Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

17 грудня 2025 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 1/4 частини щомісячного доходу, щомісячно починаючи з дня подачі позову і до закінчення навчання, або до досягнення дитиною двадцяти трьох років, мотивуючи свої вимоги тим, що продовжує навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, відповідач добровільно матеріальної допомоги їй не надає. Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 18 грудня 2025 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотань від учасників справи про розгляд справи за їх участі не надходило. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. ЇЇ батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.10,11). Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 травня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.14-15). Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. На час розгляду справи позивач [PERSON] навчається в Відокремленому структурному підрозділі «Фаховий коледж економіки та технологій Національного університету «Чернігівська політехніка» з 01 вересня 2024 року на денній формі за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб. Термін закінчення навчання 30 червня 2028 року (а.с.12, 13). 28 серпня 2024 року між Відокремленим структурним підрозділом «Фаховий коледж економіки та технологій Національного університету «Чернігівська політехніка» і вступником [PERSON] укладено Договір про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти № 2745/24-ОП (а.с. 18, 19). 01 лютого 2025 року укладено Додаткову угоду до Договору про надання освітніх послуг закладом фахової передвищої освіти №2745/24-ОП від 28 серпня 2024 року, згідно якої загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання станом на 01 лютого 2025 року становить 70 200 грн. 00 коп. (а.с. 20, 21). Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 7, 8 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, тому кошти на утримання повнолітньої дитини необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку. При цьому суд виходить із захисту інтересів перш за все самої дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, збереження того рівня життя, який дитина має тоді, коли утримується обома батьками та отримує надійне стабільне матеріальне утримання як з боку матері, так і з боку батька. Варто зазначити, що потреба повнолітньої доньки у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням полягає у необхідності її харчування, сплати коштів за навчання, придбання необхідної літератури, канцелярських предметів, оплаті за проживання, проїзд до місця навчального закладу, тощо. З огляду на викладене, встановлені в ході судового розгляду обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення аліментів з відповідача на користь позивача, оскільки встановлено, що [PERSON] після досягнення 18 років продовжує навчання у коледжі,у в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Проаналізувавши матеріали справи та всі докази в сукупності, суд вважає позовні вимоги слід задовольнити, стягнути із [PERSON] на користь позивача аліменти на її утримання, в розмірі 1/4 частини щомісячного доходу, щомісячно починаючи з дня подачі позову і до закінчення навчання, або до досягнення дитиною двадцяти трьох років. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 1 331 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved