Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду, посилаючись на те, що на підставі кредитного договору №200983679501, укладеного 19 лютого 2018 року між позивачем та [PERSON] , остання отримала від позивача кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 1 000,00 грн, який в подальшому було збільшено до 27 000,00 грн. Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк, у зв`язку з чим перед позивачем станом на 03 червня 2025 року виникла заборгованість у розмірі 35 690,93 грн. Позивачем було направлено на адресу відповідача письмову вимогу, однак заборгованість не погашена. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості. В судове засідання сторони не викликались. Від відповідача відзив на позов не надходив. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило. У відповідності до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлялася про перебування в провадженні суду даної справи, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін - не подала, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Ухвалою суду від 13 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі. Її розгляд призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 19 лютого 2018 року [PERSON] підписала заяву №200983679501 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), та своїм підписом підтвердила, що приймає публічну пропозицію АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на укладення такого, яка розміщена на сайті банку, в повному обсязі з урахуванням умов надання послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО. За умовами договору АТ «ПУМБ» надав відповідачу кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 1 000,00 грн на строк 12 місяців зі сплатою відсотків 49% річних. Договором передбачено графік платежів. Відповідачем також підписано паспорт споживчого кредиту, в якому визначені умови кредитування. 19 лютого 2018 року відповідачу встановлено кредитний ліміт 1 000,00 грн, який неодноразово збільшувався, останній раз 11 грудня 2019 року в розмірі 27 000,00 грн. Факт користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою з її особового рахунку за період з 19 лютого 2018 року по 03 червня 2025 року. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, внаслідок чого утворилася заборгованість. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 03 червня 2025 року за відповідачем значиться заборгованість по кредитному договору №200983679501 від 19 лютого 2018 року у загальному розмірі 35 690,93 грн, з яких: 25 043,14 грн заборгованість за сумою кредиту, 10 647,79 грн заборгованість за відсотками. 05 червня 2025 року банком було направлено відповідачу письмову вимогу (повідомлення) про наявність заборгованості та необхідність її сплати, попереджено про наслідки невиконання цієї вимоги. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із неналежного виконання зобов`язань за договором кредиту. За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З матеріалів цивільної справи видно, що позивачу, до підписання ним кредитного договору №200983679501 від 19 лютого 2018 року, було надано на ознайомлення паспорт споживчого кредиту, в якому доведено до відома позичальника суму кредиту та умови його отримання. Підписавши кредитний договір, відповідач засвідчила, що згодна з його умовами, вони їй зрозумілі, отже погодилася на отримання коштів у кредит саме на умовах, що визначені договором. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено законом чи договором. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Встановлено, що відповідачем порушувались умови договору, кошти на повернення кредиту не сплачувались, що призвело до виникнення заборгованості. Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування суми заборгованості перед позивачем у вказаному розмірі - не надала, обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Отже, оцінив кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, та оскільки судом встановлено порушення права позивача на своєчасне отримання коштів внаслідок неналежного виконання зобов`язання відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved