Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 16 березня 1995 року Криничанською селищною радою на підставі розпорядження 16.03.1995 року та договору дарування, посвідченого 23.09.2023 року № 2-2115 державним нотаріусом Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Астаховою О.С. На підставі рішення № 72 від 20 березня 2024 року Криничанською селищною радою «Про переведення житлового будинку квартирного типу в житловий будинок садибного типу» переведено квартиру [ADDRESS] , у 2024 році вона закінчила реконструкцію квартири в житловий будинок садибного типу. 11 серпня 2025 року отримала витяг з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічне обстеження Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реєстраційний номер ТО01: 6871-2250-3375-4296, тип висновку позитивний, встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації. Однак, 01 жовтня 2025 року вона отримала відмову в проведенні реєстраційних дій, тому вважає за необхідне звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] , не з`явилась, надала суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , згідно заяви, прохають справу за позовом [PERSON] , розглянути без їх участі, позовні вимоги визнають. Представник третьої особи КП «Кам`янське РБТІ» у судове засідання не з`явився, про розгляд справи сповіщений. Представник третьої особи Криничанської селищної ради в судове засідання не з`явився, про розгляд справи сповіщений. Відповідно до положень ст.13 ЦК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст.16 ЦК України особа звертається до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Дослідивши докази по справі, перевіривши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 16 березня 1995 року, виданого органом приватизації Криничанської селищної ради народних депутатів, зареєстрованого Криничанським БТІ за № 81 та договору дарування часток квартири, посвідченого 23 вересня 2023 року державним нотаріусом Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Астаховою О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 2-2115 позивачці [PERSON] належить квартира [ADDRESS] . З рішення № 72 від 20 березня 2024 року Виконавчого комітету Криничанської селищної ради встановлено, що квартиру [ADDRESS] переведено в жилий будинок садибного типу, на підставі заяви [PERSON] присвоєно адресу житловому будинку садибного типу: [ADDRESS] . 14 травня 2025 року на замовлення [PERSON] ТОВ «Верхньодніпровське БТІ» виготовлено технічний паспорт будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер у Реєстрі будівельної діяльності Т/01: 8510-6091-6407-6357. Згідно з Витягом № 11-08-2025 від 11.08.2025 з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічне обстеження Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва ТО01:6871-2550-3375-4296 в результаті обстеження житлового будинку садибного типу з господарчими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , встановлено їх можливість надійної та безпечної експлуатації та визначено тип висновку позитивний, однак 01 жовтня 2025 року позивачці [PERSON] відмовлено у проведенні реєстраційних дій. Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному Законом (ч. 2 ст.41 Конституції України). Згідно з ч.4 ст. 373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону, держава не втручається у здійснення власником права власності (ч. 1, 2, 6 ст. 319 ЦК України). Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року за № 6 «Про практику застосування судами ст.376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва) визначено, що відповідно до ст.376 ЦК України суди розглядають справи щодо самочинного будівництва, зокрема, про визнання права власності на самочинно збудоване майно власником земельної ділянки; про визнання права власності на самочинно збудоване майно на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснила самочинно будівництво. Відповідно до ч. 5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якщо законодавством передбачено прийняття в експлуатацію об`єкта нерухомого майна, державна реєстрація прав на такий об`єкт проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку. Судом встановлено, що позивач здійснила будівництво на земельній ділянці, що була призначена саме для будівництва та обслуговування житлового будинку. Враховуючи, що на теперішній час єдиним способом захисту особистих майнових прав для позивача є визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, докази, що це самочинно збудоване майно порушує права інших осіб відсутні, тому суд вважає, що на підставі ч.3 ст.376 ЦК України позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved