Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. [PERSON] , в інтересах та від імені якого діє представник, адвокат Пороло М. М., звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, [PERSON] про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначив, що 04 листопада 1988 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] . Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають, але дружина відмовляється добровільно розірвати шлюб. Починаючи з травня 2005 року сімейні стосунки між ним та відповідачем поступово погіршувалися, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільного господарства вони не ведуть. Подальше проживання та збереження шлюбу вважає неможливим, в зв`язку з чим змушений звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 23 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] , в інтересах та від імені якого діє представник адвокат Пороло Микола Миколайович, до [PERSON] про розірвання шлюбу, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін. Позивач [PERSON] належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, в судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Пороло М.М. подав до суду заяву про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити їх в повному обсязі. Додаткові клопотання та заяви відсутні, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлена про розгляд справи належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України (https://od.kr.court.gov.ua/sud1118/) відповідно. Частиною 11 ст. 128 ЦПК України визначено, що відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Враховуючи норми ч. 11 ст. 128 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подав та позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд відповідно до ст. 280, 281 ЦПК ухвалив провести заочний розгляд цієї справи за наявними матеріалами. Оскільки у судове засідання не з`явилися усі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК у зв`язку з неявкою всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписав рішення без його проголошення. Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК датою ухвалення рішення зазначена дата складення повного судового рішення. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [PERSON] [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб 04 листопада 1988 року в Єлізовській селищній раді Осіповічського району, Могильовської області, БРСР, про що 04 листопада 1988 року зроблено актовий запис № 23. Після укладення шлюбу присвоєно прізвища: Чоловіку - [PERSON] , дружині - [PERSON] . Норми права, які застосував суд. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Частиною 3 статті 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Постановою Кабінету Міністрів України від 4 лютого 2023 р. №107 «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» установлено, що під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24.02.2022 такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення. Станом на 24.02.2022 у відносинах із зазначеними державами-сторонами Гаазької конвенції 1961 року діяла Конвенція про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, статтею 13 якої визначено, що документи, які на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за встановленою формою та скріплені гербовою печаткою ухвалюються на територіях інших Договірних Сторін без будь-якого спеціального посвідчення; документи, які на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів. Таким чином, протягом строку, визначеного постановою Кабінету Міністрів, офіційні документи, видані у вищезазначених державах (Азербайджан, Вірменія, Грузія, Казахстан, Киргизстан, Молдова, Таджикистан, Узбекистан, росія та білорусь), можуть прийматися на території України без вимоги додаткового засвідчення, а по завершенні такого періоду - прийматимуться за умови їх засвідчення апостилем. Мотивована оцінка і висновки суду. Оцінюючи встановлені обставини, суд виходить з того, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, мотивуючи це фактичним припиненням шлюбних відносин, неможливістю подальшого співжиття та збереження шлюбу. Враховуючи, що позивач наполягає на позові та вважає примирення неможливим, а відповідач не висловила заперечень проти позову та не виявила бажання вжити заходів для примирення, суд дійшов висновку про те, що подальше збереження шлюбу буде формальним і суперечитиме інтересам позивача. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. На підставі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати складаються зі сплаченого позивачем судового збору, який у зв`язку із задоволенням позову, має бути стягнутий з відповідача. На підставі ч.ч.3, 4 ст. 56, ст.ст.110, 112 СК України та

Outcome: approved