Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В жовтні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Іннова-Нова» (далі ТОВ «Іннова Нова») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовна заява мотивована тим, що 18 травня 2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» (перейменовано на ТОВ «Іннова Нова») та [PERSON] укладено електронний кредитний договір № 8216760525. Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит у розмірі 6500,00 грн., строком на 360 днів, з фіксованою процентною ставкою у розмірі 1 % за кожен день користування кредитом протягом перших 180 календарних днів, 0,87% за кожен день користування кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 календарного дня. Комісія, за надання кредиту становить 975,00 грн. Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість за договором, яку позивач просить стягнути у розмірі 29770,00 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 6500,00 грн, заборгованість за процентами 9295,00 грн, заборгованість за комісією з надання кредиту 975,00 грн, неустойка 13000,00 грн. Відповідач відзиву на позов не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Представник позивача, разом з поданням позовної заяви подав також клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Чемеровецького районного суду від 12 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 19.01.2026 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог. Фактичні обставини справи, встановлені судом 18 травня 2025 року між ТОВ «Іннова Фінанс» та [PERSON] , шляхом підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором «8550», укладено договір про надання грошових коштів у кредит №8216760525 від 18 травня 2025 року. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у гривні, а позичальник зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити комісію за надання кредиту (якщо умовами договору передбачено сплату комісії за надання кредиту), проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до п.п. 2.3, 2.5 Договору: сума кредиту 6500,00 грн. Строк кредиту (строк дії договору) 360 днів. Відповідно до п.2.6 Договору тип процентної ставка фіксована. Стандартна процентна ставка застосовується в межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5 Договору та становить: 1 % за кожен день користування Кредитом, яка застосовується протягом перших 180 (ста вісімдесяти) календарних днів з дати укладення цього Договору; 0,87% за кожен день користування Кредитом, яка застосовується у період починаючи з 181 (ста вісімдесят першого) календарного дня з дати укладення цього Договору і до закінчення строку дії цього Договору або до дати фактичного повернення всієї суми кредиту (до тієї з дат яка настане раніше). Комісія за надання кредиту становить 15% від суми наданого кредиту та нараховується на суму виданого за цим Договором кредиту у день надання кредиту (п. 2.7 Договору). Згідно п. 2.9 Договору орієнтована річна процентна ставка складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 3195,29% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає: за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 29354,00 грн (п. 2.10 Договору). Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, уключаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] (п. 3.1 Договору). Згідно п. 6.4 Договору у разі затримання позичальником сплати частини кредиту та/або комісії за надання кредиту (якщо умовами договору передбачено сплату комісії за надання кредиту) та/або процентів за користування кредитом, щонайменше на один календарний місяць, товариство має право вимагати повернення кредиту (в тому числі і всіх платежів передбачених даним договором), строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. Вимога надсилається в Особистий кабінет позичальника та/або у вигляді електронного листа на електронну адресу позичальника, зазначену в договору та/або шляхом СМС-повідомлення на номер телефону позичальника зазначений в договорі або в його особистому кабінеті та/або відправки повідомлення в месенджер та/або шляхом направлення повідомлення в спосіб передбачений цим договором на додаткові контактні дані позичальника, вказані в цьому Договорі. Моментом отримання позичальником повідомлення є момент отримання товариством електронного підтвердження про таке направлення. Відповідно до квитанції до платіжної інструкції № 20226-1354-218433449 ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» 18.05.2025 року о 11:28 перерахувало 6500,00 грн, призначення платежу: кредитні кошти від ТОВ «Іннова Фінанс», ІД операції 1608601590 (а.с. 46). Повідомленням АТ КБ «Приват Банк» та випискою по банківській карті за 18.05.2025 року підтверджується, що на ім`я [PERSON] емітовано платіжну карту № [NUMBER] , на яку 18 травня 2025 року зараховано 6500,00 грн (а.с. 88-89). Відповідно до рішення №05-09/2025 від 05 вересня 2025 року назва ТОВ «Іннова Фінанс» змінена на ТОВ «Іннова-Нова». Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч. 1 ст. 1048 ЦК). Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). За змістом п. 4 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб. Згідно з ч. 2 ст. 8 цього Закону до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Отже, нормами Закону України «Про споживче кредитування» кредитору надано право встановлювати в договорі умову щодо комісії пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, а також відносити плату за такі послуги до загальних витрат за споживчим кредитом. Неустойкою (штрафом, пенею), за статтею 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (частина друга статті 551 ЦК України). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» у разі затримання споживачем сплати частини споживчого кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а за споживчим кредитом забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла щонайменше на три календарні місяці, кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, якщо таке право передбачене договором про споживчий кредит. Кредитодавець зобов`язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строк, протягом якого вони мають бути здійсненні. Суд встановив, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «Іннова Фінанс» було укладено договір про надання грошових коштів у кредит №8216760525 від 18 травня 2025 року в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов договору ТОВ «Іннова Фінанс» надало відповідачу кошти в сумі 6500,00 грн строком на 360 днів, а останній зобов`язався повернути кошти, сплатити відсотки за користування ними, комісію, розмір яких визначений договором. 18 травня 2025 року кредитні кошти були перераховані відповідачу. Отже, факт укладення кредитного договору між сторонами та факт отримання відповідачем коштів у ТОВ «Іннова Фінанс» суд вважає доведеними. Згідно із наданого ТОВ «Іннова Нова» розрахунку заборгованості за кредитним договором №8216760525 від 18 травня 2025 року, заборгованість станом на 07.10.2025 року складається із основного боргу 6500,00 грн, процентів 9295,00 грн, комісії за надання кредиту 975,00 грн, неустойки 13000,00 грн, а всього 29770,00 грн (а.с. 20-25). Разом з тим, відповідно до Додатку № 1 до договору про надання грошових коштів у кредит №8216760525 від 18 травня 2025 року сторони погодили Графік платежів, відповідно до якого відповідач мав повернути тіло кредиту в розмірі 6500,00 грн. 13 травня 2026 року (а.с. 42-43). Враховуючи, що праву кредитора на дострокове стягнення в судовому порядку заборгованості за кредитним договором, строк за яким ще не настав (строк дії кредитного договору закінчується 13.05.2026 року), має передувати реалізація ним права вимоги дострокового виконання основного зобов`язання, відповідно до вимог ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», суд приходить до висновку, що у відповідача не виник обов`язок дострокового повернення всієї суми грошових коштів за кредитним договором, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що позивачем було завчасно направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, а відповідачем таку вимогу було отримано. Позивач не набув відповідного права на погашення усієї кредитної заборгованості за договором №8216760525 від 18 травня 2025 року достроково, а має лише право на стягнення з відповідача простроченої заборгованості за процентами за період з 18.05.2025 року по 07.10.2025 року в розмірі 9295,00 грн. та заборгованості за комісією з надання кредиту в розмірі 975,00 грн. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідачки неустойки в сумі 13000,00 грн, суд приходить до наступного. Положеннями пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України, доповнені згідно із Законом № 2120-IX від 15 березня 2022 року, визначено що: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця(позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)». Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України(частина 2 статті 4 ЦК України). Отже, частина друга статті 4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів. Відтак до спірних правовідносин підлягають застосуванню вимоги пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що 13000,00 грн неустойки підлягають списанню позикодавцем (позивачем у справі) в силу вимог пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, а тому відсутні підстави для її стягнення з відповідача. За таких обставин, позовна заява ТОВ «Іннова Нова» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором, підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 10270,00 грн, з яких 9295,00 грн - заборгованість по процентамза період з 18.05.2025 року по 07.10.2025 року, 975,00 грн заборгованість за комісією з надання кредиту. У задоволенні решти позовних вимог, відмовити.. Розподіл судових витрат При розподілі судових витрат по сплаті судового збору, суд враховує пропорційність задоволених позовних вимог. Позов заявлено з ціною 29770,00 грн. та задоволено на суму 10270,00 грн, тобто на 34,50 % (10270,00х100:29770,0). Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 835,73 грн (2422,40х34,50%).

Outcome: partial