Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 29.04.2004 Чернігівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції, актовий запис №393. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 29.04.2004 з відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Чернігівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції, актовий запис 393. Від шлюбу мають дитину, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівскього міського управління юстиції 10.06.2004. Сімейне життя не склалося, оскільки позивач з відповідачем мають різні погляди на життя та різні уявленя про сімейні цінності, не спілкуються, тривалий час проживають окремо та спільне господарство не ведуть. На думку позивача, подальше збереження сім`ї неможливе та негативнно впливатиме на життя і розвиток дитини. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд міста Чернігова ухвалою від 03 листопада 2025 року відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 25.11.2025 відповідач надіслав заяву, в якій проти задоволення позову не заперечує. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований Чернігівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції 29.04.2004, актовий запис 393 (а.с. 7). Від шлюбу мають дитину, [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.06.2004, актовий запис №1124 (а.с. 8-9). ІV. Норми права, які застосував суд, та оцінка аргументів сторін Відповідно до ст. 7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 Сімейного Кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з ч. 3, ч. 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення, суд дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення у даній справі. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. V. Розподіл судових витрат У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 211,20 грн (а.с.1). Водночас суд зазначає, що відповідно до пп. 3 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу складає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01 січня 2024 року складає 1 211 грн 20 коп. Отже, на момент подання позову підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи переплату позивачем судового збору та задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 коп. При цьому суд роз`яснює позивачу положення ст. 7 Закону України «Про судовий збір», за змістом яких сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, у разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Outcome: approved