Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором № 3903879 від 03.06.2021 у розмірі 83634,16 грн та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 03.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №3903879, відповідно до вимог ст.ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію», за умовами якого відповідачка отримала кредит у сумі 20000 грн. строком на 30 днів, зі сплатою процентів за користування кредитом та інших платежів, передбачених договором. Договір укладений у вигляді електронного документу шляхом обміну електронними повідомленням, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи. ТОВ «Мілоан» на виконання умов договору перерахував на рахунок платіжної картки відповідачки кредитні кошти в сумі 20000,00 грн. Відповідач свої зобов`язання за договором щодо повернення грошових коштів не виконав. 29.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» було укладено договір відступлення права вимоги №76-МЛ, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги до боржників ТОВ «Мілоан», зокрема й до відповідача [PERSON] . Внаслідок невиконання зобов`язань відповідачем за кредитним договором виникла заборгованість в сумі 83634,16 грн., яка складається з: простроченої заборгованості за тілом кредиту - 19400,00 грн.; простроченої заборгованості за відсотками 62834,16 грн.; простроченої заборгованості за комісією - 1400,00 грн. У зв`язку із зазначеним позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 05.08.2025 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено в порядку спрощеного позовного провадження Представник позивача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] позовні вимоги визнала та просила розглядати справу без її участі. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.06.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та [PERSON] укладений договір про споживчий кредит №3903879. Згідно п.1.1. договору кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п. 1.4. договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором. Сума (загальний розмір) кредиту складає 20000,00 грн.; кредит надається на строк 30 днів; Відповідно до п. 5.1 Договору позичальник підтверджує, що до моменту підписання договору ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав паспорт споживчого кредиту; отримав проект Договору з додатками ( в електронному вигляді в особистому кабінеті); ознайомився з Правилами, що розміщені на веб-сайті тощо. Згідно з п. 6 договору такий укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний зокрема, через сайт Товариства та /або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією товариства про укладення Кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (SMS) на мобільний телефон позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/ електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Після укладення цей кредитний договір надається позичальникові шляхом розміщення в особистому кабінеті позичальника (п. 6.2 договору про споживчий кредит). Укладення товариством кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню товариством ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п. 6.4 договору про споживчий кредит). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору про споживчий кредит). Пункт 10 Договору містить, у тому числі, прізвище, ім`я та по батькові позичальника [PERSON] , її РНОКПП [NUMBER] , адресу місця проживання, реквізити паспорта, номер телефону, електронну пошту. Відповідно до додатку № 1 до Договору (Графік платежів) заборгованість [PERSON] за вказаним договором мала бути сплачена 03.07.2021 року в розмірі 26680,00 грн, з яких: 20000,00 грн. - сума кредиту, 5280,00 грн. - проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту - 1400,00 грн. Відповідачка [PERSON] була ідентифікована ТОВ «Мілоан». Акцепт (договір) підписаний позичальником 03.06.2021 17:09 в інформаційно-телекомунікаційній системі одноразовим ідентифікатором F70159, який був направлений на номер телефону позичальника [NUMBER] . Згідно копії платіжного доручення № 47855656 від 03.06.2021 року на виконання умов договору ТОВ «Мілоан» перерахувало [PERSON] на картковий рахунок [NUMBER] грошову суму 20000,00 грн. Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором №3903879 від 03.06.2021 року відповідачка не здійснила жодної оплати на рахунок кредитора. Оскільки зобов`язання за договором [PERSON] належним чином не виконала, ТОВ «Мілоан» нарахована заборгованість за Договором в сумі 83634,16 грн. з яких: 19400,00 грн. - сума кредиту, 62834,16 грн. - проценти за користування кредитом, комісія за надання кредиту - 1400,00 грн. У зв`язку із зазначеним позивач просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати. 29.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №76-МЛ, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право вимоги до боржників ТОВ «Мілоан», зокрема й до відповідача [PERSON] . Зазначене підтверджується копією вказаного договору відступлення права вимоги №76-МЛ від 29.09.2021 року, актом приймання-передачі реєстру боржників за договором відступлення права вимоги №76-МЛ, витягом з реєстру боржників, платіжною інструкцією № 41765 від 29/09/2021 до договору відступлення права вимоги №76-МЛ від 29/09/2021 року. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту статей 512, 513 ЦК України слідує, що зміна кредитора у зобов`язанні здійснюється шляхом оформлення між первісним кредитором та новим кредитором відповідного договору в тій же самій формі, що і угода, за якою права відступаються. При цьому боржник не приймає ніякої участі в підписанні договору про відступлення та не є його стороною. У відповідності до ч.1ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, позивач є належним стягувачем заборгованості з [PERSON] за кредитним договором № 3903879 від 03.06.2021 року. ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» 13.06.2025 року направило [PERSON] претензію, в якій повідомило відповідачку про відступлення права грошової вимоги за договором та необхідність сплатити заборгованість за кредитним договором. Разом з тим, як вбачається з вищезазначеного договору позики він укладений на 30 днів, з відсотковою ставкою в розмірі 0,88% в день від фактичного залишку кредиту. Тобто, за вказаний період розмір відсотків становить 5121,60 грн (19400,00 грн х 30 х 0,88%). Враховуючи вищевикладене, заборгованість за кредитним договором № 3903879 від 03.06.2021 складає: 19400,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 5121,60 грн сума заборгованості за відсотками, 1400,00 грн простроченої заборгованості за комісією, а відтак, відповідачем дійсно були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Позивачем не надано до суду доказів пролонгації строку кредитування. За правилами ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Згідно із ст. 638 цього Кодексу, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.ч.1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.3 вказаного Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст.1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Положеннями ст. 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд дійшов до висновку, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, утворилась заборгованість, право грошової вимоги на яку перейшло до позивача. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження існування істотних обставин у відповідача, які слугували б поважною причиною невиконання взятих на себе зобов`язань, суду не надано. За таких обставин, з урахуванням того, що відповідач не скористався своїми процесуальним правом на подання відзиву на позов та доказів на спростування заявлених позовних вимог, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Також позивач просив стягнути на його користь витрати на правову допомогу в розмірі 7000,00 грн, що підтверджуються копією Договору про надання правової допомоги № 0605 від 06.05.2025, копією акту наданих послуг № 1945 від 23.06.2025, що включає детальний обсяг робіт. Як передбачено ч. ч. 1, 2, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам. Оскільки позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, то суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 750,80 грн (25921,60 грн х 2422,40 / 83634,16) та витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 2169,58 грн (25921,60 грн х 7000,00 / 83634,16). На підставі викладеного,

Outcome: partial