Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

25.09.2025 до Вінницького міського суду Вінницької області через систему «Електронний суд» звернулося ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС», в особі представника Романенко М. Е., з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 37 752, 14 грн, в якій представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 100547971 від 15.07.2021 у розмірі 37 752, 14 грн, а також понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422, 40 грн та витрати на правничу допомогу у сумі 5 000, 00 грн. Представник позивача в обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №100547971 шляхом подання заявки на отримання кредиту. Кредитний договір був оформлений в електронній формі онлайн з використанням одноразового пароля, що прирівнюється за законодавством України до підписання договору в паперовій формі власноручним підписом. За кредитним договором ТОВ «МІЛОАН» надало відповідачу кредит у сумі 15 000, 00 грн. 29.10.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір відступлення прав вимоги №11Т, за яким первісний кредитор передав ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» за плату належні йому права вимоги до відповідача, та за яким ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги до відповідача. Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконала свого зобов`язання за кредитним договором та після відступлення права грошової вимоги до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» не здійснювала погашення заборгованості. Згідно з договором відступлення права вимоги сума боргу перед новим кредитором є обґрунтованою та документально підтвердженою та становить 37 752, 14 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 14 550, 00 грн; заборгованість за відсотками становить 21 702, 14 грн, заборгованість за комісійними винагородами 1 500, 00 грн. Автоматизованим розподілом судової справи між суддями 25.09.2025 головуючим суддею була визначена суддя Березовська О. А. Справа передана судді 26.09.2025. 29.09.2025 судом була одержана інформаційна довідка з Реєстру Вінницької міської територіальної громади, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] (а. с. 17 зворот). Ухвалою суду від 01.10.2025 позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а. с. 18). Ухвала суду та судова повістка була двічі направлена за місцем проживання відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Кореспонденція суду повернулась з відміткою відділення АТ «Укрпошта» - «адресат відсутній» 31.10.2025 та 30.12.2025 (а. с. 22-23, 27-28). 11.12.2025 через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява, в якій він просив судові засідання проводити за відсутності представника позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно в судові засідання не з`явилась, не скористалась своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, інші клопотання та заяви від відповідача суду також не надійшли. Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалює відповідно до ст. 280 ЦПК України заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та оцінивши письмові докази, надані позивачем у їх сукупності, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні відносини, а саме відносини щодо договору споживчого кредиту та відносини з відступлення права грошової вимоги, які регулюються відповідними нормами ЦК України, Законів України «Про споживче кредитування» та «Про електронну комерцію». Судом встановлені нижче зазначені юридичні факти, що є підставою виникнення кредитних відносин та відносин, підставою виникнення яких є укладений договір факторингу. Судом встановлено, що 15.07.2021 [PERSON] підписала анкету-заяву на кредит №100547971 (а. с. 35). 15.07.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит №100547971 (індивідуальна частина). В анкеті-заяві та договорі вказаний номер телефону відповідача: [NUMBER] . Відповідно до умов договору, розмір кредиту становить 15 000, 00 грн, строк кредитування - 30 днів з 15.07.2021 (п.1.2, 1.3 договору). Відповідно до пункту 1.4. кредитного договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 14.08.2021. Пунктом 1.5. кредитного договору передбачено, що загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла ) кредиту ) складають 7 125, 00 грн в грошовому виразі та 11 215, 00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка ), і включає в себе складові, визначені у п. п. 1.5.1-1.5.2 договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат позичальника за кредитом складає 22 125, 00 грн. Загальні витрати позичальника за кредитом, орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, а також строк кредиту розраховані виходячи з припущення, що позичальник отримає кредитні кошти в день укладення цього договору, а строк кредитування залишиться незмінним та що кредитодавець і позичальник виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені в цьому договорі, зокрема позичальник здійснить повне погашення заборгованості в термін, вказаний в п . 1.4 договору. Комісія за надання кредиту: 1 500, 00 грн, яка нараховується за ставкою 10, 00 відсотків від суми кредиту одноразово. Проценти за користування кредитом: 5 625, 00 грн, які нараховуються з а ставкою 1, 25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка з а користування кредитом становить 5, 00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2, 2.3. договору (підпункт 1.5.1., 1.5.2., п. 1.6, 1.7. договору). Відповідно до підпункту 2.2.3. проценти нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, що визначена п. 1.6. цього договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли з а умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, тощо, визначена в п. 1.5.2 процентна ставка протягом первісного строку кредитування визначеного п. 1.3, запропонована позичальнику зі знижкою і є меншою за стандартну (базову) ставку встановлену п.1.6 договору. Якщо визначена п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної (базової) ставки, то після завершення первісного строку кредитування та /або строку пролонгації на пільгових умовах, проценти з дня продовження строку кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах, згідно п.2.3.1.2 продовжують нараховуватись за базовою ставкою згідно п. 1.6. договору. Стандартна (базова) процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань позичальника зі сплати процентів протягом первісного строку кредитування та/або строку пролонгації на пільгових умовах є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк кредитування, що продовжений на стандартних (базових) умовах, це означає, що протягом первісного строку кредитування та/або в період пролонгації на пільгових умовах позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною (базовою) ставкою встановленою п. 1.6 та процентною ставкою, визначеною п.1.5.2 договору. Після спливу строку кредитування (з урахуванням пролонгацій ) нарахування процентів за користування кредитом припиняється. В п. 2.3. договору передбачена пролонгація строку кредитування, вказаного в п.1.3. договору, на пільгових та стандартних (базових умовах), що, зокрема, передбачає право позичальника неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством (далі Правила), що розміщені на веб-сайті товариства і є невід`ємною частиною цього договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії, передбачені розділом 6 Правил, у тому числі сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Можливі періоди продовження строку кредитування, максимальні ставки комісії за управління та обслуговування кредиту наведені у таблиці. У таблиці наведене таке: строк продовження днів: 3 3% комісії, 7 - 5% комісії, 15 10%. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за ставкою п. 1.5.2. договору (п. 2.3.1.1.). П. 2.3.1.2. пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку користування кредитними коштами не може перевищувати 60 днів. Проценти в цей період нараховуються за стандартною базовою ставкою, наведеною в п. 1.6. договору. В цей же день ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] також підписали графік платежів за договором про споживчий кредит №100547971 від 15.07.2021 та паспорт споживчого кредиту (а. с. 33 зворот, 34). 15.07.2021 [PERSON] отримала грошові кошти згідно з договором №100547971 у сумі 15 000, 00 грн на картку № [NUMBER] , що підтверджується копією платіжного доручення №29928727 від 15.07.2021 (а.с.36). 29.10.2021 між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено договір відступлення прав вимоги №11Т, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а. с. 37-39). Факт сплати ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» коштів за вказаним договором клієнту підтверджується копією платіжної інструкції №3020 від 03.01.2023 (а. с. 36 зворот). Відповідно до витягу з додатку до договору факторингу №11Т від 29.10.2021 до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №100547971 від 15.07.2021, позичальником за яким є [PERSON] : сума заборгованості разом 37 752, 14 грн, сума заборгованості за тілом 14 550, 00 грн, сума заборгованості за відсотками 21 702, 14 грн, сума заборгованості за комісією 1 500, 00 (а. с. 40). 25.07.2025 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» направило [PERSON] досудову вимогу, в якій повідомило відповідача про відступлення права вимоги за кредитним договором, та висунуло вимогу про сплату заборгованості у сумі 37 752, 14 грн (а. с. 42). З відомостей про щоденні нарахування та погашення, наданих ТОВ «МІЛОАН» за кредитним договором №100547971, укладеним з [PERSON] , вбачається, що 15.07.2021 був наданий кредит в сумі 15 000, 00 грн та нарахована комісія за оформлення кредиту в сумі 1 500, 00 грн; в період з 16.07.2021 по 14.08.2021 нараховуються проценти згідно з підпунктом 1.5.2. договору в сумі 187, 50 грн (1, 25%) щоденно; 15.08.2021 відповідач сплатив: 450, 00 грн тіло кредиту, 787, 00 грн проценти по кредиту, 450, 00 грн комісія за пролонгацію на 3 дні (3%); 15.08.2021 нараховані проценти в сумі 750, 00 грн (5%) щоденно згідно з підпунктами 1.6., 2.3.1.1. договору; з 16.08.2021 по 18.08.2021 нараховані проценти в сумі 181, 88 грн щоденно (1, 25%); з 19.08.2021 по 30.08.2021 нараховані проценти в сумі 727, 50 грн (5%) щоденно згідно з підпунктами 1.6., 2.3.1.2. договору; з 31.08.2021 по 16.10.2021 нараховані проценти в сумі 145, 50 грн щоденно (1%) згідно з підпунктами 1.6., 2.3.1.2. договору. Борг по тілу кредиту 14 550, 00 грн, борг по відсотках 21 702, 14 грн, борг по комісії 1 500, 00 грн, загальний борг 37 752, 14 грн (а. с. 41). Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частини 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Ст.12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до положень частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. За змістом вказаних норм, між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] був укладений кредитний договір в електронній формі, підписаний позичальником електронним підписом, і позичальник за кредитним договором [PERSON] зобов`язана повернути кредитодавцю суму кредиту, відсотки за користування ним, обумовлену договором комісію, відповідно до умов кредитного договору. Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Ч. 1 ст. 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Отже, на підставі укладеного між ТОВ «МІЛОАН» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» договору факторингу №11Т від 29.10.2021 до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №100547971 від 15.07.2021, укладеним між ТОВ «МІЛОАН» та [PERSON] . Щодо суми заборгованості [PERSON] суд встановив, що умовами кредитного договору було передбачено, що договір укладений на строк 30 днів, тобто з 15.07.2021 по 14.08.2021, сума кредиту 15 000, 00 грн, комісія за надання кредиту 15 000, 00 грн, загальна вартість кредиту 22 125, 00 грн, процентна ставка перші 30 днів становить 1, 25% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом - 5 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, тип процентної ставки фіксований. Максимальний строк пролонгації договору 60 днів. Судом перевірений розрахунок заборгованості, виконаний первісним кредитором ТОВ «МІЛОАН» (а. с.41, 41 зворот), з якого вбачається, що проценти за користування кредитом нараховані за період з 16.07.2021 по 16.10.2021, тобто за 93 дні ( 30 днів строк, передбачений п. 1.3. кредитного договору, 3 дні строк, на який здійснювалась пролонгація відповідно до п. 2.3.1.1. договору та 60 днів строк, передбачений п. 2.3.1.2. договору). Розрахунок заборгованості відповідає умовам кредитного договору. Відповідач свій розрахунок заборгованості за кредитним договором суду не надав. Суду також не надані належні та допустимі докази, що підтверджують виконання відповідачем зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі. З вище наведеного вбачається, що сторонами було укладено в електронній формі кредитний договір, який був підписаний відповідачем електронним підписом. Сторонами узгоджені істотні умови кредитного договору, які є чіткими та зрозумілими. Сторони узгодили пролонгацію первісного строку договору, який був встановлений в 30 днів, передбачивши як умову продовження строку договору продовження використання позичальником кредитних коштів та сплату комісії для використання процентної ставки 1, 25% замість стандартної (базової) 5% у разі продовження строку договору понад 30 днів. Строк використання кредиту обмежили строком в 60 днів. Чітко визначена договором також процентна ставка 1, 25% за кожен день користування кредитом за перші 30 днів та стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом наступні 60 днів 5% за кожен день користування кредитом. Кредитний договір відповідачем не оспорений. Судом не встановлено умов кредитного договору, які суперечать положенням Закону України «Про споживче кредитування» та є нікчемними. Позивач належними та допустимими доказами довів перерахування кредиту на картку відповідача. Щодо вимоги про стягнення комісії за надання позики, суд зазначає таке. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. Отже, вимога про стягнення комісії за надання кредиту, встановленої сторонами кредитного договору є законною. Отже, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. З відповідача на користь позивача має бути стягнута заборгованість за договором про споживчий кредит №100547971 від 15.07.2021 в сумі 37 752, 14 грн, із яких: заборгованість за тілом кредиту становить 14 550, 00 грн; заборгованість за відсотками 21 702, 14 грн, заборгованість за комісійними винагородами 1 500, 00 грн. Стосовно заявлених вимог про стягнення з відповідача на користь позивача понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000, 00 грн, суд зазначає таке. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу суду надано договір №42649746 про надання правової допомоги від 05.05.2025 (а. с. 44-46), додаткова угода №100547971 від 29.07.2025 до договору №42649746 про надання правової допомоги від 05.05.2025 (а. с. 46 зворот), копія Акту про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 29.07.2025 (а.с.12), Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Міньковською А. В., необхідних для надання правничої допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості (а.с.14), копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а. с. 43). Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. П. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 137 ЦК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Суд встановив, що заявлені витрати на правову допомогу пов`язані з розглядом цієї справи та підтверджуються наданими доказами. При визначенні пропорційності витрат суд бере до уваги ціну позову, обсяг і складність правових питань, що потребували правничої допомоги, а також час витрачений адвокатом на виконання зобов`язання за договором з надання правничої допомоги (4 години). З огляду на це суд дійшов висновку, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, справа є малозначною в силу вимог закону та не є складною, не містила виняткових правових питань або значного обсягу доказів; спір є звичайним договірним спором без факторів, які могли б вплинути на репутацію сторін або викликати публічний інтерес; справа не потребувала значного обсягу процесуальних дій; розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження; в цій категорії спірних правовідносин, наявна усталена судова практика; обсяг досліджених доказів є невеликим. У цій справі адвокат надав позивачу послуги, зокрема, зі складання позовної заяви, розрахунок заборгованості адвокатом не виконувався. Формування додатків до позовної заяви та подання позовної заяви з додатками до суду шляхом надсилання позовної заяви поштовим відправленням суд не розцінює як вид правничої допомоги. Крім того, позовна заява подавалась до суду через систему «Електронний суд», а не засобами поштового зв`язку. Суд вважає, що з урахуванням складності справи, наявності усталеної судової практики, з урахуванням того, що дії адвоката не вимагали значного обсягу юридичної роботи, не потребували вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є занадто значними. Також суд зазначає, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу, на думку суду, є неспівмірним із ціною позову. Отже, суд вважає, що заявлена до відшкодування сума 6 000, 00 грн є надмірною. Враховуючи ціну позову, складність справи та виконані роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3 500, 00 грн витрат на правничу допомогу. Саме такий розмір витрат, на переконання суду, є об`єктивним, розумним та відповідним складності справи та виконаній адвокатом роботі. Крім того, відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422, 40 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оплата судового збору позивачем підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті № 100547971 від 05.09.2025 (а. с. 9).

Outcome: approved