Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю "ФІНПРОМ МАРКЕТ" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 15 349,75 грн. за кредитними договором №71686266 від 04.07.2025 укладеним між ТОВ "1 Безпечне агенство необхідних кредитів". На обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 25.02.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання коштів у кредит №71686266 в електронному вигляді, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн, із строком кредитування 7 днів (з 04.07.2025 по 10.07.2025) із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.285 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 5.00% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 250,00 грн.). Відповідач свої зобов`язання за договором не виконує, не здійснює платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих відсотків, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в загальній сумі 15 349,75 грн. ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №71686266 від 04.07.2025 р. У зв`язку з цим, ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ»просить суд стягнути з відповідача заборгованість за Договором кредиту №71686266 в розмірі 15 349,75 грн., з яких: 5 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 99,75 грн. - сума заборгованості за процентами; 250,00 грн. - сума заборгованості за комісією; 10 000,00 грн. - сума заборгованості за пенею/неустойкою, судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та 4 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 25.02.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання коштів у кредит №71686266 в електронному вигляді, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн, із строком кредитування 7 днів (з 04.07.2025 по 10.07.2025) із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0.285 % які нараховується щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 5.00% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 250,00 грн.). (а.с.13-20). Позивач виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 5000,00 грн шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи ТОВ «ЄВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА». Ця обставина підтверджується: електронною платіжною інструкцією №f15b66e2-f63е-4730-bfdd-8d4b61c8eb4b від 04.07.2025 (а.с.25). Згідно листа №16/10/25-15756 від 16.10.2025 року, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» повідомляє та підтверджує, що на банківський рахунок Відповідача на підставі платіжної інструкції №f15b66e2-f63е-4730-bfdd-8d4b61c8eb4b (кошти перераховані за посередництвом платіжної установи) перераховано кошти на виконання умов Договору кредиту №71686266(а.с.22 зворот). Згідно довідки № КД-000003634 від 21.10.2025 ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА», підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ- інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до умов договору про переказ коштів №ПВ30-09-20/1. від 30.09.2020 р., укладеного між Компанією/ТОВ «ЕВРОПЕЙСЬКА ПЛАТІЖНА СИСТЕМА» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції, зокрема 04.07.2025 року, сума 5 000,00 грн. за номером платіжної картки № [NUMBER] , номер платежу №f15b66e2-f63е-4730-bfdd-8d4b61c8eb4b від 04.07.2025.(а.с.25 зворот). Крім того, згідно з інформацією АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 26.11.2025, на ім`я [PERSON] було емітовано платіжну картку № [NUMBER] . Як вбачається з виписки про рух грошових коштів за вказаною карткою за період з 04.07.2025 по 07.07.2025 на зазначений рахунок зараховано кошти у сумі 5000 грн (а.с.60-62). ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025 р. за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором кредиту №71686266 від 04.07.2025 р. (а.с.26-30). Як вбачається із розрахунку заборгованості, загальний розмір заборгованості за кредитним договором становить 15 349,75 грн, з яких: заборгованість за тілом позики 5 000 грн, заборгованість за відсотками 99,75 грн, заборгованість за пенею 10 000,00 грн, заборгованість за комісією - 250 грн. (а.с.8). Вказані обставини підтверджуються: Договором кредитної лінії №71686266 від 04.07.2025 року; розрахунком заборгованості за договором позики №71686266 від 04.07.2025; Договором факторингу №16/10/25 від 16.10.2025р.; реєстром прав вимоги №16/10/25-02. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч.ч.1,2 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Отже, чинне законодавство України надає можливість укладати кредитні договори у формі електронного документу з використанням електронних підписів сторонами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за договором коштів у кредит №71686266 від 04.07.2025, тому числі, за тілом кредиту в розмірі 5 000,00 грн та за відсотками в розмірі 99,75 грн, сума заборгованості за комісією 250,00 грн. Що ж стосується вимог позивача про стягнення 10 000,00 грн пені, то зазначені вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України (в редакції закону України № 2120-IX від 15.03.2022) у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Оскільки відповідач не погасив взятий ним кредит, не сплатив відсотки, тому заборгованість за кредитним договором №71686266 від 04.07.2025, тому числі, за тілом кредиту в розмірі 5 000,00 грн та за відсотками в розмірі 99,75 грн, сума заборгованості за комісією 250,00 грн., а всього 5 349,75 грн, підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ". В задовленні решти позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Щодо вимог про відшкодування понесених позивачем витрат на надання правничої допомоги, суд вважає за необхідне зазначити наступне. У постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду також зазначила, що з аналізу частини третьоїстатті 141 ЦПК Україниможна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК Українизаконодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостоїстатті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 (провадження № 61-5486св21) зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертоюстатті 137 ЦПК України. Крім того, згідно з пунктом пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Так, позивачем не надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про надання правничої (правової) допомоги адвокатом Ткаченко Ю.О. по цивільній справі №686/2068/25 про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитними договором №71686266 від 04.07.2025. Судом встановлено, що позовну заяву підписано директором ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" Гедзь О.В. (а.с. 1-4), інші клопотання (заяви) в межах розгляду справи не подавалися представником позивача Ткаченко Ю.О. В матеріалах справи відсутні адвокатські запити Ткаченко Ю.О. щодо підготовки до стягнення заборгованості із [PERSON] тощо. Отже, в порушення припису п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України представником позивача не надано суду доказів того, що адвокат Ткаченко Ю.О. надавала усні консультації позивачу, а також докази підготовки, складання та подачі позовної заяви до суду. Відсутні докази того, що адвокат Ткаченко Ю.О. збирали докази по зазначеній цивільній справі. Таким чином, оскільки представником позивача не надано доказів надання адвокатом Ткаченко Ю.О. позивачу правової (правничої) допомоги по даній справі, а також дійсність понесених витрат на правничу (правовому) допомогу в розмірі 4500 грн., тому у задоволенні стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову (правничу) допомогу необхідно відмовити. З врахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що у відшкодуванні витрат на правничу допомогу необхідно відмовити. Щодо стягнення з відповідачана користь позивача судового збору, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, оскільки позов задоволено частково на 34,85% (5 349,75 грн.*100% : 15 349,75 грн), тому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 844,21 грн. (34,85%*2 422,40 грн.:100%). На підставі ст. 526, 610, 1054 ЦК України,

Outcome: partial