Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі - ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 16 344,65 грн та витрат зі сплати судового збору в розмірі 3 028,00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 24.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агенство необхідних кредитів» (далі ТОВ «1БАНК») та [PERSON] було укладено договір позики № 74546856 у вигляді електронного документа. 14.06.2021 між ТОВ «1БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «1 БАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1БАНК» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників № 11 від 27.10.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16 344,65 грн, з яких: 10 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 344,65 грн - сума заборгованості за відсоткам. Всупереч умовам договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунок ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунок попереднього кредитора. З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ», що змусило позивача звернутися до суду із вказаним позовом, яким він просив суд стягнути із відповідача дану заборгованість та, понесені у зв`язку з цим, судові витрати. Ухвалою судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 22.05.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 14.07.2025 представник відповідача Григор`єв Д.В. надав до суду клопотання про витребування від ТОВ «ФК «ЄАПБ» письмових доказів перерахування коштів у розмірі 10 000,00 грн за договором позики № 74546856 від 24.12.2021 ТОВ «1БАНК» на користь [PERSON] (а.с. 47). Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 14.07.2025 клопотання представника відповідача від 14.07.2025 задоволено. 08.08.2025 від представника позивача [PERSON] через систему «Електронний суд» до суду надійшла заява про виконання ухвали суду від 14.07.2025, де зазначено, що з метою надання вичерпної інформації по справі, позивач звернувся до первісного кредитора з відповідним запитом щодо надання додаткових доказів, а саме: підтвердження перерахування коштів за укладеним договором позики. Станом на день подання даної заяви відповіді від первісного кредитора не отримано (а.с. 54-58). 11.08.2025 від представника позивача [PERSON] через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про витребування доказів від АТ КБ «ПриватБанк», а саме: інформації щодо наявності у [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткових рахунків відкритих у банку станом на 24.12.2021; інформацію щодо належності [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) карткового рахунку [NUMBER] ; виписку по рахунку за номером картки [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ); інформацію про надходження 24.12.2021 на картковий рахунок [NUMBER] , що належить [PERSON] (ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) грошових коштів в сумі 10 000,00 грн (а.с. 60, 61). Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 25.08.2025 клопотання представника позивача від 11.08.2025 задоволено. На виконання ухвали суду від 28.08.2025, АТ КБ «ПриватБанк» надано запитувану інформацію стосовно рахунків [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). 26.09.2025 представник відповідача Григор`єв Д.В. надав до суду клопотання про витребування доказів від ТОВ «ФК «ЄАПБ» письмові, оригінали: договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та TOB «1БАНК», додатків №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6 до цього договору, додаткової угоди № 2 від 28.07.2021 до цього договору, додаткової угоди № 12 від 27.10.2023 до цього договору, акту прийому-передачі реєстру боржників № 11 від 27.10.2023 за цим договором, реєстр боржників № 11 від 27.10.2023 до цього договору, а також платіжного документу про оплату фактором грошових коштів клієнту за вказаним договором факторингу (а.с. 73). Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 26.09.2025 клопотання представника відповідача від 26.09.2025 задоволено. 09.10.2025 від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява про виконання вимог ухвали суду від 26.09.2025 та надано засвідчену копію договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1БАНК» разом з усіма додатками; засвідчену копію додаткової угоди № 2 від 28.07.2021 до вказаного договору; засвідчену копію додаткової угоди № 7 від 14.06.2021 до цього договору; засвідчену копію додаткової угоди № 12 від 27.10.2023 до цього договору; засвідчену копія акту прийому-передачі реєстру боржників № 11 від 27.10.2023 до вказаного договору факторингу; засвідчена копія акту прийому-передачі інформації згідно з реєстром боржників в електронному вигляді до вказаного договору факторингу; засвідчена копія витягу з реєстру боржників № 11 від 27.10.2023 до вказаного договору; засвідчена копія платіжного документу про оплату фактором грошових коштів клієнту за вказаним договором факторингу (а.с. 79-95). 15.10.2025 представник відповідача Григор`єв Д.В. надав до суду клопотання про залишення позову без розгляду, яке обґрунтовано тим, що позивачем безпідставно на вимогу суду не надано для огляду оригінали договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 БАНК» та додатків до нього (а.с. 98). Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 15.10.