Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог У жовтні 2025 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позов обґрунтовувала тим, що з 18 жовтня 2010 року вона перебувала з [PERSON] у шлюбі, який рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 22 березня 2023 року розірвано. У цьому шлюбі [INFO] народилася дочка [PERSON] та [INFO] народився син [PERSON] . Позивач зазначала, що діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач не приймає участі в утриманні дітей; матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Посилаючись на зазначене, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову, і до досягнення старшою дитиною повноліття. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників Відповідно до довідки з старостинського округу №2 Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області від 11 листопада 2025 року № 153, яка передана судді 25 листопада 2025 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає на [ADDRESS] . Ухвалою судді Рокитнянського районного суду Київської області від 11 грудня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; справу призначено до розгляду на 14 січня 2025 року 09 год 00 хв. В позовній заяві міститься прохання про розгляд справи у відсутності позивача. Відповідач подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Таким чином, з урахуванням заяв сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи. Відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Стислий виклад позиції інших учасників справи Відзив на позовну заяву до суду не надходив. Встановлені судом фактичні обставини справи Судом встановлено, що з 18 жовтня 2010 року [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 22 березня 2023 року розірвано. У цьому шлюбі [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Згідно з витягом з реєстру територіальної громади [PERSON] зареєстрована на [ADDRESS] . Відповідно до довідки Рокитнянської селищної ради від 13 жовтня 2025 року № 399 [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстовані на [ADDRESS] Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (частина 3 статті 51 Конституції України). Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до вимог частини 1 статті 3 Конвенції ООН про права дитини (Конвенції) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.(частина перша статті 182 СК України). Водночас, як передбачено частиною другою статті 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з частинами першою-третьою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до частини п`ятої статті 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (частина 1 статті 191 СК України). Таким чином, аналізуючи викладене та те, що відповідачем не було подано відзиву на позовну заяву, доказів про неможливість надавати матеріальну допомогу на утримання дітей та відомостей про його доходи. Беручи до уваги положення статей 182 Сімейного кодексу України, прожитковий мінімум передбачений Законом України «Про Державний бюджет України» та обставини справи, суд дійшов до висновку, що задля забезпечення гармонійного розвитку дітей позов підлягає задоволенню. Суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, а відповідач, в разі наявності підстав має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. З урахуванням зазначеного, враховуючи найкращі інтереси дітей та їх потреби, суд дійшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , та сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову 24 жовтня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до частини 1 статті 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Висновки суду щодо розподілу судових витрат Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання розподілу судових витрат з урахуванням вимог статті 141 ЦПК України необхідно стягнути з [PERSON] на користь держави судові витрати зі сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів на утримання дітей, в сумі 1 211,20 грн, оскільки позивач звільнена від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів на утримання дітей.

Outcome: approved