Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

До Пересипського районного суду м. Одеси надійшов позов адвоката Борогана В.В. в інтересах ОСББ «Суворовський-233» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, яким представник позивача просив стягнути солідарно з відповідачів за період з 18.10.2024 по 23.08.2025 року суму заборгованості зі сплати внесків на витрати на управління багатоквартирного будинку та прибудинкової території 27 099,75 грн., інфляційні втрати - 502.20 грн., 3% річних - 193,13 грн., а всього 27 795,08 грн. та судові витрати, які становлять: 3 028,00 грн. - сплата судового збору за подання позовної заяви, 15 000,00 грн. - сплата за надання правової допомоги, 1640,00 грн. - витрати на копіювання документів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачам в рівних частках по 1/2 на праві власності належить квартира [ADDRESS] . Також, відповідачі є співвласниками багатоквартирного будинку, 16.06.2007 року в якому створене ОСББ «Суворовський-233». Останній здійснює утримання та обслуговування будинку. Власники квартир зобов`язані відповідно до законодавства, Статуту та рішення загальних зборів ОСББ вносити внески на утримання, технічне обслуговування будинку та прибудинкової території, розміри яких затверджені рішеннями загальних зборів ОСББ. На загальних зборах ОСББ, які відбулися 14 червня 2024 року, було вирішено затвердити кошторис, розміру внеску на утримання та обслуговування багатоквартирного будинку згідно запропонованої редакції. На загальних зборах, які відбулися 04 липня 2025 року, оформлених Протоколом від 04.07.2025 року, було вирішено нарахувати разовий цільовий внесок на модернізацію дахової котельні та затвердити графік оплати. Виконуючи свої функції з управління багатоквартирним будинком, ОСББ укладено ряд колективних договорів, а саме: з ПАТ «ОДЕСАГАЗ» про надання послуг з постачання природного газу; ТОВ «ІНФОКС» про надання послуг з водопостачання та водовідведення; ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про постачання електричної енергії; ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] про надання послуг з поводження з побутовими відходами. Відповідачі не виконують передбачений статутом об`єднання обов`язок по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідачам, які є власниками квартири [ADDRESS] в період з 18.10.2024 по 23.08.2025 року була нарахована сума заборгованості зі сплати внесків на витрати на управління багатоквартирного будинку та прибудинкової території у загальній сумі 27 099,75 грн. Добровільно сплатити заборгованість відповідачі відмовляються, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду. Позивачем, відповідно до ст. 625 ЦК України, було нараховано також інфляційні втрати - 502,20 грн., 3% річних- 193,13 грн., а всього 27 795,08 грн., які представник позивача просив стягнути з відповідачів солідарно та покласти на [PERSON] та [PERSON] в рівних частках судові витрати по справі в сумі 19668 грн. Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 14.10.2025 року відкрито провадження у вищенаведеній справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 13.01.2026 року ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування доказів. В судове засідання представник позивача не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. 28.11.2025 року на адресу суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] адвоката Пижика В.В., згідно якого просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Свою позицію мотивував тим, що позовні вимоги, які ґрунтуються на нікчемному рішенні зборів, не можуть бути використані як правова підстава для виникнення чи підтвердження грошового зобов`язання відповідача, а відтак підлягають відхиленню у повному обсязі з огляду на наступне. Так, всі фінансові нарахування ОСББ мають бути чітко економічно обґрунтовані та затверджені відповідно до Закону України «Про ОСББ». Правовою підставою для вимоги сплати цільового внеску може бути виключно затверджений загальними зборами кошторис, який визначає обсяг та структуру витрат і обґрунтовує розмір внеску кожного співвласника. Як вбачається з матеріалів справи, суду надано лише комерційну пропозицію, причому без офіційного перекладу українською мовою, що саме по собі свідчить про грубі порушення як у діяльності ОСББ, так і при поданні доказів у судовому процесі. Також, позивачем не надано жодних правовстановлюючих документів, що підтверджують належність котельні до спільного майна співвласників багатоквартирного будинку, що ставить під сумнів законність збору цільових внесків на об?єкт, правовий статус якого не визначений, відповідно до ст. 382 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про ОСББ». Також, в порушення процедури скликання Загальних зборів, позивачем не надано жодного доказу належного та завчасного повідомлення відповідача про дату, місце та порядок денний проведення Загальних зборів (Протокол N?22), що є прямим порушенням імперативних вимог ч. 7 ст. 10 Закону України «Про ОСББ». Без доведення рішення до відома співвласника воно не може породжувати правових наслідків у відносинах між сторонами, а тому не створює для його клієнтки жодних обов`язків зі сплати. Крім того, згідно з наданим позивачем розрахунком, нарахування 3% річних та інфляційних втрат було розпочато вже у червні 2025 року. Це є кричущим порушенням статей 530 та 612 ЦК України, оскільки: основне зобов`язання (цільовий внесок) виникло лише 04.07.2025 року, тобто з моменту ухвалення рішення Загальних зборів ОСББ (Протокол N?22); строк виконання цього зобов`язання ще не настав, адже сам протокол передбачав поетапний графік сплати: 50% до 15 липня 2025, 50% до 15 серпня 2025, а також можливість індивідуального подання заяви співвласником щодо графіка платежів. Таким чином, до 15 липня 2025 року у співвласників не існувало обов`язку сплатити повну суму внеску, а отже, нарахування санкцій за прострочення до цієї дати є неправомірним і суперечить імперативним нормам матеріального права. Представник відповідача наголосив, що заявлена позивачем до відшкодування сума в розмірі 15 000 грн. є явно завищеною, непропорційною складності справи та не відповідає критеріям розумності та співмірності, встановленим ЦПК України та судовою практикою. Надані позивачем договір та акт на 15.08.2025 року лише формально підтверджують факт надання послуг, проте не доводять розумності та реальності їхньої вартості. Відповідач вважає, що максимальний розмір відшкодування таких витрат має бути зменшений судом до розумних меж, наприклад до 2000,00 грн, що відповідатиме складності даної категорії справ та принципам справедливості. Безпідставним є той факт, що позивач у даній справі заявляє вимогу про стягнення витрат за копіювання документів у розмірі 1640,00 грн, тоді як чинне процесуальне законодавство не передбачає можливості компенсації таких витрат. Щодо судових витрат, то представник відповідача вказав, що орієнтовна вартість підготовки відзиву та участі у двох судових засіданнях становить 20000 грн. Кінцева сума витрат, а також докази, що підтверджують їх фактичне понесення, будуть подані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення судом. У відзиві на позов просив стягнути з позивача та користь відповідача понесені судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності рівних частках по 1/2 належить квартира [ADDRESS] , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 439238769 від 13.08.2025 року. Згідно Витягу є Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 24.09.2023 року, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Суворовський-233», код ЄДРПОУ 35180364, зареєстровано в Єдиному державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 16.06.2007 року, номер запису 15561200000028266. Відповідно до акту прийому-передачі прийнятого в експлуатацію закінченого будівництвом 6-ти поверхового житлового будинку у [ADDRESS] , ОСББ «Суворовський-233» прийняв на свій баланс завершений об`єкт за вказаною адресою, кількість квартир у будинку [ADDRESS] , загальна площа квартир 7093,5 кв.м. Таким чином, відповідачі є співвласниками багатоквартирного будинку, 16.06.2007 року в якому створене ОСББ «Суворовський-233». Відносини з приводу створення та діяльності об?єднань співвласників багатоквартирних об?єднань регулюються Законом України «Про об?єднання співвласників багатоквартирного будинку», їх Статутом. Відповідно до розділу ІІ Статуту ОСББ «Суворовський-233», метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та цим Статутом. Об`єднання є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між співвласниками. Пунктами 1, 2, 11 розділу ІІІ Статуту зазначено, що органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління та ревізійна комісія (ревізор) об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори. Загальні збори вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання. Загальні збори скликаються не рідше одного разу на рік. Рішення зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Пунктом 2 розділу ІV Статуту ОСББ передбачено, що сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань ремонтного, резервного та інших фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами, є обов`язковими для всіх співвласників. Згідно п. 14 розділу IV Статуту, до компетенції правління об`єднання належить: здійснення контролю за своєчасною сплатою співвласниками внесків і платежів та вжиття заходів щодо стягнення заборгованості згідно із законодавством. Відповідно до Розділу V Статуту, співвласник, окрім іншого, зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені Статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні платежі; виконувати передбачені Статутом об`єднання обов`язки перед об`єднанням. Згідно витягу з Протоколу № 19 Загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Суворовський-233» від 14.06.2024 року, Кошторису (додаток 1 до протоколу Загальних зборів №19 від 14.06.2024 року, загальними зборами співвласників ОСББ було затверджено кошторис, розмір внесків на утримання та обслуговування багатоквартирного будинку 8,50 грн/1 кв.