Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 24758,17 грн. Заявлений позов обґрунтовував тим, що 15.07.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачка [PERSON] уклали кредитний договір № 620543929 на суму 6250 грн, у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Договір підписаний відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора МNV3М5С2. Отже, саме відповідачка ініціювала укладення кредитного договору, оформивши заяву на сайті первісного кредитора, підписавши кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі, перерахувавши кошти відповідачці, шляхом ініціювання через банк провайдер грошові кошти у розмірі 6250 грн на банківську картку № [NUMBER] , яку остання вказала в заявці при укладенні кредитного договору. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до договору факторингу укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження терміну дії договору факторингу. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги №155 від 12.10.2021, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/08/20-01, на виконання якого підписали реєстр прав вимоги № 10 від 31.07.2023, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором. 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки. Згідно до реєстру боржників №б/н від 04.06.2025 за договором факторингу до позивача перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 24758,17 грн. Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором становить 24758,17 грн, що складається з: 6249,12 грн - заборгованість по кредиту, 18509,05 грн - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Просив стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві не заперечував у разі неявки в судове засідання відповідача щодо розгляду справи за відсутності представника банку та ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомила суду про причини неявки, не подала відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. У відповідності до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Установлено, що 15.07.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачкою [PERSON] укладено кредитний договір № 620543929, згідно умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 6250 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплачувати проценти кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі (а.с. 61-66). Кредитний договір підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором МNV3М5С2, який було відправлено їй на номер мобільного телефону, вказаний у заявці на отримання грошових коштів у кредит, в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога». Відповідно до листа АТ КБ «Приватбанк» від 27.10.2025, по рахунку № [NUMBER] , що належить [PERSON] було зарахування коштів на суму 6250 грн від 15.07.2021. Таким чином, позивачем доведено факт укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачкою [PERSON] , а також отримання останньою грошових коштів. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» зобов`язується відступити ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 127-133). У подальшому між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено ряд додаткових угод якими продовжено строк дії договору факторингу до 31 грудня 2024 року (а.с.138-151). 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» перейшло право грошової вимоги за кредитним договором № 620543929 (а.с.111-116). 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідачки за кредитним договором (а.с.96-102). Відповідно до Реєстру боржників за договором факторингу від 04.06.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідачки на загальну суму 24758,17 грн (а.с.108-109). Відповідно до виписки з особового рахунку [PERSON] за кредитним договором № 620543929 від 15.07.2021 загальна заборгованість відповідачки станом на 25.06.2025 становить 24758,17 грн, з яких: 6249,12 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 18509,05 грн - прострочена заборгованість по відсотках (а.с. 75). Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію», електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Статтею 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» визначено, що електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки. Відповідно до ст. 525,526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно зі ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Стаття 1049 ЦК України зобов`язує позичальника повернути позику у строк та в порядку, що встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частки позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. За твердженням позивача, відповідач не виконав свого обов`язку, не повернув надану йому позику та не сплатив відсотки в строки, передбачені кредитним договором. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували вищевказаний розрахунок суми боргу, а відтак, суд, перевіривши зазначений розрахунок, вважає його підставним. Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, крім випадків, установленихст.82 ЦПК України. Належними доказами в розумінні статті 77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Ураховуючи наведене, а також те, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладення кредитного договору з відповідачкою, отримання останньою коштів, та враховуючи, що відповідачкою не надано доказів на спростування доводів позивача щодо нарахованих сум, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову. З відповідачки на користь ТОВ "Юніт Капітал" слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 620543929 від 15.07.2021 в сумі 24758,17 грн. Щодо стягнення з відповідачки судового збору у розмірі 2422,40 грн та судових витрат у розмірі 7000 грн, які понесені у зв`язку з розглядом справи на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За правилом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 1 п. 1, ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. З матеріалів справи вбачається, що 05.06.2025 між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-01, та додаткову угоду № 25770531750 від 05.06.2025 до договору за умовами якого адвокатське бюро прийняло на себе зобов`язання надати юридичну допомогу по захисту прав та інтересів ТОВ «Юніт Капітал» з питань, що відносяться до судів загальної юрисдикції по справам про стягнення заборгованості за кредитними договорами, зокрема стягнення заборгованості з боржника [PERSON] (а.с. 70-73). Згідно акту прийому-передачі наданих послуг, що є невід`ємною частиною до договору про надання послуг, між сторонами погоджено вартість послуг на загальну суму 7000 грн (а.с.69). Верховний Суд у своїх рішеннях зазначив, що для визначення суми відшкодування необхідно керуватися критеріями реальності адвокатських витрат (установлення їхньої дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін (постанови КГС ВС від 10.10.2018 у справі № 910/21570/17, від 14 листопада 2018 року у справі № 921/2/18, додаткова постанова КГС ВС від 11 грудня 2018 року у справі № 910/2170/18, від 10 жовтня 2019 у справі № 909/116/19, від 18 листопада 2021 року у справі № 910/15621/19, постанова ВП ВС від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Ураховуючи категорію справи, а також обсяг фактичних витрат, понесених стороною позивача, обсягу наданих адвокатом послуг, їх необхідність та доцільність,

Outcome: approved