Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

17.07.2025 року Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на обліку Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району (далі по тексту Управління) перебувала особова справа [PERSON] , отримувача щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання. Позивач є правонаступником Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району. Відповідач є внутрішньо переміщеною особою, яка перемістилася з тимчасово окупованої території України. 21.12.2022 року відповідач [PERSON] через Єдиний державний Веб-портал електронних послуг самостійно опублікувала себе, як внутрішньо переміщену особу та отримала електронну довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Місцем проживання у м. Запоріжжя при оформленні довідки ВПО було зазначено: [ADDRESS] . Разом з цим відповідачем було оформлено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам також через Портал Дія. Відповідачу було призначено допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам, починаючи з 01.12.2022 року у розмірі 2 000,00 грн. щомісячно. 26.04.2023 року від територіального органу Нацсоцслужби до Управління надійшов акт перевірки фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи № 4287, згідно з яким не підтверджено фактичне місце проживання/перебування за адресою: [ADDRESS] , внутрішньо переміщеної особи [PERSON] . За вказаним при отриманні довідки ВПО номером телефону працівниками Управління з відповідачем зв`язатися не вдалося. Згідно з усною заявою власника квартири, відповідач за вказаною адресою ніколи не перебувала. Виплата допомоги відповідачу була зупинена, та на підставі п. 11 Порядку 332 проведений розрахунок неправомірно отриманих сум допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам: 2 000,00 грн. за травень місяць 2023 року. 27.09.2023 року відповідачем до Департаменту надано письмову заяву з визнанням не повідомлення про зміну місця фактичного проживання і отримано нову довідку ВПО за адресою: [ADDRESS] . Департаментом на адресу місця проживання відповідача направлялися листи з пропозицією повернути переплачену суму державної соціальної допомоги добровільно, але переплачені кошти відповідач у добровільному порядку станом на дату подання позову не повернула. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради надміру виплачену допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам за період з 01.05.2023 року по 31.05.2023 року в розмірі 2 000,00 грн., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 3 028,00 грн. Ухвалою суду від 24.07.2025 року відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] зареєстрованим постійним місцем проживання якої є тимчасово окупована територія м. Молочанськ, Токмацький район, Запорізька область, повідомлена про розгляд справи шляхом подачі оголошення на офіційному сайті «Судова влада», а також шляхом направлення рекомендованої кореспонденції за фактичним місцем проживання внутрішньо переміщеної особи в м. Запоріжжя. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач відзив на позов не подала, суд вважає за можливе постановити по справі судове рішення на підставі письмових доказів, які наявні у справі. Ухвалою суду від 14.01.2026 року зазначений позов вирішено розглянути заочно на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на обліку Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району перебуває особова справа [PERSON] , отримувача допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно з рішенням Запорізької міської ради від 07.12.2022 року № 71 «Про реорганізацію управлінь соціального захисту населення Запорізької міської ради та перейменування управління соціального захисту населення Запорізької міської ради в Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради» та Положення про Департамент відповідно додатку 1 до вказаного рішення Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради є правонаступником Запорізької міської ради по Комунарському району, серед іншого, Управління соціального захисту населення (а.с. 17-20). Відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2017 № 509 (зі змінами та доповненнями) (далі Порядок № 509), довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Відповідно до п. 2-1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2017 № 509 (зі змінами та доповненнями) (далі Порядок № 509) заява про взяття на облік може бути подана в електронній формі з використанням мобільного додатка Єдиного державного веб-порталу електронних послуг (далі Портал Дія) повнолітньою або неповнолітньою внутрішньо переміщеною особою, якій присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків. 21.12.2022 року відповідач [PERSON] через Єдиний державний Веб-портал електронних послуг самостійно опублікувала себе, як внутрішньо переміщену особу та отримала електронну довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Місцем проживання у м. Запоріжжя при оформленні довідки ВПО було зазначено: [ADDRESS] (а.с. 6). 21.12.2022 року відповідачем було подано УСЗН ЗМР по Комунарському району заяву про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (а.с. 8). Розміри допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам встановлені п. 3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року № 332 (далі Порядок № 332). Рішенням № 52327-18120281-2022-1 від 23.2.2022 року [PERSON] призначено допомогу переміщеним особам на проживання в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 01.12.2022 року по 30.04.2023 року (а.с. 11). Пунктом 5 Порядку № 332 (в редакції станом на день виникнення спірних правовідносин) регламентовано, що внутрішньо переміщені особи несуть відповідальність за достовірність інформації, наданої для отримання допомоги. Контроль за дотриманням вимог законодавства під час надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам здійснюється територіальними органами Нацсоцслужби шляхом проведення вибіркової перевірки фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи, про що складається відповідний акт за формою, встановленою Нацсоцслужбою. Вибіркова перевірка проводиться за рішенням керівника (заступника керівника) територіального органу Насоцслужби відповідно до сформованих з використанням Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб списків, наданих Нацсоцслужбою її територіальним органам. Під час проведення вибіркової перевірки фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи за відсутності внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання/перебування посадова особа територіального органу Нацсоцслужби робить відповідний запис в акті і залишає внутрішньо переміщеній особі повідомлення про необхідність протягом десяти календарних днів прибути до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі органи соціального захисту населення) за місцем перебування на обліку для проходження ідентифікації. Посадова особа територіального органу Нацсоцслужби протягом одного робочого дня передає акт органу соціального захисту населення за місцем перебування на обліку внутрішньо переміщеної особи. У разі коли внутрішньо переміщена особа протягом десяти календарних днів не прибула до органу соціального захисту населення, орган соціального захисту населення приймає рішення про припинення надання допомоги на проживання з наступного місяця. Вибіркова перевірка проводиться за рішенням керівника (заступника керівника) територіального органу Нацсоцслужби відповідно до сформованих з використанням Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб списків, наданих Нацсоцслужбою її територіальним органам. Згідно з актом перевірки фактичного місця проживання-перебування внутрішньо переміщеної особи № 4287 від 26.04.2023 року, який наданий ГУ Нацсоцслужби у Запорізькій області, не підтверджено фактичне місце проживання/перебування за адресою: [ADDRESS] , внутрішньо переміщеної особи [PERSON] (а.с. 9-10). Виплата допомоги відповідачу була зупинена, та на підставі п. 11 Порядку 332 проведений розрахунок неправомірно отриманих сум допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам: 2 000,00 грн. за травень місяць 2023 року. 27.09.2023 року відповідачем до Департаменту надано письмову заяву з визнанням не повідомлення про зміну місця фактичного проживання і отримано нову довідку ВПО № 2327-5002976016 за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14, 15). Департаментом на адресу місця проживання відповідача 02.06.2023 року, 29.08.2023 року та 04.04.2025 року направлялися листи з пропозицією повернути переплачену суму державної соціальної допомоги добровільно (а.с. 12, 13, 16), але переплачені кошти відповідач у добровільному порядку станом на дату подання позову не повернула. Пунктом першим ч. 1 ст. 1215 ЦК України, встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Таким чином, за змістом зазначеної норми щомісячна адресна допомога не підлягає поверненню у випадку, якщо її виплата проведена юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки та відсутності недобросовісності з боку набувача. Аналіз положень ст. 1215 ЦК України, дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою щомісячна адресна допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Таким чином, повернення надмірно сплачених сум щомісячної адресної допомоги передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, яка отримала таку допомогу, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Отже, відповідач в порушення абзацу п. 5 Порядку № 332 не виконала свого обов`язку та не повідомила позивача про обставини, які впливають на призначення грошової допомоги, а тому суд приходить до висновку про безпідставне отримання допомоги відповідачем та наявність підстав для задоволення заявлених позовних вимог. Враховуючи викладене, відсутність заперечень з боку відповідача, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути понесені судові витрати в сумі 3 028,00 грн.

Outcome: approved