Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Адвокат Єлісєєв Д.О., який діє від імені та в інтересах позивачки [PERSON] , звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений 19.11.2016 року між позивачкою та відповідачем, який зареєстрований Приморським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 19.11.2016 року та зроблено відповідний актовий запис № 2252. Після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « [PERSON] ». Свої вимоги мотивує тим, що подружні відносини між сторонами припинені. Сторони не ведуть спільне господарство та проживають окремо. Основна причина розпаду сім`ї це різниця характерів, відсутність між сторонами взаєморозуміння і довіри, постійні конфлікти та недомовленості. За таких обставин позивачка вважає, що їх з відповідачем шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка до судового засідання не з`явилась, а від її представника [PERSON] разом із позовною заявою до суду надійшла заява, в якій він вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, потреби у наданні строку на примирення сторін немає, просить справу розглянути у їх з позивачкою відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явився, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву представника позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Приймаючи до уваги заяву представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. В судовому засіданні установлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони перебувають у шлюбі з 19.11.2016 року (а.с. 5). Від вказаного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 13). Зважаючи на те, що подружні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, неявку відповідача суд розцінює, як небажання зберегти сім`ю, а тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, у зв`язку з чим він підлягає розірванню. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці прізвище « [PERSON] », як того її представник просить у позові.

Outcome: approved