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача від 15.10.2025 відмовлено. 14.11.2025 представник відповідача Григор`єв Д.В. через систему «Електронний суд» надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 104). 19.01.2026 представник відповідача адвокат Григор`єв Д.В. подав до суду письмові пояснення в яких вважає, що за договором позики № 74546856 від 24.12.2021, начебто укладеним у електронному вигляді між TOB «1 БАНК» та [PERSON] позовні вимоги в сумі 16 334,45 грн задоволенню не підлягають приймаючи до уваги, що право вимоги за зазначеним договором позики не могло перейти до позивача на підставі договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та TOB «1БАНК» тому, що на момент укладення зазначеного договору факторингу, у первісного кредитора взагалі не було ніяких правових відносин з відповідачем, оскільки базовий договір позики було укладено тільки через півроку 24.12.2021 і саме тільки з зазначеної дати первісний кредитор отримав право передати свої майбутні вимоги за базовим договором новому кредитору. Просить відмовити у задоволенні позову (а.с. 116). Представник позивача просила суд розглядати справу за відсутності представника позивача. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ТОВ «1БАНК» та відповідач [PERSON] 24.12.2021 уклали договір позики № 74546856 (на умовах повернення позики в кінці строку позики) відповідно до умов якого, [PERSON] було надано кредит на суму 10 000 грн 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності та які він зобов`язався повернути та сплатити проценти відповідно до умов, зазначених в договорі та додатках до нього. Кредит було надано строком на 30 днів. Договір та додатки до нього підписано відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифіатором: Txpfti8f2y (а.с. 5). 14.06.2021 між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого, ТОВ «1БАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК«ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1БАНК» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Також між ними було укладено додаткові угоди № 2 від 28.07.2021 та № 12 від 27.10.2023. До матеріалів справи долучено акт прийому-передачі реєстру боржників № 11 від 27.10.2023, засвідчена копія акту прийому-передачі інформації згідно з реєстром боржників в електронному вигляді до вказаного договору факторингу; засвідчена копія витягу з реєстру боржників № 11 від 27.10.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021, згідно якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16344,65 грн, з яких: 10 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 344,65 грн - сума заборгованості за відсоткам, що також підтверджується розрахунком заборгованості за договором позики № 74546856 від 24.12.2021, яка, станом на 28.10.2023 складає 16 344,65 грн. Також долучена засвідчена копія платіжного документу про оплату фактором грошових коштів клієнту за вказаним договором факторингу (а.с. 6-15, 79-95). Згідно інформації АТ КБ «ПриватБанк» від 04.09.2025 № 20.1.0.0.0/7-250827/82425, наданої на виконання ухвали суду від 25.08.2025, станом на 24.12.2021 у [PERSON] в банку відкрито карткові рахунки: № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] , № [NUMBER] . Також, на ім`я [PERSON] в Банку не емітовано карту № [NUMBER] та зазначена картка в банку не обслуговується (а.с. 69). За правилами ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є: умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якого, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 № 127/33824/19. Відповідно до ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеном у ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст. 1079 ЦК України, сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Частиною 1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Як вбачається з ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Так, з матеріалів справи вбачається, що кредитний договір № 74546856 між ТОВ «1БАНК» та [PERSON] укладено 24.12.2021, натомість договір факторингу № 14/06/21, за яким ТОВ «1БАНК» відступило право вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ», укладений 14.06.2021, тобто, на момент укладення договору факторингу ще не виникло зобовязання між первісним кредитором та боржником, відтак у первісного кредитора не виникло право вимоги за зобовязанням, яке він міг би передати ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі договору факторингу від 14.06.2021, вочевидь, договором не могли бути охоплені зобовязання відповідача, які виникли після укладення цього договору. Крім того, судом за клопотанням представника позивача витребовувалась інформація від АТ КБ «ПриватБанк» щодо наявності у [PERSON] карткових рахунків відкритих у банку станом на 24.12.2021, однак з наданої банком інформації, а також з матеріалів справи не вбачається отримання [PERSON] 10 000,00 грн за кредитним договором № 74546856 від 24.12.2021. Отже, суд дійшов висновку про те, що позивач не має права вимагати від [PERSON] сплати заборгованості за вказаним вище кредитним договором, а позовні вимоги не підлягають задоволенню. Статтею 141 ЦПК України закріплено порядок розподілу судових витрат між сторонами. У зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed