Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Основні процесуальні рішення та дії. 12.08.2025 позивач звернувся до суду із позовом у якому просить стягнути із відповідача заборгованість в сумі 50 968,68 грн. Також позивачем заявлено судові витрати, а саме про судовий збір в сумі 3 028 грн та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16 000 грн. Ухвалою судді від 03.09.2025 відкрито спрощене позовне провадження. Сторони обмінялися заявами по суті спору. Ухвалою суду від 13.01.2026 постановлено про залишення заяви відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без задоволення. Узагальнені доводи позивача. Відповідачем не виконано умови кредитного договору №2111748119350 від 27.04.2021, укладеного між ним та ТОВ «Служба миттєвого кредитування», внаслідок чого утворилася заборгованість за тілом 4 200 грн, за процентами 74 150,58 грн. Право вимоги за кредитними вимогами перейшло до позивача на підставі договорів від 01.12.2021 та від 10.03.2023. Узагальнені доводи відповідача. У відзиві відповідач проти задоволення позовних вимог з наступних підстав: договір факторингу, укладений між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та ТОВ «Вердикт капітал» є загальним та триваючим, тому необхідним було укладення додаткової угоди до такого договору в частині вимоги до відповідача; позивачем не надано ату приймання-передачі права вимоги до вказаного договору; позивачем не надано доказів оплати договорів факторингу; визначений договором кредиту розмір процентів суперечить приписам ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування». Обставини, встановлені судом. 24.04.2021 між ТОВ «Служба миттєвого кредитування» та [PERSON] укладено договір про надання фінансових послуг №2111748119350, за умовами якого: сума кредитну 4 200 грн; проценти нараховують на весь час фактичного користування кредитом в розмірах: 1,4% на день протягом орієнтовного строку кредиту (16 днів), з наступного дня ставка збільшується на 2,24%, з 15 дня збільшується ще на 1,38%, з 30 дня ще на 2,65% (7,67%). Договором передбачено, що орієнтовний строк кредиту становить 16 днів, а кредит надається на строк, зазначеній в анкеті-заві та графіку платежів. У графіку платежів та у паспорті споживчого кредиту строк кредитування визначено у 16 днів. Довідкою ТОВ ФК «Вей фор пей» від 08.04.2024 підтверджується факт переказу відповідачу кредиту в сумі 4 200 грн. Із розрахунку заборгованості за кредитами вбачається, що відповідачу нараховувалися проценти з 27.04.2021 до 26.04.2022 за процентними ставками, визначеними договором. Згідно договору факторингу від 01.12.2021 ТОВ «Служба миттєвого кредитування» передало право вимоги до [PERSON] за договором споживчого кредиту в користь ТОВ «Вердикт капітал». Перехід права вимоги підтверджується фактом оплати за договорами факторингу та підписанням його сторонами акту приймання-передавання реєстру боржників. Згідно договору відступлення права вимоги від 10.03.2023 ТОВ «Вердикт капітал» передало право вимоги до [PERSON] за договором споживчого кредиту в користь ТОВ «Коллект центр». Перехід права вимоги підтверджується фактом підписанням його сторонами акту приймання-передавання реєстру боржників. Законодавство та висновки Верховного Суду, що застосовані судом. У відповідності до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Вказаних вище висновків Велика Палата Верховного Суду дійшла у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 (пункти 53, 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.19). Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За приписами ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. За приписами п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). У відповідності до приписів статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10.02.2010), постанови КЦС ВС від 07.10.2020 у справі №465/3586/17, від 08.10.2020 у справі №712/22134/12, від 05.10.2020 у справі №347/637/18, від 27.10.2020 у справі №243/11349/18. Висновки суду. Факти укладення відповідачем кредитного договору, отримання грошових коштів за ним та їх неповернення підтверджується доказово та не заперечується відповідачем. Окрім цього позивачем надано докази на підтвердження набуття ним права вимоги до відповідача. Зокрема позивачем надано відповідні договори, а також докази, які згідно умов також договорів доводять перехід права вимоги (доказ оплати за договором від 01.12.2021, а також акти акти приймання-передавання реєстру боржників за обома договорами). Позивач нараховує проценти за рік часу за процентною ставкою, визначеною договором (від 1,4% до 7,67%). Разом із тим така процентна ставка суперечить ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування», за якою така ставка не може перевищувати 1%. Окрім цього нарахування процентів поза межами строку кредитування (16 днів) є неправомірним. Обрахований розмір процентів за користування кредитом у відповідності до вимог вказаної норми становить 672 грн. З огляду на наведене, суд приходить до переконання про задоволення позову частково. Розподіл судових витрат. За подання позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 3 028 грн. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано договір із АО «Лігал Асістанс» від 01.07.2024 із загальним предметом, заявку на отримання юридичної допомоги щодо стягнення заборгованості із [PERSON] , акт про надання юридичної допомоги (усні консультації 2 год, 4 000 грн та складення позовної заяви, 4 год та 12 000 грн). Заперечень щодо розміру таких витрат на надходило. Оскільки судом задоволено 9,56% від ціни позову, із відповідача підлягає стягненню в користь позивача 289,44 грн на відшкодування судового збору та 1 529,41 грн витрат на професійну правничу допомогу. На підставі наведеного суд,

Outcome: dismissed