Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та відповідача. Представника ТОВ «ФК Єврокредит» Журавльов С.Г. звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК Єврокредит» заборгованість за кредитним договором № TDB.2022.0067.3088 від 09 лютого 2022 року в розмірі 13 334,03 грн., судовий збір в розмірі 2 422,20 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 11 200,00 грн. Представник позивача просив розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у відсутності представника позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Позов обґрунтовано тим, що 09 лютого 2022 року АТ «Мегабанк» та [PERSON] уклали договір № TDB.2022.0067.3088 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank. Відповідачу було відкрито поточний рахунок у гривні, поточні рахунки у доларах США та Євро. Крім цього, відповідачу видано платіжну картку із встановленим кредитним лімітом зі сплатою процентів. Відповідач не виконав умови Договору належним чином, в зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість. Яка становить 13 334,03 грн. Тому представник позивача просив стягнути з відповідача в користь позивача заборгованість. На підтвердження позовних вимог представник позивача надав: паспорт споживчого кредиту, тарифний пакет «todobank», виписки по рахунку, довідку-розрахунок заборгованості, довідку про відкриття рахунків, Заяву-Договір про приєднання до Договору про комплексне обслуговування, договір про відступлення прав вимоги від 27 грудня 20254 року № 1/12, договір про відступлення прав вимоги від 03 вересня 2024 року, реєстр боржників, свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ТОВ «ФК Єврокредит», Свідоцтво про реєстрацію фінансової установи ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», витяг з ДР фінансових установ ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс», ордер, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, договір про надання правничої допомоги від 01 липня 2025 року, вартість послуг, акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги. Відповідач відзиву на позов не подав. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в позові просив розгляд справи проводити в порядку спрощеного провадження без повідомлення ( виклику) сторін. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач [PERSON] подав до суду заяву, в якій заперечив щодо розміру витрат на правничу допомогу. Заяву обґрунтував тим, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України» (заява N? 19336/04, пункт 269), при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат, тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності, а також з критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, характеру спірних правовідносин та фінансового стану сторін. Відповідач зазначив, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, а також здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При цьому розмір таких витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. Відповідно до частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов?язані такі витрати з розглядом справи, чи є їх розмір обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, поведінку сторін під час судового розгляду, у тому числі подання необґрунтованих заяв чи клопотань, а також дії сторін щодо досудового врегулювання спору. Оскільки розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги не співмірним тілу кредиту за позовом, беручи до уваги характер спірних правовідносин, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, відсутність складних фактичних та правових питань, відповідач вважає, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги, який просить стягнути Позивач, є завищеним. Тому просив зменшити розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою Новобаварського районного суду м.Харків від 08 жовтня 2025 року справу передано за підсудністю на розгляд до Ковельського міськрайонного суду Волинської області. Ухвалою Ковельського міськрайонного суду від 19 листопада 2025 року справу передано за підсудністю на розгляд до Старовижівського районного суду Волинської області. Ухвалою Старовижівського районного суду від 11 грудня 2025 року відкрито провадження у справі. Прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, за наявними у справі матеріалами, згідно з положеннями статті 279 ЦПК України. Вказаною ухвалою суду відповідачу запропоновано надати протягом 15 календарних днів з дня отримання ухвали відзив на позовну заяву. А також встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив та заперечень. Копію ухвали про відкриття провадження відповідач отримав 16 грудня 2025 року. Що підтверджується відміткою на поштовому повідомленні. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання. Що узгоджується з положеннями частини 3 статті 130 ЦПК України. Заперечень щодо розгляду справи без виклику сторін до суду не надійшло. Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. Відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Фактичні обставини встановлені Судом. Судом встановлено, що 09 лютого 2022 року АТ «Мегабанк» та [PERSON] уклали договір № TDB.2022.0067.3088 про приєднання до Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб щодо карткових продуктів todobank. Відповідачу було відкрито поточний рахунок у гривні, поточні рахунки у доларах США та Євро. Крім цього, відповідачу видано платіжну картку із встановленим кредитним лімітом зі сплатою процентів. Базова процентна ставка 56%, реальна річна процентна ставка 87,30 % річних. 03 вересня 2024 року між АТ «Мегабанк» та ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» було укладено договір про відступлення прав вимоги №GL1N426240, згідно якого ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» отримало право вимоги до відповідача. 27 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Мустанг Фінанс» та ТОВ «ФК Єврокредит» було укладено договір про відступлення прав вимоги №1/12, згідно якого ТОВ «ФК Єврокредит» отримало право вимоги до відповідача. Банк свої зобов`язання виконав, встановив доступний ліміт кредитної лінії у межах максимального ліміту кредитної лінії на поточний рахунок клієнта у гривні. Надав відповідачу можливість користуватись кредитними коштами у межах доступного ліміту кредитної лінії. Однак, відповідач свого зобов`язання не виконав. Погашення заборгованості не здійснив. Згідно з розрахунком заборгованості заборгованість відповідача станом на 03 вересня 204 року становить 13 334,03 грн. З яких 5 066,50 грн. заборгованість за кредитом (в тому числі прострочена), 8 267,53 грн. заборгованість по сплаті відсотків (в тому числі прострочена). Що підтверджується матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні. Оцінка Суду Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Положення частини 1 статті 1078 ЦК України передбачають, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов кредитного договору відповідачем. Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Звертаючись до суду з цим позовом представник позивача на підтвердження наявності заборгованості та її розміру подав до суду розрахунок заборгованості станом на 03 вересня 2024 року. Загальний залишок заборгованості за наданим кредитом становить 13 334,03 грн. Згідно вимог частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Судом встановлено, що відповідач погодився на умови Договору, шляхом підписання Анкети-заяви та в подальшому, порушив строки та порядок погашення заборгованості за Договором, що призвело до утворення заборгованості. Суд вважає, що представник позивача надав належні та допустимі докази про факт невиконання відповідачем узятих на себе зобов`язань за Договором щодо повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту. Давши мотивовану оцінку кожному аргументу, наведеному представником позивача в позовній заяві, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю в частині боргових зобов"язань. Розподіл судових витрат. Згідно з положеннями статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини1 статті 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. На підтвердження розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 11 200,00 грн. представник позивача надав ордер, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, договір про надання правничої допомоги від 01 липня 2025 року, вартість послуг, акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги. Таким чином, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, ціну позову, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для вирішення спору, приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 6 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним зі складністю справи, ціною позову, наданим адвокатом обсягом послуг, не відповідає критерію розумності та їх стягнення у повному обсязі становить надмірний тягар для позивача, що суперечить принципу розподілу таких витрат. Відтак, суд дійшов висновку, що враховуючи категорію спору та зважаючи на обсяг наданих адвокатських послуг, співмірною є компенсація витрат відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн. Що узгоджується із висновком Великої Палати Верховного Суду (додаткова постанова від 14 червня 2023 року (справа № 357/8277/19, провадження № 14-65цс22). З цих підстав, клопотання відповідача слід задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Єврокредит» понесені витрати, пов`язані з правничою допомогою, в розмірі 5 000,00 грн. В решті вимог представника позивача щодо стягненення з відповідача витрат на правничу допомогу слід відмовити. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до абзацу 1 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою сплачується судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно із частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Позивачем при подачі до суду позову сплачено судовий збір в розмірі 2 422,40 грн. з врахуванням коефіцієнта 0,8. На підставі викладеного, суд вважає, що судові витрати у виді судового збору в сумі 2 422,40 грн. слід стягнути з відповідача в користь позивача.

Outcome: approved