Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

21 серпня 2025 року представник ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» Усенко М.І. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 8002540 від 02 жовтня 2019 року в розмірі 33 577 грн. 50 коп., судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 000 грн. В обґрунтуванні позову посилається на те, що 02 жовтня 2019 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 8002540, відповідно до умов якого товариство надало відповідачу грошові кошти у розмірі 11 000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у термін встановлений договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти. Відповідач у свою чергу, не виконав умов кредитного договору. 17 січня 2020 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 45-МЛ. Згідно вказаного договору ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 8002540. Заборгованість відповідача перед позивачем становить 33 577 грн. 50 коп., що складається з: 11 000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 15 817 грн. 50 коп., заборгованість за відсотками, 1 110 грн. заборгованість за комісією, 5 550 грн. заборгованість за штрафами/пенею. Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, надано відповідачу строк для подання відзиву. Копію вищевказаною ухвали суду позивач отримала особисто 18 вересня 2025 року. 13 жовтня 2025 року від представника відповідача, адвоката Охріменка В.Б. до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому вказує, що наданий відповідачем кредитний договір не містить обов`язкових реквізитів електронного документа, тому не можливо ідентифікувати відправника повідомлення. Окрім того у договорі відступлення прав вимоги № 45-МЛ від 17 січня 2020 року не зазначається інформація, що могла б свідчити про відступлення права вимоги саме до відповідача. Також наданий позивачем розрахунок заборгованості, без надання доказів отримання кредитних коштів відповідачем, не може бути належним доказом наявності та розміру заборгованості, адже будь-яких доказів перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача позивачем не надано, і нічим не підтверджується. Оскільки між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] відсутні договірні зобов`язання, а у випадку відступлення права вимоги новий кредитор набуває таких самих прав як і первісний, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості у сумі 33 577 грн. 50 коп. та похідних витрат позивача. 22 жовтня 2025 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив в якій вказує, що для підтвердження факту відступлення прав вимоги до [PERSON] в матеріалах справи наявні усі вищезазначені документи, а саме: копія договору про відступлення прав вимоги, копія витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги, копія акту приймання-передачі реєстру боржників та копія платіжної інструкції до договору відступлення прав вимоги. Окрім того, в матеріалах справи наявна довідка про ідентифікацію клієнта, яка підтверджує, що [PERSON] отримала одноразовий ідентифікатор. Також позивачем надано копію платіжного доручення № 1712034 про успішне перерахування коштів за кредитним договором № 8002540 від 28 червня 2021 року. Ухвалою від 12 листопада 2025 року за клопотанням представника позивача зобов`язано АТ «Укрсиббанк» надати до суду інформацію, що містить банківську таємницю, а саме інформацію:Чи належить банківська карта з прихованим номером № [NUMBER] [PERSON] ? Чи була успішна транзакція, здійсненна 02 жовтня 2019 року на банківську карту № [NUMBER] в сумі 11 100 грн. Якщо так, то:Чи були зараховані грошові кошти за цією транзакцією на відповідний рахунок власника банківської карти № [NUMBER] ? Чи проводилась верифікація особи власника банківської карти № [NUMBER] *19? Вказана ухвала виконана 01 грудня 2025 року. Представник позивача в судове засідання не з`явився. 07 січня 2026 року подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. 19 січня 2026 року представник відповідача, адвокат Охріменко В.Б. подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідача. Оскільки, сторони у справі не з`явилися в судове засідання для розгляду справи по суті, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02 жовтня 2019 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 8002540 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. За умовами договору кредитодавець надав позичальнику кредит у національній валюті у розмірі 11 000 грн., шляхом перерахування на банківську карту, на умовах, передбачених вказаним вище договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та виконати інші обов`язки, передбачені даним договором. Кредит надається строком на 10 днів з 02 жовтня 2019 року. Термін повернення кредиту і сплати комісії та процентів за користування кредитом 12 жовтня 2019 року. Комісія за надання кредиту 1 110 грн. (а.с.26-31) Факт отримання відповідачем кредитних коштів згідно договору № 8002540 підтверджується платіжним дорученням № 1712034 від 02 жовтня 2019 року (а.с.33) та інформацією про переказ коштів наданою АТ «Укрсиббанк» від 21 листопада 2025 року.(а.с.106) 17 січня 2020 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 43-МЛ. Згідно вказаного договору ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги. Предметом даного договору є відступлення прав вимоги, зазначені у відповідних реєстрах боржників.(а.с.37-45) Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 17 січня 2020 року до договору відступлення прав вимоги № 43-МЛ ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» отримало право вимоги до відповідача за кредитним договором № 8002540 на загальну суму 33 577 грн. 50 коп.(а.с.46) Відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо сплати щомісячних внесків за кредитом та процентів за користування кредитом, в результаті чого, має заборгованість за кредитним договором № 8002540 в сумі 33 577 грн. 50 коп., що складається з: 11 000 грн. заборгованість за тілом кредиту, 15 817 грн. 50 коп. заборгованість за відсотками, 1 110 грн. заборгованість за комісією, 5 550 грн. заборгованість за штрафами/пенею. (а.с.34-36) За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні - ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно ст. 1054 ЦК України за договором про надання споживчого кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст.ст. 610,611 ЦК України зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до змісту ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі Закон), де у ст. 3 зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. У відповідності ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями ст. 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Ст. 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи вищевикладене, а також те, що доказів повернення кредиту чи спростування вказаних обставин, на час розгляду справи відповідачем не надано, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 8002540 від 02 жовтня 2019 року у розмірі 33 577 грн. 50 коп. Положеннями ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Згідно із частиною першою статті 27 Закону договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права (частина третя статті 27 Закону). За своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, що регулюється Главою 63 ЦК України та загальними положенням про договір, передбаченими Главою 52 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 903 ЦК України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору (частина п`ята статті 626 ЦК України). Отже, договір про надання правової допомоги, як і будь-який договір про надання послуг, може бути оплатним або безоплатним. Згідно з статтею 30 Закону, статтею 28 Правил адвокатської етики ( у редакції 2012 року) гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. У постанові від 18 грудня 2019 року у справі № 522/17845/15-ц Верховний Суд зауважує, що адвокатський гонорар є однією із умов, яка визначається сторонами договору про надання правової допомоги, тому відсутність у договорі розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає підстав вважати, що сторони при укладенні договору про надання правової допомоги погодили розмір адвокатського гонорару. Суд зазначає, що за змістом ст.141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Згідно ч.6 ст.137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Позивачем на підтвердження понесених витрат на оплату правничої допомоги адвоката додано: Договір № 0107 про надання правової допомоги від 01 липня 2025 року, укладений між ТОВ «ФК «Кредит-капітал» та Адвокатським Бюро «Апологет», Детальний опис наданих послуг за договором про надання правничої допомоги від 01 липня 2025 року, Акт № 1338 наданих послуг від 05 серпня 2025 року. Враховуючи подання представником позивача до суду належних доказів щодо вартості вказаних послуг та наявність підстав для задоволення позовних вимог, суд приходить висновку, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 8 000 грн. на відшкодування понесених ним витрат на оплачену професійну правничу допомогу. Таким чином, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги доведеними та такими, що підлягають повному задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422 грн. 40 коп.

Outcome: approved