Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Вінницький національний технічний університет через свого представника юрисконсульта юридичного відділу Діденко І. В. звернувся до суду з вказаним вище позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь Вінницького національного технічного університету заборгованість за договором про надання платної освітньої послуги здобувачу вищої освіти за навчання на освітньо-професійній програмі (за кошти фізичної та/або юридичної особи) від 30.08.2024 № К-3056-2024. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач [PERSON] з 01.09.2024 до 10.12.2024 навчався у Вінницькому національному технічному університеті за спеціальністю 274 Автомобільний транспорт. Навчання здійснювалося на умовах надання платних послуг згідно з договором «Про навчання у ВНТУ за ОПП «Бакалавр» (за кошти фізичних осіб) від 30.08.2024 № К-3056-2024. Станом на 07.08.2025 відповідач не сплатив за вже надані освітні послуги, чим спричинив заборгованість перед ВНТУ у розмірі 8 160 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також судові витрати у сумі 2 572 грн 40 коп. Ухвалою судді від 17.10.2025 відкрито провадження у справі та постановлено її розгляд проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а. с. 28, 29). Відповідач, у встановлений ухвалою про відкриття провадження строк, відзив на позовну заяву не подав. Згідно з вимогами ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку позовного провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Так як учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За правилами статей 2, 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Вимоги ст. 264 ЦПК України зобов`язують суд під час ухвалення рішення вирішити чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Звертаючись із позовом до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту і, діючи на засадах змагальності, повинен переконливими, належними та допустимими доказами довести правову та фактичну підставу заявлених ним вимог. Розглядаючи справу, суд має забезпечити сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Так, судом встановлено, що 30.08.2024 між позивачем Вінницьким національним технічним університетом (виконавець) та відповідачем [PERSON] (здобувач) був укладений договір про надання платної освітньої послуги здобувачу вищої освіти за навчання на освітньо-професійній програмі (за кошти фізичної та/або юридичної особи) № К-3056-2024. Пунктом 2 розділу І договору встановлено, що предметом договору є фінансові зобов`язання замовника щодо оплати освітньої послуги, що надається здобувачу виконавцем. Підпунктом 1 пункту 1 розділу ІІ договору передбачено, що виконавець зобов`язаний за рахунок коштів замовника здійснити надання здобувачу освітньої послуги, а саме: навчання за освітньо-професійною програмою підготовки бакалавра на денній формі навчання у ВНТУ з 01.09.2024 по 30.06.2027 за спеціальністю 274 Автомобільний транспорт, освітня програма: автомобільний транспорт. Підпунктом 1 пункту 1 розділу ІІІ встановлено, що замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та у терміни, що встановлені договором , з дати зарахування до дати відрахування включно. Загальна вартість освітньої послуги станом на 01.09.2024 становить 74 400 грн за весь термін навчання та може бути змінена з урахуванням розділу ІІ (п. 2 п.п. 2), що оформляється додатковою угодою. Вартість платної освітньої послуги за перший навчальний рік складає 24 800 грн. Кошти мають бути внесені відповідно до графіку, визначеного п. 3 розділу V. Відповідно до пунктів 1-2, 4 розділу VI договору за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. У випадку недотримання замовником (виконавцем) розмірів та/або термінів, та/або порядку оплати за надання платної послуги освітньої послуги (повернення коштів) на суми, що повинні бути сплачені (підлягають поверненню), нараховується пеня за кожний день затримки оплати (повернення) у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми, яка має бути сплачена (повернута). У разі невнесення оплати за надання освітніх послуг за цим договором за 10 робочих днів до початку заліково-екземенаційної сесії, здобувач освітніх послуг відраховується зі складу здобувачів вищої освіти Вінницького національного технічного університету за порушення умов договору (а. с. 8). З 01.09.2024 [PERSON] було зараховано до складу студентів першого курсу денної контрактної форми зі скороченим терміном навчання за освітньо-професійною програмою підготовки бакалавра, що підтверджується копією витягу з наказу Вінницького національного технічного університету від 31.08.2024 № 302-с (а. с. 3). Наказом від 10.12.2024 № 421-с [PERSON] студента 1-гокурсу, який здобуває ступінь бакалавра (зі скороченим терміном навчання, термін навчання 3 роки), денної контрактної (договірної) форми навчання факультету МТ за спеціальністю 274 Автомобільний транспорт, освітня програма: автомобільний транспорт, групи 1АТ-24мс2 відраховано з 10.12.2024 з Вінницького національного технічного університету за невиконання вимог навчального плану (а. с. 2). Відповідно до копії довідки Вінницького національного технічного університету від 08.08.2025 № 1139 станом на 07.08.2025 за [PERSON] рахується заборгованість з оплати за надані освітні послуги в сумі 8 160 грн, на дату видачі довідки заборгованість не погашена (а. с. 9). Вінницьким національним технічним університетом 28.04.2025 за № 01-02-11/141/3 надсилалося повідомлення [PERSON] про необхідність погашення боргу за надані освітні послуги (а. с. 10-12), однак борг в добровільному порядку відповідачем погашений не був (доказів протилежного суду не надано). Частиною 1 ст. 73 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що заклад вищої освіти відповідно до законодавства та статуту може надавати фізичним та юридичним особам платні послуги за умови забезпечення надання належного рівня освітніх послуг як основного статутного виду діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно положень ст. 526 ЦК України зобов`язання за договором має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовя`зковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 510 ЦК України якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. У ч. 1 ст. 613 ЦК України визначено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Позивач у зобов`язанні надати освітню послугу виступав в якості боржника та виконав свої зобов`язання в повному обсязі, тобто навчання в період з вересня по грудень 2024 року проводилося згідно з навчальним планом. Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що послуги з навчання у вказаний період не надавалися, або він був позбавлений з вини позивача вказані послуги отримувати. Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до платіжної інструкції від 14.08.2025 № 3290 позивач сплатив судовий збір при поданні позову через систему «Електронний суд» у розмірі 2 422 грн 40 коп. (а. с. 17). Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України зазначені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, згідно з ч. 1 ст. 73 Закону України «Про вищу освіту», статей 526, 625, 629 ЦК України,

Outcome: approved