м. 04 липня 2025 року загальними зборами ОСББ «Суворовський-233», згідно Протоколу зборів № 22, вирішено нарахувати разовий цільовий внесок на модернізацію дахової котельні та затверджено графік оплати: для квартир під`єднаних до системи центрального опалення - 509,40 грн/кв.м.; для нежитлових приміщень та офісів 100 грн/кв.м.; внесок нарахувати пропорційно загальній площі у квитанцію ОСББ за червень 2025 року; оплату здійснювати відповідно до графіку: 50% до 15.07.2025 року, 50 % до 15.08.2025 року, за особистою заявою індивідуально. Додатком до протоколу № 22 від 04.07.2025 року затверджено нарахування внеску для модернізації котельної: квартири 509,40 грн./1 кв.м. (100 грн./1 кв.м.+409,90 грн. 1 кв.м.). Як вбачається з долучених до позову Договору № 2129/К/С/1 про надання послуг щодо поводження з твердими відходами від 01.09.2017 року, Додатку № 2 «Розрахунок вартості послуг» до Договору № № 2129/К/С/1 від 01.01.2023 року, Договору про надання послуг зі збирання та перевезення відходів від 01.01.2024 року, Додатку до Договору про надання послуг від 01.01.2024 року, Акту приймання-передачі контейнерів від 01.01.2024 року, Договору на послуги водопостачання та водовідведення (населення) № 109/1 від 08.04.2008 року, Договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг № 04-155400U-ПУП від 16.06.2020 року, Комерційної пропозиції № 2/1-УП до Договору про постачання електричної енергії від 16.06.2020 року, виконуючи свої функції з управління багатоквартирним будинком, позивачем укладено ряд договорів, а саме з: ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] про надання послуг з поводження з побутовими відходами, ТОВ «ІНФОКС» про надання послуг з водопостачання та водовідведення, ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про постачання електричної енергії. Статтею 41 Конституції України визначено, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно зі статтею 13 Конституції України власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Частиною першою статті 385 ЦК України передбачено, що власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку, регулюють Закони України: «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Статтею 1 п.8 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», співвласник зобов`язаний в тому числі: виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням. Статтею ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначені обов`язки співвласників багатоквартирного будинку. Так, співвласники зобов`язані, в тому числі, забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; виконувати рішення зборів співвласників; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно ст. 10 п. 28 вищевказаного Закону, рішення зборів співвласників є обов`язковими для всіх співвласників, включаючи тих, які після прийняття таких рішень набули право власності на квартиру чи нежитлове приміщення. Відповідно до ст. 22 ст. 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Статтею 23 вищевказаного Закону визначено, що утримання і ремонт приміщень, які перебувають у власності, здійснюються відповідно до законодавства України. Власник квартири та/або нежитлового приміщення зобов`язаний відповідно до законодавства забезпечити використання, утримання, реконструкцію, реставрацію, капітальний ремонт приміщень або їх частин без завдання шкоди майну і порушення прав та інтересів інших співвласників. Внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Згідно з ч.3 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З аналізу положень статей 11, 319, 322, 509, 526, 610 ЦК України, статей 1, 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» в їх системному взаємозв`язку вбачається, що кожен власник квартири (нежитлового приміщення) в будівлі несе обов`язок з утримання власного майна, приміщень загального користування та прибудинкової території. Витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку та інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом, входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, за загальним правилом, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна. Відсутність договору між позивачем та відповідачем щодо утримання житлового будинку і прибудинкової території не є підставою для звільнення відповідача від сплати відповідних внесків на утримання будинку та прибудинкової території тощо за наявності підтверджених витрат на управління, утримання та збереження будівлі. Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25 червня 2020 року по справі № 520/16591/16-ц. Таким чином, судом встановлено, що відповідачі є співвласниками багатоквартирного будинку [ADDRESS] , в якому створене ОСББ «Суворовський-233», а тому для забезпечення реалізації прав усіх співвласників на володіння та користування спільним майном, зобов`язані виконувати рішення зборів співвласників вказаного об`єднання, в тому числі щодо своєчасної сплати комунальних платежів та належних внесків і платежів на утримання та ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності. Суд не вважає слушною позицію відповідача, що рішення загальних, на які посилається позивач, прийняті з грубими порушенням імперативних норм Закону України «Про ОСББ», а тому є нікчемним і не породжують жодних правових наслідків для відповідача, оскільки прийняті загальними зборами ОСББ рішення щодо затвердження розміру внесків на утримання будинку та прибудинкової території не визнані незаконними та не скасовані, тобто, ці рішення є чинними і відповідачі, як співвласники спільного майна ОСББ, зобов`язані їх виконувати. Суд бере до уваги, що згідно постанови Верховного Суду від 24.01.2020 року по справі № 910/1395/19, на члена ОСББ та на особу, у повному господарському віданні якої перебуває належне державі на праві власності майно, покладено обов`язок виконувати чинні та не скасовані рішення статутних органів ОСББ, якими зокрема є загальні збори учасників та правління ОСББ, брати участь у проведенні реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень та своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. А незгода співвласника з діяльністю ОСББ не звільняє його від обов`язку сплатити внески. У відповідності до ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з довідки про заборгованість за утримання будинку і прибудинкової території та за житлово-комунальні послуги власника квартири [ADDRESS] , загальною площею 53,2 кв.м. за період з 18.10.2024 року по 23.08.2025 року, заборгованість відповідачів перед позивачем складає 27 099,75 грн. Обґрунтованість такого розрахунку відповідачами не спростовано Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобов`язань, відповідачі порушили встановлений ОСББ порядок оплати за внесками та платежами співвласників об`єднання, у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення вказаної суми заборгованості ґрунтуються на законі та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідачів інфляційних втрат та трьох процентів річних, нарахованих на суму боргу. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. За таких обставин вимога позивача про солідарне стягнення з відповідачів на користь ОСББ «Суворовський-233» інфляційних втрат в сумі 502,20 грн. та 3% річних в сумі 193,13 грн., всього 27 795,08 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд приходить до наступного висновку. Кожен має право на професійну правничу допомогу (стаття 59 Конституції України). Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та Адвокатським бюро «Бороган» укладено договір про надання правничої допомоги від 13.08.2025 року та акт приймання-передачі виконаної роботи від 15.08.2025 року. У відповідності до даного договору вартість гонорару становить 15000 гривень. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26 серпня 2024 року по справі № 932/10156/21. Згідно договору про надання друкарських послуг від 15.08.2025 року та додаткової угоди № 2 до вказаного договору, за тиражування (виготовлення копій) поданих замовником документів для формування документів для подачі позовної заяви ОСББ «Суворовський -233», до власника квартири [ADDRESS] про стягнення заборгованості зі сплати внесків на витрати на управління багатоквартирним будинком, позивачем понесено витрати на загальну суму 1 640 грн. Суд не вважає слушними посилання представника відповідача на те, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу та друкарські послуги є завищеними та вважає, що витрати ОСББ «Суворовський-233» понесені ним у зв`язку з пред`явленням позову та розглядом справи в суді, які становлять: 15000 грн. - плата за надання правової допомоги та 1640 грн. - витрати на копіювання документів, є обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути в рівних частинах з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 3028 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved