Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

03.11.2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягувати з останнього аліменти на утримання сина [PERSON] , який продовжує навчання. В обґрунтування позову вказує, що відповідач є батьком [PERSON] , який [INFO] досяг повноліття. До досягнення повноліття відповідач сплачував аліменти на утримання сина, на підставі рішення Золочівського районного суду Львівської області від 11.05.2011 року. Вказує, що син зареєстрований разом з нею, з 31.10.2024 року [PERSON] навчається в Навчально-науковому інституті управління, економіки та бізнесу, за спеціальністю "Менеджмент" на денній формі навчання, у зв`язку з чим позбавлений можливості самостійно матеріально себе забезпечувати. Вказує, що відповідач є працездатною особою, однак точні його доходи їй невідомі, проте, враховуючи те, що батьки в однаковій мірі зобов`язані матеріально забезпечувати дітей, які продовжують навчання, просить стягувати з нього на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 усіх його доходів, щомісячно, до закінчення навчання, тобто до 31.08.2028 року. В судовому засіданні позивач позов підтримала, з підстав зазначених у позові, просить такий задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні щодо вимог позову заперечив, вказує, що відповідач не має фінансової можливості сплачувати аліменти на повнолітнього сина, оскільки відповідач має іншу сім`ю, є батьком неповнолітньої дитини, не працює, доходів не має, є особою з інвалідністю третьої групи, його теперішня дружина має психічні розлади, в зв`язку з чим проходила відповідне лікування, неповнолітня дитина теж хворіє. Відповідач подав на адресу суду відзив щодо заявленого позову, де письмово виклав доводи, аналогічні доводам, озвученим представником в судовому засіданні. Позивач подала письмову відповідь на відзив, спростовує доводи відповідача, наполягає на задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, оцінивши доводи позовної заяви, відзиву, відповіді на відзив, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, з огляду на таке. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі. Згідно довідки про склад сім`ї № 453 від 29.10.2025 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований разом з позивачем за адресою [ADDRESS] . Відповідно до рішення Золочівського районного суду Львівської області від 11.05.2011 року, з відповідача стягувалися аліменти на утримання [PERSON] , в розмірі 500,00 грн, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, судом встановлено, що з досягненням сином [PERSON] повноліття, стягнення аліментів з відповідача на його утримання припинено. Однак, [PERSON] навчається в Навчально-науковому інституті управління, економіки та бізнесу, за спеціальністю "Менеджмент", на денній формі навчання з 31.10.2024 року по 31.08.2028 року, що підтверджується відповідною довідкою № 262 від 07.10.2025 року, а тому позбавлений можливості самостійно матеріально себе утримувати. Вартість навчання за навчальний рік становить 30 500,00 грн, що підтверджується відповідною платіжною квитанцією. Відповідач є особою з інвалідністю третьої групи, згідно довідки МСЕК від 03.04.2024 року, інвалідність встановлено безтерміново, висновок про умови та характер праці: плиточник, черговий. Відповідач одружився вдруге, має неповнолітню дитину від другого шлюбу, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ст. 198, 199 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За приписами ст. 200, 201 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, відповідно до вимог ст.182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відтак, враховуючи, що повноліття дитина сторін навчається на денній формі навчання, що обмежує її можливості працювати та самостійно матеріально себе забезпечувати, встановлений законом рівень прожиткового мінімуму, а також обов`язки батьків, що передбачені ст. 198, 199 СК України, відсутність достатніх доказів про неможливість відповідача надавати матеріальну допомогу позивачу, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивача у розмірі в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сам по собі, той факт, що відповідач є особою з інвалідністю третьої групи, без будь-яких встановлених чітких обмежень у праці та/або навантаженнях, в тому числі фізичних, не свідчить про те, що відповідач є непрацездатним, потребує допомоги, а відповідно і не може брати фінансову участь в утриманні сина [PERSON] . Теж саме стосується і наявності у відповідача іншої сім`ї, в тому числі і неповнолітньої дитини, а також факту звернення теперішньої дружини за медичною допомогою до лікаря психіатра. Вказані обставини не звільняють відповідача від обов`язку утримання дитини від першого шлюбу та не є безумовною підставою для звільнення від сплати аліментів, а тому доводи відповідача про неможливість оплачувати аліменти за даним позовом, суд відхиляє. Суд звертає увагу сторін, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1211.20 грн, який діяв на момент звернення з позовом до суду.

Outcome: approved