Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Стислий зміст (виклад) позовних вимог. 03 вересня 2025 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування»(далі по тексту - позивач, ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування») звернулось до Соборного районного суду м. Дніпра з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ), у якому просить стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 15 558,60 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17 вересня 2022 року у м. Дніпрі по вул. В. Липинського, 12, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Toyota Camry, реєстраційний номер [NUMBER] , яким керував [PERSON] , та автомобіля Hyundai Elantra, реєстраційний номер [NUMBER] , який отримав пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та на момент пригоди був забезпечений за договором добровільного страхування наземного транспорту № 1799/20-Тз/ДП/10 від 09 жовтня 2020 року, укладеним між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] . Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2022 року відповідача визнано винним у вказаній дорожньо-транспортній пригоді. Цивільно-правова відповідальність відповідача за договором обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на момент ДТП застраховано не було. Позивач визнав вказану ДТП страховим випадком та здійснив виплату потерпілій особі страхового відшкодування у розмірі 15 558,60 грн, які він просить стягнути з відповідача у порядку зворотної вимоги. Стислий зміст (виклад) заяв по суті справи. Заяви по суті справи від сторін не надходили. Аргументи (позиції) учасників справи. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала до суду клопотання, у якому позов підтримала та просить розглядати справу за відсутності представника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування». Також зазначила, що у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання відповідача, які були повернуті на адресу суду із зазначенням на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Рух справи. Ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 04 вересня 2025 року цивільну справу передано на розгляд до Богодухівського районного суду Харківської області. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 07 жовтня 2025 року позовну заяву направлено за підсудністю до Валківського районного суду Харківської області. 21 листопада 2025 року позовна заява надійшла до Валківського районного суду Харківської області та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана в провадження судді Логвінова А.О. Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 27 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2022 року по справі № 932/5781/22, провадження № 3/932/2961/22, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та застосувано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень (а.с. 21). Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, вказана постанова набрала законної сили 31 жовтня 2022 року. Із змісту постанови вбачається, що 17 вересня 2022 року, приблизно о 16 год 45 хв, [PERSON] , в районі будинку 12 по вул. В. Липинського в м. Дніпро, керуючи автомобілем «Тойота», реєстраційний номер [NUMBER] , не дотримався безпечного інтервалу, чим порушив п. 13.1 Правил дорожнього руху, та здійснив зіткнення з автомобілем «Хюнда», реєстраційний номер [NUMBER] , що спричинило пошкодження транспортних засобів. Згідно відомостей сайту перевірки чинності полісу внутрішнього страхування (посилання: https://policy.mtsbu.ua/Search/ByRegNo md=7D6926E4B84F710173F995864D00E901D29F524BF48BDB974EDB4B243090C7FA5675FD9A539CBBA91F12681138E22C4FBBD3AE9F7004BE6C48C7AE77ECD6B6BA6FC36821251E346D929CA09142C5A563), станом на 17 вересня 2022 року поліс на транспортний засіб, реєстраційний номеро [NUMBER] , відсутній, що також підтверджується відповіддю від НПУ та відомостями централізованої бази даних МТСБУ (а.с. 19-20, 34). Автомобіль Hyundai Elantra, реєстраційний номер [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 17). Згідно відомостей сайту перевірки чинності полісу внутрішнього страхування (посилання: https://policy.mtsbu.ua/Search/ByRegNo?md=C841BADF49151738D5DED1F47F25D035C8D19AB1B5E4E281B5DADF4F658C301B81152BC62981D448435F13FFF1D0446387B3813EC2E18FA71F4B2B2BCA5959B21B1DEF48417AD7822C048F58B6DA1BA6), станом на 17 вересня 2022 року транспортний засіб Hyundai Elantra, реєстраційний номер [NUMBER] , забезпечений полісом та страховиком є страхова компанія ПРАТ «СК «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ». Матеріали справи містять копію договору добровільного страхування наземного транспорту № 1799/20-Тз/Дп/10 від 09 жовтня 2020 року, який укладений між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал страхування» та [PERSON] , відповідно до якого забезпечено транспортний засіб Hyundai Elantra, реєстраційний номер [NUMBER] . Строк дії договору до 11 жовтня 2025 року (а.с. 8-12). 19 вересня 2022 року [PERSON] звернулась до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с. 16). Відповідно до Звіту № Б21092201 про матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля Hyundai Elantra, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження, вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу КТЗ (Сврз) складає 18 074,51 грн (а.с. 23-25). З копії рахунку на оплату № 6918 від 21 вересня 2022 року, складеного приватним підприємством «Аеліта» вартість ремонтних робіт транспортного засобу Hyundai Elantra, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 18 048,60 грн (а.с. 30). Згідно страхового акта № 006.01399922-1 від 30 вересня 2022 року, сума страхового відшкодування, внаслідок пошкодження транспортного засобу Hyundai Elantra, реєстраційний номер [NUMBER] , складає 15 558,60 грн (а.с. 32). Відповідно до платіжного доручення № 51482695 від 03 жовтня 2022 року, позивачем на користь Приватного підприємства «Аеліта» сплачено страхову виплату 15 558,60 грн, відповідно до акта № 006.01399922-1 від 30.09.2022, рахунку № 6918 від 21.09.2022 (а.с. 33). Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України). У частинах першій та третій статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Судовим розглядом встановлено, що договір добровільного страхування наземного транспорту № 1799/20-Тз/Дп/10 укладений 09 жовтня 2020 року, дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої був пошкоджений транспортний засіб Hyundai Elantra, реєстраційний номер [NUMBER] , який був забезпечений вказаним договором страхування, відбулась 17 вересня 2022 року, відповідно до даних правовідносин підлягає застосуванню Закон України «Про страхування» № 85/96-ВР та Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV, які були чинні на момент виникнення спірних правовідносин. Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР). За змістом статті 980 ЦК України предметом договору страхування є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених договором страхування або законодавством України. Об`єктом страхування можуть бути: життя, здоров`я, працездатність та/або пенсійне забезпечення; майно на праві володіння, користування і розпорядження та/або можливі збитки чи витрати; відповідальність за заподіяну шкоду особі або її майну. Відповідно до ст. 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства. Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР). Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду). Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. У статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV визначено, що страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Майнова шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). У статті 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України). У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика. За змістом статті 27 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) зроблено висновок, що «стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією». Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Судовим розглядом встановлено, що ДТП, яка мала місце 17 вересня 2022 року, сталась в результаті порушення правил дорожнього руху відповідачем. Внаслідок ДТП був пошкоджений транспортний засіб Hyundai Elantra, реєстраційний номер [NUMBER] , який на момент пригоди був забезпечений за договором добровільного страхування наземного транспорту № 1799/20-Тз/ДП/10 від 09 жовтня 2020 року, укладеним між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та [PERSON] . Позивачем, як страховиком потерпілого, здійснено страхову виплату у розмірі 15 558,60 грн. Отже, відповідно до статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування» № 85/96-ВР до ПрАТ «Стархова Компанія «Арсенал Страхування», після виплати страхового відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту, у межах виплаченого страхового відшкодування, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за шкоду. Ураховуючи зазначене, суд дійшов висновку про те, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до [PERSON] про відшкодування шкоди підлягає задоволенню, шляхом стягнення з відповідача у порядку суброгації 15 558,60 грн. Розподіл судових витрат. Частиною 1 статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з цим позовом Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Арсенал Стархування» сплачено судовий збір у розмірі 3 028,00 грн (а.с. 3). Приймаючи до уваги, що позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved