Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

26 вересня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов мотивований тим, що 14.07.2024 року між фізичною особою позичальником: [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" був укладений договір про споживчий кредит №102053808, відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 6500 грн строком до 16.06.2025 року зі сплатою процентів та можливих штрафних санкцій за користування кредитом. 28.10.2024 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" було укладено Договір відступлення прав вимоги №113-МЛ/Т, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" відступило ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" право вимоги до позичальників, в тому числі за договором, укладеним із [PERSON] . Відповідач порушив зобов`язання за кредитним договором, допустив заборгованість, яка становить 41634,24 грн., з яких: 6500 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 29726,46 грн. - прострочена заборгованість за відсотками; 5407,78 грн. - заборгованість по неустойці та/або процентам за порушення грошового зобов`язання. Позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000,00 грн. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.09.2025 року головуючим суддею визначено суддю Хараджу Н.В. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01.10.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, розгляд якої поставлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача Усенко М.І. подав заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом направлення повідомлення за зареєстрованим місцем проживання, яке повернуто поштою з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надав. Виклик відповідача до суду здійснено також через оголошення опубліковане на офіційному веб-сайті хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області на порталі Судова влада України. За наявності умов, визначених у ч.1 ст. 280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що 14.07.2024 року між фізичною особою позичальником: [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" був укладений договір про споживчий кредит №102053808, за умовами якого, відповідач отримав грошові кошти у розмірі 6500 грн. на строк 337днів до 16.06.2025 року. Згідно з п.1.4 Договору, повернення кредиту, сплата комісії за надання кредиту та процентів за коиистування кредитом має здійснюватися Позичальноком зі встановленою періодичністю відповідно до Графіку платежів, наведеному у додатку № 1 до договору, остаточний термін (дата) повернення кредиту, сплати комісії та процентів за користування кредитом 16.06.2025. Пунктом 1.5 Договору передбачено, що загальні витрати позичальника за кредитом складають 23728,25 грн. Денна процентна ставка складає (23728,25 грн./6500,00 грн.)/337 днів*100% = 1.08%. Орієнтовна реальна річна процентна ставка дорівнює 7034,95 відсотків річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту для Позичальника складає 30228,25 грн. Відповідно до п.1.5.1 договору комісія за надання кредиту складає 0.0 грн., яка нараховується за ставкою 0.0 % від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. За умовами Договору п.1.5.2 проценти за користування кредитом протягом першого розрахункового періоду, визначеного графіком платежів, нараховуються за ставкою 3,65 % річних на фактичну заборгованість за кредитом. Згідно з п.1.5.3 Договору проценти за користування кредитом протягом решти строку кредитування нараховуються за стандартною процентною ставкою 511,00 % річних від фактичного залишку кредиту починаючи з другого розрахункового періоду, визначеного Графіком платежів. Згідно п.1.6 Договору, тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування та сплати комісій та процентів, а також тіла кредиту встановлені п.п.2.2.2, 2.2.3 цього Договору. Відповідно до п.2.1 Договору, кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням картки [NUMBER] . Згідно п. 2.2.1 Договору, позичальник сплачує Кредитодавцю комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у розмірах, зазначених в п.п.1.5.1., 1.5.2., 1.5.3 Договору відповідно. Згідно п. 2.2.3 договору проценти нараховуються за стандартною ставкою, що визначена п.1.5.3. цього Договору, яка є незмінною протягом всього строку кредитування, окрім випадків, коли за умовами акцій, програм лояльності, спеціальних пропозицій, та з інших причин визначена в п. 1.5.2 процентна ставка є нижчою від стандартної ставки, то після завершення першого розрахункового періоду, проценти, починаючи з другого розрахункового періоду встановленого Графіком платежів, продовжують нараховуватись за стандартною ставкою, згідно п.1.5.3 Договору. Стандартна процентна ставка не є підвищеною. Якщо розмір зобов`язань Позичальника зі сплати процентів протягом першого розрахункового періоду є меншим ніж заборгованість зі сплати процентів за аналогічний строк та нарахованих на одну базу протягом будь-якого іншого періоду кредитування, це означає, що протягом першого розрахункового періоду Позичальнику була надана знижка, що дорівнює різниці між стандартною ставкою встановленою п.1.5.3. та процентною ставкою визначеною пю1.5.2. Догвору. Після спливу строку кредитування нарахованих процентів за користування кредитом припиняється. Розмір стандартної ставки не може бути збільшено Кредитодавцем без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника. Згідно п. 2.3 Договору, пролонгація та право позичальника продовжувати строк кредитування або строк виплати кредиту за цим договором не передбачені, якщо інше не буде встановлено додатковою домовленістю сторін. Згідно п.4.1. Договору, у разі прострочення Позичальником зобов`язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або комісії та/або інших платежів згідно з умовами цього Договору та Графіку платежів, Позичальник зобов`язаний сплатити на користь Кредитодавця штраф у розмірі 700 гривень за кожний випадок порушення (невиконання або неналежного виконання) зобов`язання зі сплати платежів у визначені Графіком платежів дати платежів, якщо порушення відповідної дати платежу триває більш ніж 6 днів. Відповідно до п.4.2 Договору, у разі прострочення позичальником зобов`язань з повернення кредиту (частини кредиту згідно графіку платежів), Кредитодавець, починаючи з дня, наступного за датою спливу строку сплати чергового платежу згідно графіку платежів, має право (не обов`язок) нарахувати проценти за ставкою 511 % річних в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених ст.. 625 ЦК України. У випадку нарахування процентів вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні ч.2 ст. 625 ЦК України. Нарахування процентів відбувається (якщо кредитодавець скористався правом) щоденно на суму простроченої заборгованості за кредитом. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимоги кредитодавця. Договір укладено та підписано сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором 180841, що відповідає ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". Перед підписанням Договору, 14.07.2024 року, відповідач заповнив Анкету-заяву на кредит №102053808, де зазначив власні персональні дані, зокрема, прізвище, ім`я, по батькові, дату народження, паспортні дані, номер картки платника податків, а також адресу, номер телефону. ТОВ "Мілоан" виконало свої зобов`язання за кредитним договором, надало 14.07.2024 року відповідачу кредит у сумі 6500 грн. шляхом здійснення онлайн транзакції на кредит рах. № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням 92887083 від 14.07.2024 року. 28.10.2024 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" було укладено Договір відступлення прав вимоги №113-МЛ/Т, за умовами якого ТОВ "Мілоан" відступило позивачу права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно копії витягу реєстру боржників за [PERSON] рахується заборгованість за кредитним договором по тілу кредиту 5720 грн; по простроченій заборгованості по кредиту 780 грн.; по нарахованим процентам за користування кредитом 720,72 грн.; залишок по простроченим нарахованим процентам за користування кредитом 7785,05 грн.; залишок по неустойці та/або процентам за порушення грошового зобов`язання 5407,78 грн.; в загальному розмірі 20413,55 грн. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що загальна сума заборгованості [PERSON] за договором № №102053808 від 14.07.2024 року становить 41634,24 грн., з яких: 6500 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 29726,46 грн. - прострочена заборгованість за відсотками; 5407,78 грн. - заборгованість по неустойці та/або процентам за порушення грошового зобов`язання. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх обов`язків за договором, позивачем було направлено претензію про погашення заборгованості, яку залишено без виконання . Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Частиною 1 статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. При цьому, в частині 1 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно зі статтею 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Крім того, згідно пункту 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо вимоги позивача про стягнення неустойки (штрафів) за кредитним договором слід зазначити наступне. Відповідно до п.18 роділу "Прикінцеві та перехідні положення" ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжувався і триває дотепер. Таким чином, заборгованість відповідача за неустойкою (штрафами) у розмірі 5407,78 грн. розрахована за період з 14.07.2024 року по 16.06.2025 року підлягає списанню позивачем, а тому у цій частині вимоги позивача безпідставні. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором частково обґрунтовані та підлягають до задоволення у частині стягнення заборгованості за тілом кредита у розмірі 6500 грн., за відсотками у розмірі 29726,46 грн. в загальному розмірі 36226, 46 грн. Решта вимог безпідставні, а тому задоволенню не підлягають. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між стронами суд враховує наступне. За правилами частини 1, пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 133 ЦПК України). Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у частині 3 статті 141 ЦПК України, зокрема обргунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги № 0107 від 01 липня 2025 року, укладеного ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" з Адвокатським об`єднанням "Апологет", детальний опис наданих послуг, відповідно до якого надано послуги: усна консультація Клієнта, щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором - 0 год.30 хв., ознайомлення з матеріалами кредитної справи - 2 год.00 хв., погодження правової позиції клієнта у справі 0 год.30 хв., складення позовної заяви з урахуванням правової позиції Клієнта 3 год.30хв., подання заяви до суду від імені Клієнта - 1 шт., усього 6 год.30 хв., акт №Д/2969 наданих послуг від 19.09.2025 року на суму 8000 грн. Відповідно до частини 1, 4 статті 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У п.268. рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (Заява № 19336/04) суд зазначив, що згідно з практикою Суду, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V). Враховуючи складність справи, що є малозначною, виконані адвокатом роботи, які не є складними та потребують значних затрат часу, зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 4 000 грн. витрат на правничу допомогу. Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно задоволеним вимогам судовий збір у розмірі 2108,10 грн. та 4 000 грн. витрат на правничу допомогу.

Outcome: partial