Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін. Позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного між ним та відповідачем, який зареєстровано 26.08.2000 року Відділом державної реєстрації актів реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №220. Від шлюбу сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що у подружжя відсутнє взаєморозуміння, різні погляди на життя, шлюб має формальний характер, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. У зв`язку з зазначеним, позивач просить розірвати їх з відповідачем шлюб. ІІ. Заяви, клопотання у справі. До судового засідання позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує. ІІ. Фактичні обставини встановлені судом. Шлюб між сторонами по справі зареєстрований 26.08.2000 року Відділом державної реєстрації актів реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис №220, що підтверджується скріншотом актового запису про шлюб з державного мобільного застосунку Дія. У сторін народилися діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] . На даний час подружжя не підтримує шлюбних відносин. Позивач та відповідач живуть самостійним життям, а тому шлюб існує формально, спільне господарство не ведеться. IV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України (далі за текстом СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно із постановою Пленуму Верховного суду України № 11 від 21 грудня 2007 року, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно із частиною першою статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин є те, що подружжя не підтримує шлюбних відносин через відсутність різних поглядів на подружнє життя. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до частини другої статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно із частиною другої статті 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Частиною третьою 3 статті 115 СК України встановлено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved