Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Суть позовної заяви 1.08 вересня 2025 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» (ТОВ «Свеа Фінанс», позивач) подав до Холодногірського районного суду міста Харкова позов до [PERSON] (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за договором №1638509 від 18 липня 2024 року в розмірі 17 538,00 грн та 2 422,40 грн витрати зі сплати судового збору. 2.Позов обґрунтовувався тим, що 18 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (ТОВ «Селфі Кредит»), як кредитодавцем, та відповідачем, як позичальником, укладено договір №1638509 про надання споживчого кредиту (кредитний договір) шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до Розділу 1 кредитного договору, ТОВ «Селфі Кредит» надає позичальнику кредит в гривні, а він зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1,5% в день та застосовується у межах строку кредиту. Ствердив, що ТОВ «Селфі Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти шляхом їx перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку позичальник вказав при оформленні кредиту. Це підтверджується документом від надавача платіжних послуг ТОВ «ПЕЙТЕК», що включено до реєстру платіжної інфраструктури Національного Банку України. Таким чином Позичальником було отримано кредит в загальній сумі 3000,00 грн. Відповідач виконувала взяті на себе зобов`язання з істотним порушенням умов договору сплачуючи поточні щомісячні платежі з простроченням дати їх сплати, сплачуючи щомісячні платежі не в повному обсязі та/або не сплачуючи взагалі, що спричинило виникнення простроченої заборгованості. 29 січня 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит», як клієнтом, та ТОВ «Свеа Фінанс», як фактором, укладено договір Факторингу №01.02-03/25, за умовами якого клієнт (Первісний Кредитор) відступає (передає) Фактору (Новий Кредитор) Права вимоги, а Фактор набуває Права вимоги від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором. 3.Представник позивача зазначив, що відповідач, отримавши кредитні кошти, не виконала свого обов`язку щодо своєчасного їх повернення, внаслідок чого станом на дату подання позову виникла заборгованість у розмірі 17 538 грн, з яких 3 000 грн - за тілом кредитом, 8 775 грн - за процентами, 5 763 грн - пеня. Просив суд стягнути відповідну заборгованість з відповідача на користь позивача, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн. Процесуальні рішення та позиції сторін 4.Ухвалою судді Холодногірського районного суду міста Харкова від 12 вересня 2025 року цивільну справу направлено за територіальною підсудністю до Київського районного суду міста Харкова. 5.Ухвалою судді Київського районного суду міста Харкова від 14 жовтня 2025 року цивільну справу направлено за територіальною підсудністю до Шевченківського районного суду міста Львова. 6.17 листопада 2025 року справа надійшла до Шевченківського районного суду міста Львова. 7.18 листопада 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 8.Ухвалою суду від 10 грудня 2025 року відкладено розгляд справи у зв`язку з неявкою відповідача. 9.Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутності. 10.Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, і на підставі частини 3 статті 131 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що вона не з`явилася у судове засідання без поважних причин. 11.Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 12 січня 2026 року постановлено проводити заочний розгляд справи. 12.З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 13.Враховуючи, що справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін, від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов, суд вирішив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, які вважав достатніми. Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження 14.18 липня 2024 року ТОВ «Селфі Кредит», як кредитодавець, та [PERSON] , як позичальник, уклали договір №1638509 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», за умовами якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти у кредит у розмірі 3 000,00 грн, строком на 360 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 1,5 % в день (а.с. 9-13). 15.Договір №1638509 також складається з графіку платежів, інформаційного повідомлення від споживача фінансових послуг, паспорту споживчого кредиту, Правил надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Селфі Кредит» у редакції з 22 квітня 2024 року (а.с. 13-25). 16.18 липня 2024 року ТОВ «Селфі Кредит» перерахувало кошти на платіжну картку [PERSON] (клієнта) у сумі 3 000,00 грн., що стверджується листом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пейтек» (а.с. 29). 17.29 січня 2025 року ТОВ «Селфі Кредит», як клієнт, та ТОВ «Свеа Фінанс», як фактор, уклали договір факторингу №01.02-03/25, згідно з умовами якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило ТОВ «Свеа Фінанс» право вимоги за договором №1638509 від 18 липня 2024 року. Вказане підтверджується також витягом з реєстру боржників, Актом приймання-передачі Реєстру боржників, платіжних інструкцій оплати за відступлення прав вимоги (а.с. 30-43). 18.Відповідно до представленого представником позивача розрахунку заборгованості за договором №1638509 від 18 липня 2024 року, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 29 січня 2025 року становить 17 538 грн, яка складається з 3 000 грн заборгованості за тілом кредиту, 8 775 грн заборгованості за процентами, 5 763 грн пені (за період з 21 серпня 2024 року до 29 січня 2025 року) (а.с. 26-28). 19.Водночас, згідно з п.6.4 Договору №1638509 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» увипадку невиконання та/або неналежного виконання Споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, Споживач зобов`язаний сплатити Товариству штраф: у розмірі 450,00 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 33,00 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання. 20.У розрахунку заборгованості проведено саме таке нарахування штрафу у розділі «Штрафні санкції». Норми права, що підлягають застосуванню 21.За змістом статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. 22.Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України). 23.Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України). 24.Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2 статті 639 Цивільного кодексу України). 25.Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 26.Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 27.Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 28.Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 Цивільного кодексу України). 29.Частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. 30.Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 31.Згідно із частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України, норми якої в силу частини другої статті 1054 Цивільного кодексу України поширюються на кредитні відносини, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 32.Із положень статті 546 Цивільного кодексу України слідує, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання. 33.Статтею 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 34.Як передбачено частиною першою статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. 35.За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 Цивільного кодексу України). 36.Статтею 1078 Цивільного кодексу України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Оцінка та мотиви суду 37.18 липня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит», як кредитодавцем, та відповідачем, як позичальником, укладено договір №1638509. 38.За умовами договору кредитодавець надав позичальнику у кредит кошти у безготівковій формі у сумі 3 000 грн шляхом їх перерахування на рахунок, вказаний самим позичальником, 18 липня 2024 року. 39.Сторони договору погодили усі його істотні умови. Строк кредиту (строк дії договору) 360 днів, періодичність платежів кожні 30 днів та визначена графіком платежів, який є додатком до договору. Стандартна процентна ставка становить 1,5 % в день. 40.Право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТОВ «Свеа Фінанс» на підставі укладеного між ТОВ «Селфі Кредит» (як клієнтом) та ТОВ «Свеа Фінанс» (як фактором) договору факторингу №01.02-03/25 від 29 січня 2025 року. 41.Враховуючи наявні в матеріалах справи копії договору факторингу, витягу з реєстру боржників, акту приймання-передачі реєстру боржників, доказів плати за відступлення права вимоги, суд вважає, що позивач як новий кредитор набув прав вимоги до відповідача за кредитним договором №1638509, а тому має право звернутись із вимогами про стягнення заборгованості за цим кредитним договором. 42.Згідно з представленим суду розрахунком заборгованості у відповідача перед ТОВ «Селфі Кредит» за договором №1638509 виникла заборгованість: 3 000 грн - за тілом кредитом, 8 775 грн - за процентами за користування кредитом. Право вимоги за цим договором від ТОВ «Селфі Кредит» перейшло до позивача. 43.У частині основної суми боргу, заборгованості за процентами, проведені представником позивача розрахунки суд вважає такими, що здійснені правильно. Щодо підстав для стягнення пені/штрафу 44.Представник позивача просить суд стягнути з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 5 763 грн. 45.Проте, встановлено, що нарахування такої штрафної санкції здійснено відповідно до пункту 6.4. Договору №1638509 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» та є штрафом, а не пенею. 46.Відповідно до статті 4 Цивільного кодексу України основу цивільного законодавства України становить Конституція України. Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу. 47.Велика Палата Верховного Суду неодноразово виснувала, що якщо Цивільний кодекс України та інший нормативно-правовий акт, який має юридичну силу закону України, містять однопредметні приписи різного змісту, то пріоритетними є приписи ЦК України (постанови від 22 червня 2021 року у справі №334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022року у справі №477/874/19 (пункт 69)). 48.Згідно з пунктом 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). 49.Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого відповідним законом України від 24лютого 2022 року №2102-ІХ, на всій території України введено воєнний стан із 05години 30хвилин 24 лютого 2022 року, дія якого триває до теперішнього часу. 50.За змістом частини 2 статті 4 Цивільного кодексу України основним актом цивільного законодавства України є саме Цивільний кодекс України. 51.Відповідно до висновків, викладених в постанові Верховного Суду від 10 жовтня 2018 у справі №362/2159/15-ц, законодавець встановив пріоритет ЦК України у договірних відносинах. Лише у випадку відсутності регулювання на рівні ЦК України застосовується законодавство про захист прав споживачів. 52.Зі системного аналізу приписів пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» і пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, суд доходить висновку, що предметом регулювання відповідних положень Закону України «Про споживче кредитування» не є правовідносини щодо нарахування пені у кредитних спорах під час дії воєнного стану, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, - прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». 53.Оскільки, як установлено судом, штраф за кредитним договором нарахований під час дії воєнного стану, тому відповідач звільняється від обов`язку його сплати на користь позивача. 54.Отже вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача пені, а насправді штрафу, є безпідставними. 55.З огляду на викладене, позов підлягає частковому задоволенню. З відповідача на користь позивача необхідно стягнути: заборгованість за кредитним договором №1638509 від 18 липня 2024 року в розмірі 11 775 грн, яка складається з 3 000 грн заборгованості за основною сумою боргу та 8 775 грн заборгованості за процентами. Розподіл судових витрат 56.Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача 2 422,40 грн сплаченого судового збору. 57.Частинами 1, 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 58.Отже судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 67 % від заявленої ціни позову.

Outcome: partial