Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю"ПРОФІТ ФАЙНЕНС" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що згідно заяви № 006-99962-150313 від 15.03.2013 р ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» надав [PERSON] кредитні кошти в розмірі 10 000 грн., строком на 36 місяців, з фіксованою відсотковою ставкою 9,99% річних. 02.06.2020 між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ "ПРОФІТ ФАЙНЕНС" укладено договір факторингу № 2253/К, за умовами якого право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 15.03.2013 перейшло до ТОВ "ПРОФІТ ФАЙНЕНС". В порушення норм закону та умов договору [PERSON] , отримавши кредитні кошти, зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 13 546, 81 гривень, з яких: 4 031,56 гривень - основна сума заборгованості; 2 535,25 гривень - заборгованість за нарахованими процентами по кредиту; 6 980,00 грн заборгованість по комісіях; 209,23 грн сума 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту; 131,57 грн сума 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ "ПРОФІТ ФАЙНЕНС" заборгованість кредитним договором в розмірі 13 546,81 гривень та судові витрати. Суд також вважає зазначити, що у зв`язку з надмірним навантаженням справами, яке виходить за межі фізичної можливості розгляду кожної справи у розумні строки, оскільки у Березівському районному суді Одеської області наразі працює 2 (два) судді (за штатом 4 (чотири)), та які є водночас слідчими суддями на території колишнього Миколаївського, частини Лиманського та Березівського районів, постійним відключенням електроенергії та повітряними тривогами на території Одеської області, тому суд позбавлений можливості проводити розгляд справи в розумні строки визначені ЦПК України. Представник позивача в судові засідання 26.12.2025 р та 15.01.2026 р не з`явився, в заяві просив у разі неявки відповідача ухвалити рішення на підставі наявних доказів та розглянути справу за його відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомлений (а.с.36, 38-39), в судові засідання 26.12.2025 року та 15.01.2026 року не з`явився, відзиву на позов або будь-яких заяв не надав, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що згідно заяви № 006-99962-150313 від 15.03.2013 ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" надав [PERSON] кредитні кошти в розмірі 10 000 грн., строком на 36 місяців, з фіксованою відсотковою ставкою 9,99% річних. Згідно з заявою № 006-99962-150313 від 15.03.2013 повернення кредиту та сплата відсотків за користування кредитом здійснюватимуться за Графіком платежів, який є невід`ємною частиною цього договору; сума кредиту, відсотки за користування кредитом, нараховані штраф та/або пеня складають заборгованість за договором; заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок Товариства у строк, встановлений договором. В порушення норм закону та умов договору [PERSON] , отримавши кредитні кошти, зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим має заборгованість у розмірі 13 546, 81 гривень, з яких: з яких: 4 031,56 гривень - основна сума заборгованості; 2 535,25 гривень - заборгованість за нарахованими процентами по кредиту; 6 980,00 грн заборгованість по комісіях; 209,23 грн сума 3% річних від основної суми заборгованості за період прострочення повернення кредиту; 131,57 грн сума 3% річних від суми процентів за період прострочення повернення відсотків. 02.06.2020 між ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК" та ТОВ "ПРОФІТ ФАЙНЕНС" укладено договір факторингу № 2253/К, за умовами якого право вимоги до [PERSON] за кредитним договором від 15.03.2013 р перейшло до ТОВ "ПРОФІТ ФАЙНЕНС". Відповідно до Витягу з реєстру боржників №1 до вказаного договору 2253/К про відступлення прав вимоги від 02.06.2020, до ТОВ "ПРОФІТ ФАЙНЕНС" перейшло і право вимоги до [PERSON] за заявою № 006-99962-150313 у розмірі 13 546,81 грн. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 1 статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи викладені вище норми та обставини справи, суд доходить висновку про доведеність виникнення у позивача права вимоги до відповідача за заявою № 006-99962-150313 від 15.03.2013 р у розмірі 13 546,81 грн. Таким чином, суд стягує з відповідача заборгованість в розмірі 13 546,81 гривень. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи те, що позов задоволено повністю в частині стягнення заборгованості, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 028,00 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду із позовною заявою (а.с.35 зворотній бік). Щодо стягнення з відповідача судових витрат, понесених позивачем на оплату правничої допомоги слід зазначити наступне. Статтею 133 ЦПК України, встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч. 2 та ч. 3ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи питання про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що розмір таких витрат на суму 5000,00 грн. є завищеним, не в повній мірі відповідає складності даної справи та критерію розумності, а відтак суд дійшов висновку про відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 1000.00 грн.

Outcome: partial