Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

адвокат Мартин В.І. в інтересах [PERSON] 14.08.2025 звернулась в суд із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , терміном три місяці, мотивуючи тим, що на час відкриття спадщини позивач вчасно не звернувся до нотаріальної контори, оскільки не знав про наявність спадкового майна, дізнався лише у 2024 році, тому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. 20.08.2025 відкрито провадження у справі. В судове засідання позивач не з`явився, 15.01.2026 його представник адвокат Мартин В.І. подала заяву у якій позовні вимоги підтримала, просила позовні вимоги задовольнити, справу розглядати за відсутності позивача та його представника (а.с.47) Представник Городоцької міської ради Львівської області в судове засідання не з`явився, 03.10.2025 міський голова подав заяву про розгляд справи за відсутності представника міської ради, у прийнятті рішення покладається на розсуд суду (а.с.35-37) Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 25.11.2025 подала заяву про розгляд справи у її відсутності, у зв`язку з зайнятістю на роботі, на спадкове майно не претендує (а.с.38) Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, фіксація судового процесу технічними засобами згідно положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , його матір`ю є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.11), яка мала у власності земельну ділянку площею 1,9561 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЛВ №037669, виданого 27.02.2002 на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації №87 від 20.02.2002, зареєстровану в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №666 (а.с.20) [PERSON] , що видно із копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , померла [INFO] (а.с.17). Після її смерті спадщину фактично прийняв брат позивача [PERSON] , але не оформив нотаріально своїх спадкових прав. [INFO] [PERSON] помер (а.с.18). На час смерті [PERSON] проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] , разом з ним ніхто зареєстрованим не був, одруженим не був, дітей не мав, заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався (а.с.21, 23-24). Після смерті брата [PERSON] відкрилась спадщина за законом другої черги. Позивач просить про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] , мотивуючи тим, що на час відкриття спадщини вчасно не звернувся до нотаріальної контори, оскільки дізнався про спадкове майно лише в 2024 році. Листом приватного нотаріуса Львівського районного нотаріального округу Львівської області Мухою М.Т. від 11.02.2025 позивачу відмовлено в оформленні спадщини після смерті рідного брата [PERSON] , який прийняв, але не оформив належно спадщину після смерті матері [PERSON] у зв`язку з пропуском шестимісячного строку на звернення із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.27) Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Статтею 13 Конвенції визнається право на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Положеннями ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Положеннями ч. 3 ст. 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому визначає йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини, терміном три місяці.

Outcome: approved