Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що 08.11.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено Договір № 915154170, відповідно до умов якого останній отримав у кредит грошові кошти в розмірі 16500,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,30 % в день від суми Кредиту (Базова процентна ставка) або за певних умов 0,69 % в день від суми Кредиту (Дисконтна процентна ставка), строком на 140 днів. Вказаний договір було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатору (MNV75UT9). Згідно п. 5.1 Кредитного договору, невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору право вимоги, зазначені у Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. 31.12.2021 Додатковою угодою № 27 до Договору факторингу № 28/1118-01, сторони погодили продовження строку дії Договору до 31.12.2022 включно. Відповідно до Реєстру право вимоги № 173 від 15.02.2022 до Договору факторингу № 28/1118-01, до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором № 915154170 від 08.11.2021 у розмірі 32908,80 грн., з яких: 16499,90 грн. заборгованість по тілу кредиту; 16408,90 грн. заборгованість по відсотках. 27.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 27/0524-01, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору право вимоги, зазначені у Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до Реєстру право вимоги № 1 від 27.05.2024, до ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором № 915154170 від 08.11.2021 у розмірі 34339,30 грн., з яких: 15999,90 грн. заборгованість по тілу кредиту; 18339,40 грн. заборгованість по відсотках. 04.06.2025 між ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» передає (відступає) ТОВ «Юніт Капітал» за плату належні його права вимоги, а ТОВ «Юніт Капітал» приймає належні ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 04.06.2025 до Договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025, ТОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором № 915154170 від 08.11.2021 у розмірі 34339,30 грн., з яких: 15999,90 грн. заборгованість по тілу кредиту; 18339,40 грн. заборгованість по відсотках. Позивач зазначає, що в разі сплати відповідачем коштів на рахунок первісного кредитора, вони були б перераховані на рахунки ТОВ «Юніт Капітал» та зараховані на погашення існуючої заборгованості. У зв`язку з цим, просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Юніт Капітал» суму заборгованості за кредитними договорами у розмірі 34339,30 грн., а також сплачений позивачем судовий збір та витрати на правову допомогу. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 08.08.2025 було постановлено проводити розгляд справи у спрощеному провадженні із повідомленням та участю сторін. Суд констатує, що представником відповідача Скользьнєвою В.В. до суду було подано відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні даного позову. Так, обґрунтовуючи свої заперечення проти позову представник відповідача вказує на те, що звертаючись з цим позовом та обґрунтовуючи заявлені вимоги, ТОВ "Юніт Капітал" указувало на те, що право вимоги від первісного кредитора ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" перейшло до ТОВ "Таліон Плюс", від ТОВ "Таліон Плюс" до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та від ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" до ТОВ "Юніт Капітал", на підставі договорів факторингу, які були укладені 28.11.2018, 27.05.2024, 04.06.2025 р. та на підставі додаткових угод, якими продовжено строк дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018. Предметом договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 на момент його укладення не могло бути право будь-якої вимоги за неіснуючим на той час кредитним договором № 915154170 від 08.11.2021 року, що в свою чергу виключає відступлення та набуття відповідного права вимоги за вказаним кредитним договором, як ТОВ "Таліон Плюс" згідно договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 р. У справі не доведено позивачем факту набуття останнім права вимоги до [PERSON] на час укладення 28.11.2018 р. договору факторингу №28/1118-01 між ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" предмет правочину: право майбутньої вимоги мало бути визначене, проте жодної визначеної вимоги у ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" щодо [PERSON] на момент укладення вказаного договору факторингу не існувало та сторони не могли передбачити, що в 08.11.2021 р. ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" укладе договір №915154170 саме з відповідачем. На час укладення договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 р. ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та ТОВ "Таліон Плюс" не індивідуалізовано належним чином предмет правочину, а інформація щодо [PERSON] як боржника, зазначена у реєстрі прав вимоги № 173 від 15.02.2022 р. Отже, на час укладення договору факторингу, за яким відступлено права вимоги від 28.11.2018 боргові зобов`язання [PERSON] за кредитним договором № 915154170 від 08.11.2021 р. ще не існували, відтак і не могли відступатися права кредитора за цим договором. Оскільки ТОВ "Таліон Плюс" право вимоги відносно [PERSON] , як боржника у зобов`язанні, не набуло, таке право не могло було передане цим товариством спочатку ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" на підставі договору факторингу №27/0524-01 від 27.05.2024 р., а згодом 04.06.2025 на підставі договору факторингу № 04/06/25-Ю ТОВ "Юніт Капітал". За змістом вказаного Договору позики встановлено істотні умови договору, дисконтну та базову процентну ставку по Договору, порядок та умови надання кредиту, порядок обчислення процентів, порядок зміни процентів, пролонгація строку кредиту, права та обов`язки сторін, порядок повернення кредиту та сплати процентів, відповідальність сторін, порядок внесення змін та доповнень, припинення, розірвання договору, порядок взаємодії за договором. Пунктом 1.2 Договору визначено одну з істотних умов цього договору, а саме умова про строк. Так, у тексті Договору зазначено: «Кредит надається строком на 140 днів». У позовній заяві ТОВ «Юніт Капітал» вважає правомірним нарахування відсотків у розмірі 18 339,40 грн. Жодних договорів пролонгацій користування позики відповідачем не підписувалось, що свідчить про незмінність строковості умов договору. Матеріали справи також не містять додаткового договору про пролонгацію договору №915154170 від 08.11.2021 року з наявним електронним підписом. Додаткова угода від 25.11.2021 року до договору № 915154170 від 08.11.2021 р між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] не містить електронного підпису Відповідача. Відповідач заперечує щодо дій кредитора нараховувати відсотки понад строк користування кредитом. Окрім того, у відзиві на позову заяву представник відповідачка вказувала на те, що кожен укладений договір породжує для сторін зобов`язання. Так, п. 5.2.2. вказаного договору факторингу №28/1118-01 від 28.07.2018 р. зазначається, що Фактор в строк до 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання Ціни продажу оформляє та надсилає кожному з Боржників повідомлення про відступлення Права вимоги до Фактора, складеного за формою, що наведена у відповідному Додатку до цього Договору. Проте, [PERSON] не отримував це повідомлення а ні засобами електронного зв`язку, а ні засобами поштового зв`язку, хоча договором факторингу передбачений обов`язок повідомлення Боржників про відступлення права вимоги протягом 10 робочих днів з дати відступлення прав вимоги. Суд констатує, що представником позивача [PERSON] було подано до суду відповідь на відзив на позову заяву, у якому представник позивача заперечила в повному обсязі проти обставин, викладених представником відповідача у відзиві на позовну заяву, просила суд задовольнити даний позов в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Однак, представником [PERSON] було подано до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд провести розгляд даної справи за відсутності сторони позивача. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Однак, подала до суду заяву, в якій проти позову заперечила в повному обсязі, та просила суд провести розгляд справи за відсутності сторони відповідача. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Згідно з частиною першою статті 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. Згідно приписів ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зокрема, одним із різновидів договорів є кредитний договір. Згідно приписів ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. По справі встановлено, що 08.11.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено Договір № 915154170 (надалі Договір), відповідно до умов якого останній отримав у кредит грошові кошти в розмірі 16500,00 грн. із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,30 % в день від суми Кредиту (Базова процентна ставка) або за певних умов 0,69 % в день від суми Кредиту (Дисконтна процентна ставка), строком на 140 днів до 28.03.2022 (гідно Графіка платежів). Вказаний договір було підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатору (MNV75UT9). Згідно Заявки на отримання коштів в кредит від 08.11.2021, звертаючи до ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» із заявкою про отримання коштів у кредит, [PERSON] вказав банківську картку для перерахування коштів ( [NUMBER] ). Факт отримання відповідачем кредитних коштів у розмірі 15500,00 грн. підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням від 08.11.2021. За умовами п. 1 Договору умови нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою застосовується за умови, що кожен із чергових платежів, здійснений не пізніше строку вказаного в Графіку платежів за цим Договором. Сторони погодили, що у разі прострочення повернення будь якого з платежів за цим Договором умови про нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою скасовуються із до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Базовою процентною ставкою починаючи з наступного дня, що слідує за Датою платежу. У разі якщо Позичальник погасить прострочену заборгованість за Договором, умови у вигляді нарахування процентів за Дисконтною процентною ставкою застосовуються знову, починаючи з наступного для за днем повного погашення простроченої заборгованості. Згідно п. 1.6.1 Договору, за умови застосування до відносин між Сторонами умов нарахування процентів за Базовою процентною ставкою: ?Загальні витрати за Кредитом складають 19067,16 грн.; ?Орієнтовна загальна вартість Кредиту складає 35567,16 грн. Згідно п. 1.9 Договору, проценти за користування Кредитом у розмірі, передбаченому Договором, нараховуються за кожен день користування грошовими коштами, починаючи з першого дня користування Кредитом, відповідно до суми кредиту, яка фактично знаходиться в користуванні у позичальника. Згідно п. 5.1 Кредитного договору, невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору. Уклавши цей Договір, Позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті Кредитодавця: www.moneyveo.ua. Із наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» вбачається, що заборгованість [PERSON] за порушення виконання умов грошового зобов`язання за період з 08.11.2021 по 14.02.2022 склала у загальному розмірі 32908,80 грн., з яких: 16499,90 грн. заборгованість за тілом кредиту; 16408,90 грн. заборгованість за нарахованими відсотками. Із вказаного розрахунку заборгованості вбачається, що процентна ставка у заборгованість відповідача нараховувалася згідно умов договору як за Дисконтною процентною ставкою, так і за Базовою процентною ставкою, враховуючи сплату відповідачем [PERSON] розміру процентів 25.11.2021 у сумі 1593,90 грн. та лише 01.02.2022 у сумі 200,00 грн. З огляду на вище викладене, суд доходить висновку, що оскільки [PERSON] взятих на себе договірних зобов`язань не виконав у визначеними в договорі у повному обсязі, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснювалося правомірне нарахування процентів за користування кредитом як за Дисконтною процентною ставкою, так і за Базовою процентною ставкою. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору право вимоги, зазначені у Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Згідно п. 4.1 Договору факторингу, право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання Сторонами реєстру прав вимог, по формі, встановленій у відповідному Додатку. Підписанням Реєстру прав вимоги Сторони засвідчують передачу Прави вимоги до Боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром прав вимоги. Тобто предметом Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року, є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги. Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу правом вимоги означає всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі, права грошових вимог до боржників по сплаті богу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникають у майбутньому. Пунктом 1.2. Договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме: реєстрах прав вимоги. В той же час, відповідно до п. 1.5. Договору факторингу, реєстр прав вимоги означає перелік прав вимоги до боржників, що відступається за договором. Форма вказаного реєстру наведена в додатку №1 до договору. З огляду на вище викладене, суд констатує, що реєстр прав вимоги не є разовим документом, оскільки договір факторингу не забороняє можливість їх укладення множинну кількість разів, у випадку бажання та сторін. Відповідно до п.п. 5.3.3 договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 року фактор (ТОВ «Таліон Плюс») має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб. 28.11.2019 Додатковою угодою № 19 до Договору факторингу № 28/1118-01, сторони погодили продовження строку дії Договору до 31.12.2020. 31.12.2020 Додатковою угодою № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01, сторони погодили продовження строку дії Договору до 31.12.2021. 31.12.2021 Додатковою угодою № 27 до Договору факторингу № 28/1118-01, сторони погодили продовження строку дії Договору до 31.12.2022 включно. Відповідно до Реєстру право вимоги № 173 від 15.02.2022 до Договору факторингу № 28/1118-01, до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором № 915154170 від 08.11.2021 у розмірі 32908,80 грн., з яких: 16499,90 грн. заборгованість по тілу кредиту; 16408,90 грн. заборгованість по відсотках. Таким чином, відступлення прав вимоги до відповідача на користь ТОВ «Таліон Плюс» відбулося відповідно до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року (в редакції з урахуванням додаткових угод до нього), який було фактично укладено після укладення кредитного договору (з додатковими угодами до нього). 27.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» було укладено Договір факторингу № 27/0524-01, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору право вимоги, зазначені у Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до Реєстру право вимоги № 1 від 27.05.2024, до ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором № 915154170 від 08.11.2021 у розмірі 34339,30 грн., з яких: 15999,90 грн. заборгованість по тілу кредиту; 18339,40 грн. заборгованість по відсотках. З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Таліон Плюс» вбачається, що у заборгованість відповідача [PERSON] за умовами Договору за період з 18.02.2022 25.02.2022 нараховувалися відсотки за Базовою процентною ставкою. Окремо суд зазначає, що в супереч твердження сторони відповідача, відсотки на виконання умов Договору № 915154170 від 08.11.2021 були нараховані саме за період дії строку договору та строку кредитування, обумовленому сторонами у такому договорі, який закінчується 28.03.2022 (згідно Графіку платежів), тоді як матеріалами справи встановлено, що 25.02.2022 був останнім днем нарахування відсотків за користування відповідачем кредиту. 04.06.2025 між ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» передає (відступає) ТОВ «Юніт Капітал» за плату належні його права вимоги, а ТОВ «Юніт Капітал» приймає належні ТОВ «ФК Онлайн Фінанс» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників від 04.06.2025 до Договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025, ТОВ «Юніт Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором № 915154170 від 08.11.2021 у розмірі 34339,30 грн., з яких: 15999,90 грн. заборгованість по тілу кредиту; 18339,40 грн. заборгованість по відсотках. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять право первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлене договором або законом. Таким чином, ТОВ «Юніт Капітал» набувши статусу нового кредитора у Договорі № 915154170 від 08.11.2021, отримало право пред`явлення грошової вимоги до [PERSON] про погашення наявної в нього заборгованості за вказаним договором. За приписами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. Згідно з ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг (крім послуг з торгівлі валютними цінностями та послуг з переказу коштів, якщо відповідні правочини повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення і при проведенні відповідних операцій у суб`єкта первинного фінансового моніторингу не виникає обов`язку здійснення ідентифікації та/або верифікації клієнта згідно із законом) укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Примірник договору, укладеного у вигляді електронного документа, та додатків до нього (за наявності) вважається отриманим клієнтом, якщо договір за домовленістю особи, яка надає фінансові послуги, і клієнта або за вибором клієнта направлений на електронну адресу клієнта чи направлений йому в інший спосіб, що дає змогу встановити дату відправлення. Договір, укладений у вигляді електронного документа, та додатки до нього (за наявності) повинні містити відомості про клієнта, у тому числі зазначені ним контактні дані. Положення цього абзацу не застосовується до договорів, зазначених у пункті 4 цієї частини. У разі якщо договір укладається шляхом приєднання, договір складається з публічної частини договору та індивідуальної частини договору, підписанням якої клієнт приєднується до договору в цілому. Публічна частина договору про надання фінансових послуг оприлюднюється та повинна бути доступною для ознайомлення клієнтів на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, і надається клієнту за його вибором у спосіб, що дає змогу встановити дату надання, з використанням контактних даних, зазначених клієнтом. Усі редакції публічної частини договору повинні зберігатися на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, із зазначенням строку їх дії. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. З огляду на вищевикладене, суд констатує, що відповідач [PERSON] був належним чином ознайомлений із умовами вказаного Договору № 915154170 від 08.11.2021, що підтверджується накладенням відповідачем Електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що будь який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону. Таким чином, скріпивши Договір підписами, у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема у відповідача виникло зобов`язання оплачувати послуги, що виникають в результаті використання кредитних коштів, згідно умов Договору. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Так, із наявних в матеріалах справи розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається, що [PERSON] взятих на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед новим кредитором ТОВ «Юніт Капітал» у розмірі 34339,30 грн., з яких: 15999,90 грн. заборгованість по тілу кредиту; 18339,40 грн. заборгованість по відсотках. Вказаний розрахунок заборгованості відповідачем спростовано не було. Статтями 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За відсутності доказів, які б спростовували поданий позивачем розрахунок заборгованості за вищевказаним договором, суд не має підстав піддавати їх сумніву. Так як своїх зобов`язань за кредитними договорами [PERSON] добровільно не виконує належним чином, але як боржник він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, то у позивача обґрунтовано виникло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів, а також процентів за користування кредитами. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Вимогами ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормою ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи зі встановлених, на підставі належним чином оцінених доказів, обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд дійшов висновку про доведеність позивачем викладених в позові обставин належними, достовірними та допустимими доказами, які в своїй сукупності є достатніми для задоволення позовних вимог в повному обсязі та захисту порушеного права позивача в судовому порядку. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно приписів п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Суд констатує, що в матеріалах справи наявний Договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, укладений між ТОВ «Юніт Капітал» та АБ «Татаренко та Партнери», Додаткова угода № 25770718832 від 05.06.2025, Акт прийому передачі наданих послуг, з яких вбачається, що витрати на правову допомогу склала 7000,00 грн. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із [PERSON] підлягає стягненню сума кредитної заборгованості в розмірі 34339,30 грн., а також сплачений позивачем судовий збір та витрати на правову допомогу. На підставі наведеного,

Outcome: approved