Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до Слобідського районного суду міста Харкова з заявою, в якій просBть визнати [PERSON] , [INFO] недієздатною, встановити опіку над [PERSON] , [INFO] , та призначити її опікуном [PERSON] . В обґрунтування своєї заяви [PERSON] зазначив про те, що [PERSON] є його бабусею та на теперішній час мешкає разом з ним за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи поважний вік його бабусі 90 років, важкий стан здоров`я, він вимушений постійно турбуватися про неї та доглядати, оскільки самостійно вона не може цього робити через порушення фізичних та когнітивних функцій організму. Також вказав, що наразі догляд над своєю бабусею може здійснювати тільки він, оскільки її чоловік [PERSON] , помер [INFO] , її сина [PERSON] , [INFO] є непрацездатним пенсіонером, за віком та за станом свого здоров`я не може здійснювати належний догляд останньої. Крім того невістка його бабусі [PERSON] , [INFO] є непрацездатною пенсіонеркою, за віком та станом здоров`я також не може здійснювати належний догляд останньої. У зв`язку з наведеним заявник був вимушений звернутися з заявою до суду. Ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 15.09.2025 року цивільну справу № 641/6739/25 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Крім того ухвалою Слобідського районного суду міста Харкова від 26.11.2025 року клопотання заявника [PERSON] задоволено. Призначено у справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради, [PERSON] про визнання особи недієздатною та встановлення опіки судово-психіатричну експертизу психічного стану [PERSON] , проведення якої доручено експертам Харківської філії судових експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України». У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву про визнання особи недієздатною та призначення опікуна підтримав та пояснив, що він та його бабуся [PERSON] мешкають за однією адресою та враховуючи її стан здоров`я він здійснює за нею догляд. Також вказав, що його батьки мешкають поруч у сусідньому будинку, та іноді вони приходять і допомагають йому у догляді за бабусею. Представник заінтересованої особи Органу опіки і піклування виконавчого комітету Харківської міської ради Кондратенко Є.П., що діє від імені органу опіки та піклування в судовому засідання вказав, що при ухваленні рішення щодо заяви [PERSON] в частині визнання особи недієздатною покладається на розсуд суду, а щодо вимог про призначення опіки над [PERSON] він не заперечує. В судовому засіданні представник заінтересованої особи [PERSON] - Зарубін Є.В. при ухваленні рішення в частині визнання особи недієздатною покладався на розсуд суду, а в частині призначення заявника опікуном над [PERSON] не заперечував. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого 04.01.1985 року Палацем новонароджених в м. Харків, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Крім того згідно до свідоцтва про народження Серії [NUMBER] виданого 12.10.1960 року Бюро РАЦС Дзержинського району, м. Харків, батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] виданого Комінтернівським РАЦС м. Харкова вбачається, що [PERSON] , помер [INFO] . З пенсійного посвідчення Пенсійного фонду України № [NUMBER] Серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , [INFO] є пенсіонером з 06.05.2016 року, а також з пенсійного посвідчення Пенсійного фонду України № [NUMBER] Серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] , [INFO] є пенсіонером, вид пенсії: по інвалідності, 3 грп. загальне захворювання, з 19.06.2018 року Як вбачається з подання опікунської ради адміністрації Слобідського району Харківської міської ради № С-3-13059/1-25.08-31-521/0/166-25 від 12.09.2025 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , пенсіонерка, дитина війни. Відповідно до висновку № 1259 від 22.08.2025 року лікарсько-консультативної комісії з КНП «Міська поліклініка № 5» ХМР про наявність порушення функцій організму вищезазначена особа за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду, їй рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі. Чоловік [PERSON] , [PERSON] , помер [INFO] . [PERSON] є сином [PERSON] , відповідно до консультативного висновку № 886389 з НАМН України ДУ «Інститут патології хребта та суглобів ім. проф. М.І. Сітенка» вищезазначеній особі рекомендовано ендопротезування лівого колінного суглоба в плановому порядку. [PERSON] , дружина [PERSON] , пенсіонер, особа з інвалідністю 3 групи з 17.04.2018 безстроково. У зв`язку з вищенаведеним [PERSON] , та [PERSON] не в змозі в повному обсязі здійснювати опіку або піклування над [PERSON] . Також, вказано, що ініші особи із заявою про призначення їх опікунами або піклувальниками над [PERSON] до опікунської ради Адміністрації Слобідського району ХМР не зверталися. Враховуючи вищезазначене, опікунська рада адміністрації Слобідського району ХМР ради вважає за доцільне призначити [PERSON] , опікуном або піклувальником над своєю бабусею, [PERSON] , у разі визнання її недієздатною або обмежено дієздатною. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 804 від 18.12.2025 року встановлено, що [PERSON] , [INFO] на теперішній час виявляє хронічний, стійкий психічний розлад у формі судинної деменції. [PERSON] на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Частиною 1 статті 299 ЦПК України встановлено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її адвоката та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що обставини які свідчать про наявність психічного розладу у [PERSON] , внаслідок яких вона не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, а тому суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про визнання [PERSON] , недієздатною є обґрунтованою та підлягає задоволенню. За правилами ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Суд за заявою органу опіки та піклування чи особи, призначеної піклувальником або опікуном, у місячний строк звільняє її від повноважень піклувальника або опікуна і призначає за поданням органу опіки та піклування іншу особу, про що постановляє ухвалу. Суд за заявою особи, над якою встановлено піклування, може звільнити піклувальника від його повноважень і призначити за поданням органу опіки та піклування іншого піклувальника, про що постановляє ухвалу. Відповідно до частини 1 статті 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Згідно зі статтею 58 ЦК України опіка встановлюється, зокрема, над фізичними особами, які визнані недієздатними. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (частина 1 статті 60 ЦК України). Положеннями статті 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20). Таке подання має для суду лише рекомендаційний характер. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені ЦПК України. Станом на теперішній час саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном. Натомість суд зауважує, що подане опікунської ради адміністрації Слобідського району Харківської міської ради подання про призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] , у разі визнання її недієздатною, не містить належної мотивації: чому саме [PERSON] необхідно призначити опікуном. Крім того вказане подання не містить даних щодо з`ясування наявності інших осіб, які можуть здійснювати догляд за останньою, а лише вказано про те, що такі особи не звернулися до опікунської ради з відповідною заявою щодо призначення опікуном над [PERSON] . При цьому у зазначеному поданні лише вказано про наявність у сина та невістки [PERSON] , - [PERSON] та [PERSON] певних захворювань, які унеможливлюють догляд ними за [PERSON] . Подання органу опіки та піклування про доцільність призначення [PERSON] опікуном без доведення зазначених вище умов не може бути підставою для призначення його опікуном у судовому порядку. Крім того, в судовому засіданні [PERSON] вказав про те, що він постійно проживає разом із бабусею [PERSON] , але у випадках, коли він має необхідність бути відсутнім у справах, у догляді за [PERSON] йому допомагають батьки [PERSON] та [PERSON] , які проживають в сусідньому будинку та під час його відсутності здійснюють догляд за [PERSON] . Тобто, з заначеного вбачається, що син та невістка [PERSON] , - [PERSON] та [PERSON] попрои стан свого здоров`я мають можливість та іноді здійснюють догляд за [PERSON] . Також суд зазначає, що до матеріалів справа додані медичні документи на підтвердження стану здоров`я батька заявника - [PERSON] . Про вказані захворювання також зазначено у висновку органу опіки та піклування, проте беззаперечних і переконливих даних щодо наявності у [PERSON] таких захворювань, які б перешкоджали йому здійснювати догляд за своєю матір`ю [PERSON] , до суду надано не було. Окрім іншого заявник [PERSON] посилався на неможливість його матері [PERSON] здійснювати догляд, у зв`язку із встановленою їй інвалідністю 3 групи, але даних щодо неможливості здійснювати догляд за [PERSON] до суду не було надано. Так зазначені обставини, а саме щодо відсутності можливості у батьків заявника [PERSON] здійснювати догляд за бабусею [PERSON] спростовуються і поясненнями заявника, який зазначав про те, що у його відсутність його батьки здійснюють догляд і допомогу йому по догляду за [PERSON] . Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволенн заяви [PERSON] в частині призначення його опікуном над [PERSON] . Крім того враховуючи вимоги законодавця, що при визнанні особи недієздатною, суд зобов`язаний встановити опіку над недієздатною, то суд зазначає наступне. Зважаючи на те, що суд в задоволенні заяви в частині призначення опікуна відмовляє, обов`язки опікуна над недієздатним тимчасово покладаються на орган опіки і піклування за місцем проживання (перебування) недієздатного, до вирішення питання про призначення опікуна в порядку визначеному законом. У відповідності до вимог ч.2 ст.299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial