Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» Паладич А.О. звернулася до суду із позовною заявою до відповідачки [PERSON] , у якій просить стягнути з останньої на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за договором № 1616056 від 7 квітня 2024 року в розмірі 33 839 грн 98 коп., а також судові витрати пов`язані з розглядом цієї позовної заяви. Позовні вимоги мотивовані тим, що 7 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1616056 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Після того, відповідачкою було здійснено реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі Первісного кредитора і заповнено електронну заявку на отримання кредиту на сайті Первісного кредитора в мережі Інтернет. 14 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено Додаткву угоду до Договору про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1616056 від 7 липня 2024 року. Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за договором виконало, та надало позичальнику грошові кошти у розмірі 5 000 грн та 3 000 грн шляхом їх перерахування на картку позичальника [NUMBER] , яку Позичальник вказав при оформленні кредиту. Всього [PERSON] отримала від первісного кредитора грошові кошти у розмірі 8 000 грн. Відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконувала, тобто допустила істотне порушенням умов Договору, а саме: не здійснювала повернення суми наданого їй кредиту і процентів, нарахованих за строк користування кредитом, що спричинило виникнення заборгованості у загальному розмірі 33 839 грн 98 коп., з яких: 7 999 грн 98 коп. заборгованість по тілу кредиту, 21 840 грн заборгованість по відсотках, пеня 4 000 грн. 24 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу № 01.02-04/25, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Оскільки відповідачка свої зобов`язання за договорами надання фінансового кредиту не виконує, у зв`язку із відступленням прав вимоги, просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість у розмірі 33 839 грн 98 коп. та судові витрати по справі. Представник позивача у судове засідання не прибула, одночасно із позовом спрямувала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача. Просила позов задовольнити, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідачка була повідомлена належним чином про день та час розгляду справи відповідно до положень пункту 4 частини восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, однак у встановлений законом строк відзиву на позов не подала. За таких обставин, суд уважає, що відповідачка належним чином повідомлена про розгляд справи, її права не порушені, а тому перешкод для розгляду справи немає. Згідно з частиною восьмою статті 178 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до вимог статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе і доцільне розглянути справу у відсутності сторін та при наявних матеріалах справи, яких достатньо, щоб вирішити питання про права та обов`язки сторін, з ухваленням заочного рішення. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, суд вважає за можливе не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що буде відповідати приписам частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України. 26 листопада 2025 року у справі відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, встановивши таким чином фактичні обставини справи, суд прийшов до наступних висновків. Як установлено з матеріалів справи, 7 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено Договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1616056шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». При цьому [PERSON] здійснила реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі Первісного кредитора і заповнила електронну заявку на отримання кредиту на сайті Первісного кредитора в мережі Інтернет. 14 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (первісний кредитор) та [PERSON] було укладено Додаткову угоду до Договору про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1616056 від 7 липня 2024 року. Товариство з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за договором виконало, та надало [PERSON] грошові кошти у розмірі 5 000 грн та 3 000 грн шляхом їх перерахування на картку позичальника [NUMBER] , яку [PERSON] вказала при оформленні кредиту. Зарахування вказаних коштів на картковий рахунок [PERSON] відбулося шляхом проведення відповідних транзакцій ТОВ «ПЕЙТЕК» відповідно 7 та 14 липня 2024 року на суму 5 000 грн (за умовами Договору) та 3 000 грн (за умовами додаткової угоди до договору). [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконала, тобто допустила істотне порушенням умов Договору, а саме: не здійснювала повернення суми наданого їй кредиту і процентів, нарахованих за строк користування кредитом, що спричинило виникнення заборгованості у загальному розмірі 33 839 грн 98 коп, з яких: 7 999 грн 98 коп. заборгованість по тілу, 21 840 грн заборгованість по відсотках та 4 000 грн пені. Договір укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених статтями 3, 11, 12 Закону України "Про електронну комерцію". Підписанням вказаного Договору відповідачка погодилася з усіма його умовами. Відповідачка [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконала, в результаті чого утворилась заборгованість. З огляду на викладене, вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та відповідачкою [PERSON] виникли договірні відносини, які регулюються укладеним 7 липня 2024 року Договором та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного договору, у Товариства з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» як первісного кредитора за спірними зобов`язаннями виникло право вимоги стягнути з відповідачки заборгованість по кредиту. 24 лютого 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу № 01.02-04/25, відповідно до умов якого Первісний кредитор передає (відступає) Новому кредитору, а Новий кредитор набуває Права вимоги Первісного кредитора за Кредитними договорами та сплачує Первісному кредитору за відступлення права вимоги, грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та строки встановлені цим Договором. Згідно розрахунку заборгованості та Додатку 1 до Договору факторингу від 24 лютого 2024 року (Витяг з Реєстру боржників) заборгованість [PERSON] за Договором становить 33 839 грн 98 коп. Відповідно до положень статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статями 1049, 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у такій самій сумі у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною другою статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом частини першої статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання із порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із частиною першою статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх належних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Крім цього відповідно до частини першої статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності через неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Частиною першою статті 10 Закону України «Про електронну комерцію» в редакції від 19 квітня 2020 року, що діяла на момент укладення Договору, встановлено, що електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно із частиною першою статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Таким чином, у зв`язку з невиконанням відповідачкою [PERSON] умов Договору про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» № 1616056від 7 липня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 33 839 грн 98 коп., яка підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. З аналізу вказаного вище документів вбачається, що позивач довів наявність заборгованості у відповідачки за договором про надання споживчого кредиту та про своє право вимагати погашення цієї заборгованості. Відповідачка не надала суду жодних доказів на спростування заявлених позовних вимог. Не здобуто таких доказів і під час розгляду справи судом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки [PERSON] скористалася кредитними коштами, але свої зобов`язання за умовами договору належним чином не виконала, в судове засідання не з`явилася та не представил суду жодних доказів на спростування вимог позивача. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved