07 листопада 2025 року [PERSON] , звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] , по відношенню до дітей, сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , та внести зміни до актового запису №6 від 12 квітня 2006 року, складеного Кричківською сільською радою Богородчанського району Івано-Франківської області про народження [PERSON] , зазначивши у графі «відомості про батька»: батько [PERSON] , [INFO] , громадянин України, та до актового запису №5 від 04 лютого 2010 року, складеного Кричківською сільською радою Богородчанського району Івано-Франківської області про народження [PERSON] , зазначивши у графі «відомості про батька»: батько [PERSON] , [INFO] , громадянин України. Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що вона проживала разом з [PERSON] , [INFO] , з 2005 року як дружина та чоловік, однак шлюб в органах ДРАЦС між ними не був зареєстрований. 26 листопада 2005 року вона разом з чоловіком [PERSON] вінчалися у храмі «Покрова Пресвятої Богородиці» в м. Івано-Франківську. Таїнство вінчання здійснював протоієрей [PERSON] . Рішенням Богородчанського районного суду у справі №338/711/25 від 01 вересня 2025 року - встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу її ( [PERSON] ) разом із [PERSON] з листопада 2005 року до [INFO] , тобто до дня його загибелі. Під час проживання однією сім`єю у них народилися двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Крім того, зазначає, що підставою вважати батьком [PERSON] щодо синів [PERSON] та [PERSON] є довідки Кричківської гімназії Солотвинської селищної ради , які засвідчують про участь батька [PERSON] у вихованні своїх дітей. Перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , нею ( [PERSON] ) у свідоцтві про народження дітей, відомості про батька внесені на підставі частини першої статті 135 СК України. Позовні вимоги просить задовольнити та встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який загинув [INFO] є батьком - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 10 листопада 2025 року відкрито окреме провадження у цивільній справі та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 04 грудня 2025 року залучено до участі у справі як заінтересовану особу повнолітнього сина загиблого [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 04 грудня 2025 року витребувано від державного нотаріуса, який здійснює нотаріальну діяльність за місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , відомості про те, чи заведено спадкову справу після смерті останнього. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру виданої державним нотаріусом на виконання вимог ухвали суду від 04 грудня 2025 року, спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не заводилась (а.с.29). Ухвалою суду від 04 грудня 2025 року витребувано із Солотвинської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області довідку про зареєстроване місце проживання [PERSON] на момент смерті, а також відомості (довідку) про його близьких родичів (членів сім`ї), які були зареєстровані разом із ним або проживали за іншими адресами. У судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник - адвокат Бойчук М. Й. заявлені вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. При цьому заявниця пояснила, що батьком її синів є [PERSON] , який за життя визнавав своє батьківство щодо дітей, брав активну участь у їх вихованні, піклувався про них та заявницю, матеріально забезпечував потреби дітей, а також разом із заявницею будував спільні плани на майбутнє. Представник Богородчанського відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Івано-Франківському районі Івано-Франківської області Кульчак Р. у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що вирішення питання щодо задоволення заяви покладає на розсуд суду. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що загиблий [PERSON] є його батьком, який за життя визнавав себе його батьком та батьком його брата, підтримував із ними сімейні стосунки та брав участь у їх вихованні з дитячого віку. Для нього та його брата він завжди сприймався виключно як батько. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які заявниця послалася як на підставу своїх вимог, що викладені у заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Нормами частини другої статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народження за вказівкою матері, батьківство якого встановлюється. Відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Згідно зі статтею 130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Зокрема, відповідно до положень частини третьої статті 128 Сімейного кодексу України заяву про встановлення факту батьківства може бути подано матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Пленум Верховного Суду України в пункті 15 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Тлумачення норм статті 130 Сімейного кодексу України свідчить, що законом не встановлено переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved