Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Позивач [PERSON] подав у суд позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обгрунтування позову зазначає, що є сином спадкодавця. Спадщина після смерті матері позивача відкрилася на все майно, в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . 26.08.2025 між спадкоємцями укладено договір про поділ спадщини в рамках спадкової справи № 19/2019, заведеної 15.04.2019, за яким спірний житловий будинок належить позивачу. Позивачу на житловий будинок у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно, у зв"язку з чим спір підлягає вирішенню у судовому порядку. З наведених підстав просить позов задовольнити. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.11.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Позивач та його представник в підготовче засідання не з`явилися, представник позивача подала до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. У зв`язку із сплатою судового збору в більшому розмірі, ніж визначено висновком оцінювача вартості майна, просить вирішити питання про його часткове повернення позивачу. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у підготовче засідання не з`явилися, подали через канцелярію суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають повністю. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 вищезазначеного Кодексу в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 82 цього ж Кодексу обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом 08.01.2026 оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, у зв`язку зі складністю справи його складення відкладено, проголошення судового рішення призначено на 11 год. 30 хв. 13.01.2026.\-\- Дослідивши матеріали справи суд прийшов до такого висновку. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03.07.1972 матір`ю позивача зазначена [PERSON] , батьком [PERSON] . Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] . [INFO] померла мама позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 22.10.2018. 26.08.2025 між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] укладено договір про поділ спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , у спадковій справі № 19/2019, заведеної 15.04.2019, за змістом якого до складу спадкового майна увійшов житловий будинок по [ADDRESS] , який за результатами підписання договору відійшов [PERSON] . З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру видно, що 15.04.2019 приватним нотаріусом Кушнерук А.Ю. заведено спадкову справу № 19/2019 внаслідок смерті [PERSON] . Зі спадкової справи № 19/2019 вбачається, що відповідачам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] видані свідоцтва про право на спадщину за померлою [PERSON] на підставі укладеного договору про поділ її спадщини. Приватним нотаріусом Кушнерук А.Ю. відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на майно, що підтверджується копією листа вих.№339/02-14 від 26.08.2025. Згідно виписки з погосподарської книги № 1 по селу Старий Мосир за 2016 рік по особовому рахунку № [NUMBER] за [PERSON] на праві приватної власності рахувався житловий будинок з надвірними спорудами [ADDRESS] . Копією технічного паспорта підтверджується, що житловий будинок побудовано згідно вимог чинного законодавства, будь які самовільні реконструкції відсутні, ринкова вартість об`єкта 70600 грн. Довідкою від 16.07.2025 № 3604/01-04, виданою КП «Волиньпроект» підтверджується, що станом на 31.12.2012 право власності на нерухоме майно, що заходиться за адресою [ADDRESS] не зареєстровано. У відповідності до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як визначено ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч.3 ст.1267 ЦК України, спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. За змістом ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як передбачено ч.5 цієї ж статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. За положеннями ч.4 ст. 200 та ч.4 ст.206 ЦПК України, суд у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що матері позивача за життя належало право на житловий будинок, позивач прийняв спадщину, однак у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа, а саме свідоцтва про право власності на житловий будинок, не може оформити свої спадкові права, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову у повному обсязі, оскільки це не порушує права, свободи чи охоронювані законом інтереси інших осіб. Щодо клопотання представника позивач про повернення позивачу переплаченої суми внесеного судового збору, суд зазначає наступне. Згідно з п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Зі змісту позовної заяви вбачається, що ціна позову становить 70600 гривень 00 копійки, яка визначена на підставі висновку №103-Н/08-25 про вартість майна станом на 27.08.2025, згідно з яким ринкова вартість об`єкта оцінки становить 70600,00 грн. До позовної заяви додано квитанцію ID № №0399-6571-1636-6514 від 19.11.2025 про сплату судового збору в сумі 7600 гривень 00 коп. Отже, за подання позовної заяви підлягав сплаті судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2025, тобто 1211 грн 20 коп. Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях. Таким чином, сума переплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви склала 6388 грн 80 коп (7600 грн 00 коп - 1211 грн 20 коп = 6388 грн 80 коп). Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що заява представника позивача про повернення надмірно сплаченого судового збору підлягає задоволенню, а сума переплаченого судового збору у розмірі 6388 грн 80 коп підлягає поверенню позивачу. Судові витрати в розмірі 1211 грн 20 коп., згідно з клопотанням позивача, слід залишити за ним

Outcome: approved