Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулось до суду із вказаним вище позовом. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15.04.2021 року між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та відповідачем [PERSON] був укладений договір позики № 555145168202, за яким ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 4000,00 гривень, а [PERSON] зобов`язався протягом 30 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами. ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 4000,00 гривень. Відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання, тому у нього виникла заборгованість за кредитом у розмірі 10231,60 грн., з яких: 4000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6231,60 заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. Також 06.09.2023 року між ТОВ «Качай Гроші» та відповідачем [PERSON] був укладений договір кредитної лінії №00-9456350, за яким ТОВ «Качай Гроші» зобов`язалося надати відповідачу кредит у розмірі 4000,00 гривень, а [PERSON] зобов`язався протягом 120 днів повернути кредит та сплатити відсотки за користування грошовими коштами. ТОВ «Качай Гроші» виконало своє зобов`язання за кредитним договором та надало відповідачу грошові кошти у розмірі 4000,00 гривень. Відповідач належним чином не виконував грошові зобов`язання, тому у нього виникла заборгованість за кредитом у розмірі 12100,00 грн., з яких: 4000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 8100,00 заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. 18.12.2023 року ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та позивач уклали договір факторингу № 18/12-2023 відповідно до умов якого позивачу було відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором № 555145168202 від 15.04.2021 року. 10.04.2024 року ТОВ «Качай Гроші» та позивач уклали договір факторингу № 1-10042024 відповідно до умов якого позивачу було відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором №00-9456350 від 06.09.2023 року. Оскільки відповідач в добровільному порядку заборгованість не сплатив, тому представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 555145168202 від 15.04.2021 року у розмірі 10231,60 грн. та заборгованість за кредитним договором №00-9456350 від 06.09.2023 року у розмірі 12100,00 грн., загальний розмір заборгованості по кредитним договорам становлять 22331,60 грн., а також судові витрати: 2422,40 грн. судового збору та 13000,00 грн. витрати на правничу допомогу. Ухвалою судді від 26.09.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 17.12.2025 року постановлено проводити розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розглядати справу за його відсутності та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату проведення судових засідань повідомлявся у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та вважається належним чином повідомлений. Відзив на позов не подав. На підставі зазначеного, суд відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 15.04.2021 року між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та [PERSON] укладений договір позики № 555145168202 шляхом надсилання відповідачу на номер його мобільного телефону та використання останнім одноразового персонального ідентифікатора 2208, що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія». Згідно з п.1.1 умов вищевказаного Кредитного договору ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» зобов`язалося надати відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 4000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» . При цьому, п.п.1.1.,1.1.1, 1..1.1, 1.1.1.2 вищевказаного Кредитного договору, а також у Паспорті споживчого кредиту визначено, що сума виданого кредиту становить 4000,00 грн.; строк кредиту становить 30 днів. На виконання умов вказаного Кредитного договору № 555145168202 ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» перераховано на банківський рахунок відповідача за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 4000,00 грн., що підтверджується квитанцією від 15.04.2021 року № 1620858195. З наведеного вбачається, що ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку, передбаченому умовами вищевказаного Кредитного договору. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Відтак, в ході розгляду справи судом встановлено факт укладання кредитного договору № 555145168202 від 15.04.2021 року між ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та відповідачем [PERSON] .. Також 06.09.2023 року між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] був укладений договір кредитної лінії №00-9456350 шляхом надсилання відповідачу на номер його мобільного телефону та використання останнім одноразового персонального ідентифікатора L5264, що підтверджується довідкою про ідентифікацію ТОВ «Качай Гроші». Згідно з п.п.1.1,1.2 умов вищевказаного Кредитного договору ТОВ «Качай Гроші» зобов`язалося надати відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 4000,00 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Качай Гроші» . При цьому, п.п.1.2.,1.3 вищевказаного Кредитного договору, а також у Паспорті споживчого кредиту визначено, що сума виданого кредиту становить 4000,00 грн.; строк кредиту становить 120 днів. На виконання умов вказаного Кредитного договору №00-9456350 ТОВ «Качай Гроші» перераховано на банківський рахунок відповідача за реквізитами платіжної картки № [NUMBER] грошові кошти в розмірі 4000,00 грн., що підтверджується інформаційною довідкою від 22.04.2024 року № 647/04 та додатку №1 про перелік успішних транзакцій. З наведеного вбачається, що ТОВ «Качай Гроші» належним чином виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку, передбаченому умовами вищевказаного Кредитного договору. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Відтак, в ході розгляду справи судом встановлено факт укладання кредитного договору №00-9456350 від 06.09.2023 року між ТОВ «Качай Гроші» та відповідачем [PERSON] .. Вищевикладене свідчить про те, що первісні кредитори надали відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитними договорами, а отже свої зобов`язання за кредитними договорами виконали в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч.1 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до абзацу 3 ч.1 ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1ст. 611 ЦК України). Також із матеріалів справи встановлено, що 18.12.2023 року ТОВ «Київська Торгово-Інвестиційна Компанія» та позивач уклали договір факторингу № 18/12-2023 відповідно до умов якого позивачу було відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором № 555145168202 від 15.04.2021 року, та 10.04.2024 року ТОВ «Качай Гроші» та позивач уклали договір факторингу № 1-10042024 відповідно до умов якого позивачу було відступлено право вимоги до відповідача за кредитним договором №00-9456350 від 06.09.2023 року. Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Суд визнає, що копії договорів факторингу та реєстрів права вимоги є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах. Вищезазначені договори факторингу ні в цілому, а ні в будь-якій із його частин, не оспорювався та не визнані недійсними. Будь-яких доказів на спростування достатності обсягу набутих позивачем прав вимоги за кредитним договором до відповідача суду не надано. Доказів на спростування отримання кредитів відповідачем [PERSON] суду не надано. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 13.11.2025 року заборгованість [PERSON] за договором позики № 555145168202 від 15.04.2021 року становить 10231,60 грн., з яких: 4000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 6231,60 заборгованість за відсотками. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 13.11.2025 року заборгованість [PERSON] за договором кредитної лінії №00-9456350від 06.09.2023 року становить 12100,00 грн., з яких: 4000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 8100,00 заборгованість за відсотками. Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунки заборгованості за вказаними кредитними договорами, відповідачем суду не надано. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позивач подав достатньо доказів, які свідчать про взаємовідносини сторін та наявність заборгованості за кредитними договорами, відповідач належним чином не виконав умови кредитних договорів, допустив прострочення платежів та не подав суду жодних доказів, які б спростували позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за договором позики № 555145168202 від 15.04.2021 року у розмірі 10231,60 грн. та за договором кредитної лінії №00-9456350від 06.09.2023 року у розмірі 12100,00 грн., загальний розмір заборгованості по кредитним договорам становлять 22331,60 грн., Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ч. 1 ст.141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вказана сума судового збору. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Надані позивачем докази, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, суд визнає належними та достатніми, а визначений до відшкодування розмір гонорару у сумі 13000,00 грн. співмірним і пропорційним об`єму здійсненої адвокатом роботи, а отже, вказана сумма підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved