Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованостів розмірі 34012,18 грн., судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 2422,40 грн. та 11200,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 12.05.2021 між АТ «Мегабанк» та [PERSON] було укладено заяву-договір № TBD.2021.0022.12858 про приєднання до договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, щодо карткових продуктів todobank. Однак, свої зобов`язання за кредитним договором відповідачка не виконала, тому станом на 03.09.2024 у неї утворилась заборгованість у розмірі 34012,18 грн. 03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» був укладений договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги. Відповідно до умов вказаного договору ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» набуло право вимоги і за кредитним договором № TBD.2021.0022.12858 від 12.05.2021. 27.12.2024 ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» уклало з ТОВ «ФК Єврокредит» договір № 1/12 про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ТОВ «ФК Єврокредит» набуло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № TBD.2021.0022.12858 від 12.05.2021. Відповідачка належним чином не виконувала своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, та відсотків, за нею утворилась заборгованість в розмірі 34012,18 грн., з яких: заборгованість за кредитом -9950,00 грн., заборгованість по сплаті відсотків 24062,18 грн. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач просив суд стягнути з відповідачки кредитну заборгованість, а також понесені судові витрати по справі. 19.11.2025 ухвалою судді Городоцького районного суду Хмельницької області відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, призначено справу до судового розгляду з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу роз`яснено право подати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали. Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, підтримання позовних вимог. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка, належним чином, у відповідності до вимог п.2 ч.7, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, повідомлена про дату, час і місце судового розгляду, про причини неприбуття не повідомила, відзиву на позов не надала. У зв`язку з неявкою відповідачки та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідачки та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.1 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.05.2021 АТ «Мегабанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № TBD.2021.0022.12858 про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank, відповідно до якого відповідачці надано кредит у безготівковій формі, шляхом встановлення відновлювальної кредитної лінії на поточному рахунку.Вказаний договір підписано відповідачкою власноруч. Своїм підписом вона підтвердила, що ця заява-договір з додатками у сукупності складають єдиний договір, істотні умови якого можуть міститися як у цьому тексті так i в інших частинах договору. Відповідно до п. 2 кредитного договору, банк відкрив клієнту поточний рахунок у гривні, що обслуговується за дебетово-кредитною схемою, та поточні рахунки у доларах США та у Євро, що обслуговуються за дебетовою схемою, та видав платіжну картку міжнародної платіжної системи. Факт отримання клієнтом картки та її номер зафіксовано підписом сторін у розділі «Видача платіжної картки та пін конверту» від 12.05.2021. Разом з тим, відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором не виконала, у зв`язку із чим станом на 03.09.2024 у неї утворилась заборгованість за кредитним договором № TBD.2021.0022.12858 від 12.05.2021 у розмірі 34012,18 грн., з яких: заборгованість за основним боргом складає 9950,00 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 24062,18 грн. 03.09.2024 відповідно до результатів відкритих торгів, оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» був укладений договір № GL1N426240 про відступлення прав вимоги. Відповідно до п. 1 договору № GL1N426240 від 03.09.2024, АТ «Мегабанк» відступає ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» належні АТ «Мегабанк», а ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» набуває права вимоги АТ «Мегабанк» до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб, та/або фізичних осіб-підприємців, та/або юридичних осіб, зазначених у додатку №1 до договору. Відповідно до витягу з додатку №1 до договору № GL1N426240 від 03.09.2024 ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № TBD.2021.0022.12858 від 12.05.2021 у розмірі 34012,18 грн.. Згідно п. 2 договору № GL1N426240 від 03.09.2024 передбачено, що після набуття ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» прав вимоги, ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» має право на власний розсуд відступати (продавати, здійснювати наступне відступлення) такі Права вимоги повністю або в частині третім особам в порядку, встановленому чинним законодавством України. Користуючись даним правом, 27.12.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Мустанг фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФК Єврокредит» був укладений договір №1/12 про відступлення прав вимоги. Відповідно до п. 1 вказаного договору, ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» відступає ТОВ «ФК Єврокредит» належні ТОВ «ФК «Мустанг фінанс», а ТОВ «ФК Єврокредит» набуває права вимоги ТОВ «ФК «Мустанг фінанс» до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору (реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються до боржників/дебіторів за такими договорами) Відповідно до витягу з додатку №1 до договору № 1/12 від 27.12.2024 ТОВ «ФК Єврокредит» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № TBD.2021.0022.12858 від 12.05.2021 на загальну суму 34012,18 грн.. З моменту отримання права вимоги за кредитним договором до відповідачки, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Згідно з розрахунком заборгованості, у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору № TBD.2021.0022.12858 від 12.05.2021 у [PERSON] перед позивачем, як новим кредитором, наявна заборгованість в загальному розмірі 34012,18 грн., з яких: заборгованість за кредитом -9950,00 грн., заборгованість по сплаті відсотків 24062,18 грн. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1050 ЦК України визначено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору, доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Приймаючи до уваги, що відповідачка не сплатила своєчасно позивачу, як новому кредитору, грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором, який відповідачем не був спростований, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК Єврокредит» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу в розмірі 11200,00 грн. На підтвердження вимоги про стягнення витрат на правову допомогу, представник позивача надав суду копію договору №1/07 про надання правничої допомоги від 01.07.2025; додаток № 2 до договору про надання правничої допомоги № 1/07 від 01.07.2025 «Вартість послуг (прейскурант)»; акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги № 12116431 від 14.08.2025 на суму 11 200 грн.; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №5817 від 04.07.2024. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Така правова позиція узгоджується із постановою Верховного Суду від 13 січня 2021 по справі № 596/2305/18. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним судові витрати, а саме 2422,40 грн. сплаченого судового збору та 11200 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved