Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Вимоги позивача та доводи на їх обґрунтування Звернувшись до суду із вказаним позовом, представник позивача посилався на те, 19 жовтня 2018 рок [PERSON] приєдналась до умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» (скорочена назва АТ «А-Банк») з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. На підставі вказаної анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» відповідачем ініційовано встановлення кредитного ліміту на її банківський рахунок та отримання платіжної картки, як засобу доступу до зазначеного рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» разом з умовами та правилами, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком кредитний договір. Всі основні умови кредитування доведені відповідачу, про що свідчить її підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою « Кредитна картка». АТ «А-Банк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов договору. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом , відсотками та іншими витратами відповідно до умов договору, в зв`язку чим відповідач станом на 02 травня 2025 року має заборгованість в розмірі 67439,96 грн., яка складається з: 55512,76 грн. - заборгованості за кредитом, 11927,20 грн. - заборгованості за відсотками. Посилаючись на вказані обставини, позивач через свого представника просив суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором від 19 жовтня 2018 року, яка станом на 02 жовтня 2025 року становить 67439,96 грн. та судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Процесуальні дії у справі Спрощене провадження за цими вимогами було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 28 жовтня 2025 року. Позиції сторін Представник позивача в судове засідання не з`явився, про його дату, час і місце повідомлявся належно кожного разу, згідно позовної заяви та клопотання, доданого до матеріалів справи, просив провести розгляд справи за відсутності представника позивача, проти винесення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач до суду не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась шляхом направлення судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання та публікації оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причин свого неприбуття не повідомляла, будь-яких заяв чи то клопотань не направляла. При цьому, відповідач причин своєї неявки до суду не вказувала, будь-яких заяв, у тому числі й заяв по суті справи, не направляла, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належно в силу положень ч. 9 ст. 10, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у зв`язку із чим суд вважає наявними одночасно існування усіх передумов, визначених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, і необхідних для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки відповідач двічі повідомлена про дату, час і місце судового засідання, проте, на розгляд справи не з`явилась, причин своєї неявки не вказала, відзив на позов не подала, у той час, як позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. За такого, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, позаяк, жоден із учасників справи у судовому засіданні присутнім не був. Установлені фактичні обставини справи і зміст правовідносин з посиланням на докази, а також оцінка аргументів, наведених учасникам справи У свою чергу, суд, дослідивши надані позивачем докази, оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, а також достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні доказів, виходив із такого. Зокрема, суд установив, що 19 жовтня 2018 року [PERSON] звернулась до АТ «Акцент-Банк» з анкетою заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк». Згідно вказаної анкети-заяви [PERSON] надала згоду про те, що дана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилась з договором про надання банківських послуг до його укладення і згодна з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згодна отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту банку. Зобов`язалась виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті банку. Також підтвердила, що умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту їй роз`яснені і зрозумілі, рекламний буклет з тарифами, правилами користування основними умовами обслуговування і кредитування нею отримано. Вказану анкету-заяву [PERSON] підписано власноруч. Основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту, додаткова інформація, інші важливі правові аспекти викладено у паспорті споживчого кредиту, який також підписано [PERSON] також підписано власноруч. Судом також досліджено витяг з умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» та тарифами користування кредитною карткою «Універсальна», Універсальна Gold». Як вбачається з довідки АТ «А-Банк», [PERSON] в АТ «А-Банк» відкрито рахунок № [NUMBER] та видано картки, зокрема, остання з яких є строком дії до жовтня 2027 року. Крім того, відповідно до довідки АТ «А-Банк» встановлено, що [PERSON] 19 жовтня 2018 року встановлено кредитний ліміт у розмірі 7900 грн., який в подальшому неодноразово змінювався та востаннє, 15 січня 2025 року, був встановлений банком у розмірі 58125 грн. Як встановлено судом, що має своє відображення у виписці по картці, [PERSON] в період з 19 жовтня 2018 року по 05 липня 2025 року активно користувалась картковим рахунком, здійснюючи за рахунок кредитних коштів придбання товарів та послуг та здійснювала повернення кредитних коштів (поповнення рахунку). Крім того, згідно вказаної виписки встановлено, що за вказаний період [PERSON] було здійснено витрати по вказаному рахунку (використано кредитні кошти) в розмірі 347803,63 грн., в той час як сума зарахувань (поповнення) за вказаний період становила 280363,67 грн. Таким чином, судом встановлено, що сума використаних грошових (кредитних) коштів [PERSON] значно перевищує суму коштів, внесених останньою з метою погашення заборгованості. В зв`язку з неналежним виконанням умов укладеного договору відповідачем, станом на 02 жовтня 2025 року утворилась заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості за договором від 19 жовтня 2018 року становить 67439,96 грн. та складається з: заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) в розмірі 55512,76 грн.; заборгованості за процентами в розмірі 11927,20 грн. Тож, вирішуючи справу по суті, суд ураховував наступне. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Отже, між сторонами існували зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань. Боржник зобов`язаний, як це передбачено ч. 1 ст. 527 ЦК України, виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, у ракурсі установлених фактичних обставин щодо неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, ураховуючи наведені вище правові норми, які регулюють відносини, що виникли між сторонами, суд вважає правомірними вимоги позивача. При цьому, суд перевірив правильність нарахування позивачем усіх складових заборгованості, як то, щодо заборгованості за тілом та відсотками, нарахованими згідно умов договору на дійсну заборгованість відповідача і вважає ці розрахунки вірними, позаяк, вони відповідають вимогам закону. Отже, суд робить висновок, що права позивача порушені відповідачем через невиконання нею умов укладеного кредитного договору та непогашення дійсної заборгованості, а тому вони підлягають захисту у спосіб, що запропонований позивачем, тобто, шляхом стягнення на його користь установленої судом заборгованості, яка у цій справі є підтвердженою належними, допустимим і достовірними доказами, у тому числі й їх сукупністю. Як наслідок, цей позов підлягає до задоволення. Щодо питання розподілу судових витрат За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідача на користь позивача належить стягнути 2422,40 грн. судового збору, що становить 100 відсотків задоволених вимог. З цих підстав,

Outcome: approved