Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

У провадженні суду перебуває вищевказана справа. Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 25 листопада 2025 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ДТЕК Київські Електромережі» заборгованість за необліковану електричну енергію за актом про порушення № 24036 від 24.07.2024 у розмірі 25394,35 грн; заборгованість за необліковану електричну енергію за актом про порушення № 002461 від 09.10.2024 у розмірі 17603,92 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 3028,00 грн. 08 грудня 2025 року на адресу суду засобами поштового зв`язку надійшла заява представника позивача - адвоката Гаєвої Ю.В. про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій просить стягнути з відповідача 5000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи. Дослідивши зміст поданої до суду заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1-3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009, додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частинами 5, 6 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З матеріалів справи вбачається, що позивачем 01.01.2024 було укладено Договір про надання правничої допомоги № 3443-ДКЕМ з Адвокатським об`єднанням «ПЕРШИЙ РАДНИК», відповідно до умов якого розмір гонорару, який має сплатити клієнт, визначається згідно з Актом наданих послуг, в якому зазначається номер справи та судова інстанція, в межах якої надавалась правнича допомога. Розмір гонорару може бути змінено за взаємною домовленістю сторін. Відповідно до Акту приймання-передачі наданих послуг від 25.11.2025 фіксована вартість з правничої допомоги у цивільній справі № 756/12105/25 склала 5 000,00 грн. Пунктом 4.6 Договору про надання правничої допомоги № 3443-ДКЕМ від 01.01.2024 передбачено, що оплата наданих послуг з правничої допомоги та компенсації витрат здійснюється клієнтом за фактом їх надання (понесення) на підставі погоджених та підписаних сторонами Актів приймання-передачі наданих послуг впродовж 30 (тридцяти) календарних днів, з моменту фактичного виконання рішення суду, у межах суми стягнутої на користь виконавця. З урахуванням наведеного, враховуючи, що заперечень від відповідача щодо обґрунтованості заявлених витрат, не надходило, відповідно до вимог ст. ст. 137 та 141 ЦПК України з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved