Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Представник [PERSON] -адвокат Дем`яненко Ольга Олегівна звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , Третя особа: Відділ державної РАЦС по Харківському району та м.Люботину Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якій просить: -встановити факт належності правовстановлюючого документу [PERSON] , [INFO] , померлому [INFO] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] , видане 20 серпня 2018 року, на підставі актового запису N117) - свідоцтва про право власності, яке видане на ім`я [PERSON] виконкомом Височанської сільської Ради депутатів трудящих 16 квітня 1976 року, та зареєстровано 27 квітня 1976 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] ; -визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на 3/4 частини житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 87,80 кв,м, житловою площею 52,90 кв.м з надвірними будівлями та спорудами: сараї літ. «Б1», «ДІ», вбиральня літ. «Ж1», гаражі літ. «Е», «Л1», теплиця літ. «З1», навіс літ. «Н1», огорожі літ. «№ 2,3», вигрібна яма літ. «№5», водопровід літ. «№4», за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] , який помер [INFO] ; -визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на 3/4 частини земельної ділянки площею 0,0954 га за адресою: за адресою: [ADDRESS] , яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером 6325156700:00:006:0025, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] . Земельна ділянка площею 0,0954 га за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована за [PERSON] . Зазначений житловий будинок побудовані матір?ю [PERSON] [PERSON] в період шлюбу з [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] , та його матір?ю є [PERSON] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] припинено 24 липня 1967 року. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 30 вересня 1967 року. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Після смерті [PERSON] спадкоємцями частки спадкового майна, яке належало померлому, є в рівних частках по частині - [PERSON] (дружина померлого) та їх онука [PERSON] (донька [PERSON] ), яка спадкує за правом представлення. З 1967 року та на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , мати [PERSON] постійно мешкала разом із спадкодавцем. За час життя 24 листопада 2018 року [PERSON] склала заповіт на все майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право - заповідала 1/3 частку [PERSON] , [INFO] , та 2/3 частки - [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу. Сависько Галина Іванівна, [INFO] , померла [INFO] . Спадкове майно після смерті [PERSON] складається з частин житлового будинку та земельної ділянки, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку i господарських будівель і споруд з кадастровим номером 6325156700:00:006:0025 за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , згідно ст.1264 ЦК України, так як її рідна сестра [PERSON] , відмовилася протягом шести місяців на користь [PERSON] від 1/3 частки спадщини, яку заповідала їй [PERSON] , звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса протягом шести місячного строку. Приватним нотаріусом Харківської області відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на частини будинку та земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , в зв?язку з тим, що під час життя [PERSON] не оформила документи по виділенню частки майна, що їй належить як спільна власність подружжя. [PERSON] помер [INFO] . За життя [PERSON] склав заповіт, в якому зробив розпорядження щодо свого спадкового майна, зокрема, житловий будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] заповів [PERSON] . Представник відповідача [PERSON] адвокат Олесів Назар Ярославович надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову. [INFO] помер дідусь [PERSON] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17 жовтня 2018 року, актовий запис N? 117 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] . З метою отримання належної частки спадкового майна, що належала померлому на момент його смерті, [PERSON] звернулась в межах шестимісячного терміну з відповідною заявою до Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області, якою відкрито спадкову справу N? 857/2018 після померлого [INFO] [PERSON] та надано витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №53705440 від 18.10.2018. Крім відкриття нотаріусом Богуновою Н.В. вказаної спадкової справи [PERSON] також було роз?яснено про дії нотаріуса відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, закону України «Про нотаріат», а також «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за N? 296/5. Постановою державного нотаріуса Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Богунової Н.В. N? 864/02.31 від 10 березня 2020 року відмовлено посилаючись на той факт, що між спадкоємицею в особі онуки [PERSON] та померлим її дідусем [PERSON] існує розбіжність у прізвищі « [PERSON] » та « [PERSON] ». З метою встановлення факту родинних відносин з померлим дідусем - [PERSON] в досудовому порядку отримано ряд документів, які підтверджують такі відносини. Так, відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] (серія [NUMBER] від 05.09.1990 року) запис N? 63 від 05.09.1990 року виданого Височанською селищною радою народних депутатів трудящих Харківського району Харківської області батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Батько [PERSON] - [PERSON] , помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 17 жовтня 2018 року, актовий запис N? 1834 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження N? 00021216654 від 17.10.2018 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . 30.04.2020 року [PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду міста Харкова із відповідною заявою про встановлення родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , на рівні онука та дідусь, а також між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] на рівні онука та бабуся. Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 14.07.2020 року у справі N? 638/5849/20 задоволено заяву в повному обсязі, встановлено факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] на рівні онука та дідусь, а також між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] на рівні онука та бабуся. [PERSON] був сином спадкодавця [PERSON] і спадкоємцем першої черги за законом відповідно до статті 1261 України. [PERSON] має право спадкування після смерті [PERSON] за правом представлення свого батька [PERSON] , який помер до відкриття спадщини, тобто є спадкоємцем за законом першої черги за правом представлення. У відповіді на відзив представник позивача зазначила, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 30 вересня 1967 року. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . В період перебування у шлюбі, а саме в 1968 році [PERSON] та [PERSON] почали будівництво житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Та обставина, що житловий будинок побудований саме в період шлюбу підтверджується актом про завершення будівництва та вводу в експлуатацію від 9 червня 1975 року. Тобто, даний житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складалась зі всього належного померлому на день смерті майна, зокрема, з частини житлового будинку та частини земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги на відкриту після смерті [PERSON] спадщину, є його дружина [PERSON] та онука [PERSON] (відповідачка), оскільки вона є спадкоємцем за правом представлення, так як її батько - [PERSON] помер [INFO] , тобто до відкриття спадщини. [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складалась зі всього належного померлій на день смерті майна, зокрема, з 3/4 частин житлового будинку та 3/4 частин земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] 24 листопада 2018 року склала заповіт, в якому вказано, що все майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідає в 1/3 частку [PERSON] , [INFO] , та 2/3 частини - [PERSON] , [INFO] . Вказаний заповіт посвідчений 24 листопада 2018 року приватним нотаріусом Харківського району нотаріального округу Гонтаренко С.Л. [PERSON] спадщину після смерті матері [PERSON] прийняв, оскільки звернувся з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Оскільки позивач [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, не відмовився від прийняття спадщини, відповідачка [PERSON] не одержала право на спадкування за законом після смерті бабусі [PERSON] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 06.01.2021 провадження у справі відкрито. Суд вирішив проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 02.02.2021 виправлено описку. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22.02.2021 витребувано докази. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07.04.2021 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду. Розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 за N 2/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, змінено територіальну підсудність судових справ, територіальна підсудність справ Харківського районного суду Харківської області та визначена за Полтавським районним судом Полтавської області. На підставі ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 11 січня 2023 р. дану справу передано до Харківського районного суду Харківської області для розгляду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 17 лютого 2023 р. справу прийнято до провадження судді Савченка Д.М. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03.05.2023 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14.08.2023 провадження зупинено. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05.03.2024 провадження у справі відновлено, витребувано докази, провадження у справі зупинено. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09.10.2024 провадження у справі відновлено. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 10.12.2024 замінено у даній справі позивача [PERSON] на його правонаступника [PERSON] . Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 23.04.2025 клопотання представника [PERSON] адвоката Дем`яненко Ольги Олегівни про перехід на стадію підготовчого провадження задоволено та повернуто до стадії підготовчого провадження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03.09.2025 закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 03.09.2025 уточнену позовну заяву прийнято до розгляду. Учасники справи в судове засідання не з`явились, повідомлялись своєчасно і належним чином, представник позивача та третьої особи в заяві розгляд справи просили провести без їх участі, відповідач причини неявки суду не повідомив. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Інших заяв та клопотань від сторін не надійшло. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] (колишня [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Височанської селищної Ради депутатів трудящих 16 квітня 1976 року, право власності зареєстровано в БТІ 27 квітня 1976 року. Вартість житлового будинку, надвірних будівель та споруд вцілому складає 468 761 гривень. Земельна ділянка площею 0,0954 га за адресою: [ADDRESS] , яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель і споруд з кадастровим номером 6325156700:00:006:0025, зареєстрована за [PERSON] , що підтверджено Державним актом на право приватної власності на землю серії Р1 №068261 від 25.01.2007. Вартість земельної ділянки складає 89 990,00 гривень. Зазначений житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 87,80 кв.м. житловою площею 52,90 кв.м, з надвірними будівлями та спорудами: сараї літ. «Б1», «Д1», вбиральня літ. «Ж1», гаражі літ. «Е», «Л1», теплиця літ. «31», навіс літ. «Н1», огорожі літ. «No2,3», вигрібна яма літ. «N5», водопровід літ. «N?4» побудовані матір?ю [PERSON] [PERSON] в період шлюбу з [PERSON] . [PERSON] народився [INFO] , що вбачається зі свідоцтва про народження, виданого на підставі актового запису про народження від 02 серпня 1958 року N? 303, матір?ю зазначено [PERSON] . Шлюб між [PERSON] та [PERSON] припинено 24 липня 1967 року, що підтверджується посвідкою-свідоцтвом за [NUMBER] від 24 липня 1967 року відповідно до актового запису N? 483 бюро ЗАГСу виконкому Харківської районної ради депутатів трудящих. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 30 вересня 1967 року на підставі актового запису громадянського стану про одруження N? 73 бюро ЗАГС виконавчого комітету Височанської селищної Ради. [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , який помер [INFO] . [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 20 серпня 2018 року, яке видане на підставі актового запису про смерть N? 117 від 20 серпня 2018 року, складеного виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області. Після смерті [PERSON] спадкоємцями частки спадкового майна, яке належало померлому, є в рівних частках по частині - [PERSON] (дружина померлого) та їх онука [PERSON] (донька [PERSON] ), яка спадкує за правом представлення. З 1967 року та на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , мати [PERSON] постійно мешкала разом із спадкодавцем, вважається такою, що прийняла спадщину, що підтверджується змістом будинкової книги та копією адресної карти особи. Із заявою про відмову від прийняття спадщини [PERSON] до нотаріуса не зверталася. За час життя 24 листопада 2018 року [PERSON] склала заповіт на все майно, де б таке не було та з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона за законом матиме право - заповідала 1/3 частку [PERSON] , [INFO] , та 2/3 частки - [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу . Сависько Галина Іванівна, [INFO] , померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть [NUMBER] від 25 лютого 2019 року, видане виконавчим комітетом Височанської селищної ради Харківського району Харківської області на підставі актового запису про смерть N? 36 від 25 лютого 2019 року. Спадкове майно після смерті [PERSON] складається з частин житлового будинку літ. «А-1», загальною площею 87,80 кв.м. житловою площею 52,90 кв.м з надвірними будівлями та спорудами: сараїв літ. «Б1», «Д1», вбиральні літ. «Ж1», гаражів літ. «Е», «Л1», теплиці літ. «31», навісу літ. «Н1», огорожі літ. «N2,3», вигрібної ями літ. «N?5», водопроводу літ. «N4» та земельної ділянки, яка призначена для будівництва та обслуговування жилого будинку i господарських будівель і споруд з кадастровим номером 6325156700:00:006:0025 за адресою: [ADDRESS] . Так як [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті матері не проживав постійно з [PERSON] , але бажав прийняти спадщину, то подав заяву особисто про прийняття спадщини до нотаріуса протягом строку для прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини не заявляв. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , так як її рідна сестра [PERSON] , відмовилася протягом шести місяців на користь [PERSON] від 1/3 частки спадщини, яку заповідала їй [PERSON] , звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса протягом шести місячного строку. Як вбачається з експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз від 03 січня 2019 року N? 056/682-п-2 «З урахуванням зазначеного українські записи прізвища [PERSON] (свідоцтво про смерть, запис [PERSON] ) і [PERSON] (свідоцтво про право власності на житловий будинок, запис [PERSON] ) у документах, наданих для експертизи, є ідентичними. Приватним нотаріусом Харківської області відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на частини будинку та земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , в зв?язку з тим, що під час життя [PERSON] не оформила документи по виділенню частки майна, що їй належить як спільна власність подружжя. [PERSON] помер [INFO] . З відповіді приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Гонтаренко С.Л. від 27.03.2024 року вих. №65/01-16 убачається, що за життя [PERSON] склав заповіт, в якому зробив розпорядження щодо свого спадкового майна. Зокрема, житловий будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] заповів [PERSON] . [PERSON] є онукою - [PERSON] . З метою отримання належної частки спадкового майна, що належала померлому на момент його смерті, [PERSON] звернулась з відповідною заявою до Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області, якою відкрито спадкову справу N? 857/2018 після померлого [INFO] [PERSON] та надано витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №53705440 від 18.10.2018. Постановою державного нотаріуса Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області Богунової Н.В. N? 864/02.31 від 10 березня 2020 року відмовлено [PERSON] посилаючись на той факт, що між спадкоємицею в особі онуки [PERSON] та померлим її дідусем [PERSON] існує розбіжність у прізвищі « [PERSON] » та « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] (серія [NUMBER] від 05.09.1990 року) запис N? 63 від 05.09.1990 року виданого Височанською селищною радою народних депутатів трудящих Харківського району Харківської області батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Батько [PERSON] - [PERSON] , помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 17 жовтня 2018 року, актовий запис N? 1834 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Харківському району та місту Люботин Головного територіального управління юстиції у Харківській області. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження N? 00021216654 від 17.10.2018 року батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . 30.04.2020 року [PERSON] звернулась до Дзержинського районного суду міста Харкова із відповідною заявою про встановлення родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , на рівні онука та дідусь, а також між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , яка померла [INFO] на рівні онука та бабуся. Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 14.07.2020 року у справі N? 638/5849/20 задоволено заяву в повному обсязі, встановлено факт родинних відносин між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] на рівні онука та дідусь, а також між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] на рівні онука та бабуся. Суд, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Частиною 1 статті 315 ЦПК України, визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» від 30.05.2008 року №7, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що факт належності правовстановлюючого документу (свідоцтва про право власності, яке видане на ім`я [PERSON] виконкомом Височанської сільської Ради депутатів трудящих 16 квітня 1976 року, та зареєстровано 27 квітня 1976 року право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] ) [PERSON] , знайшов своє підтвердження в суді. Судом встановлено, що доводи позивача в позовній заяві не суперечать іншим, наявним у справі, доказам. Із досліджених документів вбачається, що в написання прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » у вищезазначених документах є розбіжності, однак дані прізвища, імена та по батькові є співзвучними та належать одній і тій самій людині, оскільки дата про народження даної особи збігається у досліджених документах, тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Суду при розгляді справ про визнання права власності на спадкове майно належить встановити: факт смерті спадкодавця, коло спадкоємців, наявність (відсутність) заповіту, факт прийняття спадщини, наявність спадкового майна. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Харківської області відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на частини будинку та земельної ділянки за адресою [ADDRESS] , в зв?язку з тим, що під час життя [PERSON] не оформила документи по виділенню частки майна, що їй належить як спільна власність подружжя Відповідно до роз`яснень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Положеннями ст. ст. 316, 321 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Обраний позивачем спосіб захисту права - визнання права власності є ефективним, право позивача підлягає захисту, оскільки іншого порядку визнання права власності в даному випадку не існує, тому позов необхідно задовольнити. Суд зауважує, що заперечення сторони відповідача не містять обґрунтування, з яких саме причин останні не погоджується з викладеними в позові обставинами. Враховуючи, на те що земельну ділянку та житловий будинок покійна [PERSON] за життя набула у встановленому законом порядку, її право власності підтверджено належними та допустимими доказами, однак не оформила виділ своєї частки у майні, належній як спільній власності подружжя, що унеможливлює подальше здійснення нотаріальних дій стосовно належного оформлення спадкових прав та проведення державної реєстрації права на спадкове майно, тому суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування за заповітом належить визнати право власності на вищезазначене майно. За таких обставин, враховуючи, що наявні достатні правові підстави для визнання права власності на спадкове майно у вигляді земельної ділянки та житлового будинку за позивачем та враховуючи, що іншого шляху для захисту спадкових прав позивач не має, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки вони законні, обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи. На підставі викладеного і

Outcome: approved