Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, в якому просять стягнути з [PERSON] суму заборгованості за кредитним договором № 894290908 від 24.08.2021 року в розмірі 35924,40 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову вказує, що 24.08.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено кредитний договір №894290908. Відповідно до умов договору сума кредиту складає 8500 грн. Кредитний договір укладено у формі електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора MNV7R5У7. Згідно умов кредитного договору первісний кредитор виконав свій обов`язок перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти в розмірі 8500 грн 24.08.2021 на банківську карту № [NUMBER] відповідача, яку він вказав у заявці при укладенні кредитного договору. 28.11.2018 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали договір факторингу № 28/1118-01 строк дії якого закінчується 28.11.2019. В подальшому строни погодили продовжити строк дії договору рядом додаткових угод до 31.12.2024. Таким чином, договір № 28/1118-01 є рамковою угодою, що діє протягом визначеногом проміжку часу, а саме 28.11.2018-31.12.2024. Так, відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 157 до договору факторингу № 28/1118/01 від 28.11.2018 до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право вимоги до відповідача. 05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01. Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 до договору факторингу № 05/0820-01 від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 04.06.2025 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач уклали договір факторингу № 04/06/25-Ю. Відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників за договором факторингу № 04/06/25-Ю від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 35924,40 грн. Враховуючи вказане, загальна сума заборгованості за кредитним договором № 894290908 становить 35924,40 грн., яка складається з: 8500 грн.- заборгованість по кредиту, 27424,40 грн заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Відповідач виконував умови кредитного договору належним чином не виконував, не сплачувала кредитні кошти, а тому утворилась вказана заборгованість. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, в позовній заяві просить проводити судове засідання без участі представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на вебсайті суду, будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не надходило, а тому суд провів засідання без його участі. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідив матеріали справи на засадах змагальності та в межах позовних вимог та дійшов наступного висновку. Суд, дослідивши матеріали справи, на засадах змагальності та в межах позовних вимог, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 24 серпня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії № 894290908, в якому міститься відмітка про його підпис одноразовим електронним ідентифікатором MNV7R5Е7. За умовами договору п. 1.1, 1.2 товариство зобов`язується зобов?язується надати позичальникові Кредит, без конкретноїх споживчої мети на суму 8500 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов?язується повернути кредит та сплатити проценти за користування Кредитом. В п 1.4 договору вказано, що позичальник в будь-який час, протягом дисконтного періоду дії договору, може збільшити суму кредиту в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. Повернення кредиту в повному обсязі позбавляє права позичальника отримати нові транші, а договір вважається припиненим шляхом його повного виконання. У пункті 1.7 договору вказано, що кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником , а саме до 01.12.2021. У випадку надання першого траншу на день укладення договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором. Відповідно до п. 1.9.1 договору виключно на період строку визначеного в п.1.7 договору нарахування процентівза користування кредитом здійснюється щоденно за дисконтною процентною ставкою в розмірі 211,70 грн. процентів річних, що становить 0,58 процентіввід суми кредиту за кожний день користування ним. Відповідно до довідки щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 31.08.2023 позичальником є [PERSON] , кредитний договір № 894290908 від 24.08.2021, сума кредиту 8500 грн., строк кредитування 29, процентна ставка 1, 98%, одноразовий ідентифікатор MNV4R5Е7. Факт перерахування коштів довідкою ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та випискою АТ КБ «Таскомбанк», з яких вбачається, що [PERSON] перераховані кошти 24.08.2021 в сумі 8500 грн на рахунок № [NUMBER] , який емітований на ім`я відповідача. За умовами договору факторингу від 28 листопада 2018 року № 28/1118-01 у редакції зі змінами внесеними додатковою угодою №19 від 28.11.2019 року, додатковою угодою № 26 від 31.12.2020, додатковою угодою № 27 від 31.12.2021, додатковою угодою № 31 від 31.12.2022, додатковою угодою № 32 від 31.12.2023, слідує, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» зобов`язується відступити ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти їх та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах визначених чим договором. До справи долучено витяг з реєстру прав вимоги №157 від 26.10.2021 року у якому вказано, що право вимоги перейшло до відповідача [PERSON] в розмірі 21992,90 грн. за кредитним договором № 894290908. 05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 05/0820-01 за умовами якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» зобов`язується відступити ТОВ «Онлайн Фінанс» права вимоги зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти їх та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах визначених чим договором. У витязі з Реєстру прав вимоги № 10 від 31.07.2023 року вказано, що право вимоги перейшло до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 894290908 в розмірі 35924,40 грн. 04 червня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем ТОВ «Юніт Капітал» укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, за умовами якого ТОВ «Юніт Капітал» зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», а останній відступити позивачу право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб боржників. У долученому витягу з реєстру боржників від 04.06.2025 року вказано, що право вимоги перейшло до відповідача [PERSON] за кредитним договором № 894290908 в розмірі 35924,40 грн. Як зазначено у розрахунку заборгованості складеному ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за договором № 894290908 від 24.08.2021 року, позичальник [PERSON] має заборгованість в розмірі 21739,60 грн., з яких: тіло кредиту 8500 грн; проценти 13492,90 грн. Як зазначено у розрахунку заборгованості складеному ТОВ «Таліон Плюс» за договором 894290908 від 24.08.2021 року, позичальник [PERSON] має заборгованість в розмірі 35924,40 грн., з яких: тіло кредиту 8500 грн; проценти 27424,40 грн. За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 2 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію». Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 5 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно статті 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст. 1077 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що 24 серпня 2021 року між первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір 894290908 в електронному вигляді, який підписаний позичальником із застосуванням електронного підпису MNV4R5Е7, відповідачу перераховані кошти в сумі 8500 грн, що підтверджується випискою з банку АТ «Таскомбанк», отже відповідач кредитні кошти отримав, однак зобов`язання за кредитним договором не виконав, відзиву чи доказів щодо не отримання кредиту чи сплати кредитних коштів відповідно до договору відповідач не надав. Щодо стягнення відсотків суд зазначає таке. За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз вказаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу, визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Так, строк кредитування в п.1.7 договору становить 29 днів зі сплатою відсотків за користування кредитом 0,58% в день від суми кредиту за дисконтною процентною ставкою. Доказів про те, що строк кредитої лінії продовжено позичальником ,яка зазначено в п.18 договору, суду не надано. Таким чином, розмір відсотків відповідно до умов договору становить 1429,70 грн, виходячи з розрахунку: 8500 грн (тіло кредиту) х 0,58 % х 29 днів. Відтак, заборгованість [PERSON] за несплаченими відсотками у сумі 27424,40 грн є необґрунтованою та не відповідає умовам укладеного кредитного договору. Таким чином первісний кредитор свої зобов`язання за кредитним договором № 894290908 від 24 серпня 2021 року виконав в повному обсязі. Однак відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість право вимоги за яким прейшло до позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ». Відповідачем відзиву не направлено, не доведено обставин належного виконання ним умов кредитного договору, які полягають у вчасному поверненні кредитних коштів та сплаті відповідних відсотків. Враховуючи викладене суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», заборгованості у розмірі 9929,70 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту 8500,00 грн; заборгованості по несплаченим процентам 1429,70 грн, тому позов підлягає частковому задоволенню. Щодо розподілу судових витрат між сторонами, в тому числі й щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі є витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено висновки, що «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін». Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг. Так, позивачем в позовній заяві було зазначено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він планує понести у зв`язку з розглядом справи у суді, який визначено у розмірі 7 000 грн., який позивач просить стягнути на свою користь. В матеріалах справи наявний договір надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025 року укладений між Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» та ТОВ «Юніт Капітал», додаткова угода № 25770533842 до договору правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, копію акта прийому-передачі наданих послуг на суму 7 000 грн. за договорм правничої допомоги № 05/06/25-01, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльнстю. В той же час в даному випадку суд враховує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу має бути не тільки доведений та документально обґрунтований, але й відповідати критерію розумної необхідності таких витрат та його розміру. З огляду на зазначене, враховуючи критерій реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи, з урахуванням її складності, кількість необхідних процесуальних дій сторони у цій справі та оскільки позовні вимоги задоволено частково, тому суд дійшов до висновку про зменшення витрат на професійну правничу допомогу до 3 000 грн., які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 669,56 коп. Враховуючи викладенне на підставі ст. ст. 509, 512, 526, 625, 1049, 1050, 1054, 1077 ЦК України і

Outcome: partial