Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до Новоодеської міської ради Миколаївського району Миколаївської області, про визнання в порядку спадкування за законом права на майнові права члена фермерського господарства «ЗАГРАВА» (код ЄДРПОУ 19283377), які належали [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Спадщина після смерті батька на нерухоме та рухоме майно позивачем прийнята, про що свідчать відповідні свідоцтва про право на спадщину. Інші спадкоємці, які б прийняли спадщину, крім позивача відсутні. Однак, після смерті [PERSON] залишилися неуспадкованими та неоформленими майнові права [PERSON] , як члена ФГ «ЗАГРАВА», у зв`язку з чим не можливо внести зміни до статуту господарства та провести відповідні реєстраційні дії. Вказує, що нотаріус не має змоги видати свідоцтво про право на спадщину на майнові права члена ФГ «ЗАГРАВА», так-як згідно статуту господарства частка спадкодавця складає 50%, а згідно даних ЄДРЮООФОП розмір статутного капіталу та часток учасників (членів) становить 0,00. Успадкування фермерського господарства, як цілісного майнового комплексу, або його частини, полягає не в спадкуванні права на участь, а в спадкуванні права на частку в статутному (складеному) капіталі, оскільки право на участь нерозривно пов`язане з особою спадкодавця і належить до прав та обов`язків, які не входять до складу спадщини та залежить від кола учасників фермерського господарства. Зазначає, що визначити склад спадкового майна неможливо, а участь спадкодавця у створенні господарства належить до прав та обов`язків, які відповідно до норм ЦК України не входять до складу спадщини. Відтак, позивач не може захистити свої спадкові права на майнові права члена фермерського господарства інакше, аніж в судовому порядку. Тому, посилаючись на викладене та неможливість реалізації своїх спадкових прав у інший спосіб, позивач просив суд про визнання за ним в порядку спадкування за законом права на майнові права члена фермерського господарства «ЗАГРАВА». Ухвалою суду від 01.10.2025 року відкрито провадження у справі; задоволено клопотання позивача про витребування у державного нотаріального архіву Миколаївської області належним чином засвідченої копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] ; та залучено до участі у справі, в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору членів ФГ «ЗАГРАВА» [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явився, але від його представника адвоката Дмитренка І.М. до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнав, справу просив розглядати за його відсутності. Треті особи у судове засідання не з`явилися, надавши до суду письмові заяви, в яких щодо задоволення позовних вимог позивача не заперечували, справу просили розглядати за їх відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом, у відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вивчивши доводи позову, матеріали справи та спадкову справу, заведену до майна померлого [PERSON] , судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №351848, 18.12.1992 року проведено державну реєстрацію фермерського господарства «ЗАГРАВА» (код ЄДРПОУ 19283377). Згідно із Статутом ФГ «ЗАГРАВА», затвердженим протоколом загальних зборів №1 від 23.11.2004 року та зареєстрованого в Новоодеській РДА 06.12.2004 року, засновником і головою ФГ є [PERSON] ; членами ФГ є [PERSON] , позивач - [PERSON] , та треті особи у справі - [PERSON] та [PERSON] (пункти 1.2., 1.3. Статуту). Частка засновника - голови ФГ [PERSON] складає 50% залишкової балансової вартості основних засобів згідно балансового звіту за 2003 рік (п. 4.4.1. Статуту). Частка членів ФГ складає: [PERSON] 50% залишкової балансової вартості основних засобів згідно балансового звіту за 2003 рік; [PERSON] 100,00 грн.; [PERSON] 100,00 грн.; [PERSON] 100,00 грн. (п. 4.4.2. Статуту). [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] від 23.06.2010 року. Відповідно до витягів з ЄДРЮОФОП станом на час звернення до суду та станом на дату смерті [PERSON] ( [INFO] ) розмір статутного капіталу ФГ «ЗАГРАВА» та часток учасників (членів) становить 0,00, тобто розмір часток не визначено. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, при цьому у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268-1270 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.03.1977 року, батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до матеріалів спадкової справи № 235/2010, заведеної до майна померлого [INFO] [PERSON] , єдиним спадкоємцем після його смерті є його син позивач у справі [PERSON] , який звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, та якому були видані свідоцтва про право на спадщину за законом на належне померлому рухоме та нерухоме майно. Інші спадкоємці, зокрема донька померлого [PERSON] - [PERSON] та його дружина - [PERSON] , своїми заявами, поданими до Новоодеської державної нотаріальної контори 12.08.2010 року, відмовилися від належних їм часток на прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину на майнові права члена фермерського господарства «ЗАГРАВА» (код ЄДРПОУ 19283377), які належали [PERSON] , який помер [INFO] , не видавалося. Згідно ст. 191 ЦК України, підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності. До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 19 Закону України «Про фермерське господарство» визначено, що до складу майна фермерського господарства (складеного капіталу) можуть входити: будівлі, споруди, облаштування, матеріальні цінності, цінні папери, продукція, вироблена господарством в результаті господарської діяльності, одержані доходи, інше майно, набуте на підставах, що не заборонені законом, право користування землею, водою та іншими природними ресурсами, будівлями, спорудами, обладнанням, а також інші майнові права (в тому числі на інтелектуальну власність), грошові кошти, які передаються членами фермерського господарства до його складеного капіталу. Статтею 23 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У постанові від 21 січня 2020 року у справі № 908/2606/18 Велика Палата Верховного Суду вже виснувала про можливість застосування до правовідносин, які виникають у зв`язку з діяльністю фермерських господарств, приписів законодавства, що регулюють діяльність товариств з обмеженою відповідальністю, у випадку, якщо спірні правовідносини не врегульовані статутом або Законом № 973-IV. На час виникнення спірних правовідносин діяв Закон України «Про господарські товариства», який у статті 55 передбачав, що у зв`язку зі смертю громадянина-учасника товариства, спадкоємці мали переважне право вступу до цього товариства. У разі відмови спадкоємця від вступу до товариства з обмеженою відповідальністю або відмові товариства у прийнятті до нього спадкоємця йому видавалася у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала спадкодавцю, і вартість якої визначалася на день смерті учасника. Оскільки позивач був членом ФГ «ЗАГРАВА», в якого немає сформованого статутного капіталу, не відмовлявся від вступу до цього господарства, як і йому не відмовляло у цьому останнє, то визнання за позивачем в порядку спадкування після смерті батька прав члена ФГ «ЗАГРАВА» є ефективним способом захисту його прав як спадкоємця [PERSON] . Аналогічні висновки викладені і у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.06.2020 року у справі № 179/1043/16-ц, в якій, серед іншого констатовано, що 17 червня 2018 року набрав чинності Закон України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» від 6 лютого 2018 року. Згідно зі статтею 23 цього Закону у разі смерті учасника товариства його частка переходить до спадкоємця без згоди учасників товариства . Отже, за наявності у фермерського господарства статутного (складеного) капіталу з розподілом часток між його членами спадкоємці засновника (члена) фермерського господарства спадкують відповідні права засновника (члена), якому належала відповідна частка у статутному (складеному) капіталі. Відтак, враховуючи те, що згідно статуту ФГ «ЗАГРАВА» частка спадкодавця складає 50%, а згідно даних ЄДРЮООФОП розмір статутного капіталу та часток учасників (членів) становить 0,00, і те, що успадкування фермерського господарства, як цілісного майнового комплексу, або його частини, полягає не в спадкуванні права на участь, а в спадкуванні права на частку в статутному (складеному) капіталі, оскільки право на участь нерозривно пов`язане з особою спадкодавця і належить до прав та обов`язків, які не входять до складу спадщини та залежить від кола учасників фермерського господарства, суд вважає доведеним неможливість визначення складу спадкового майна. А оскільки участь спадкодавця у створенні господарства належить до прав та обов`язків, які відповідно до норм ЦК України не входять до складу спадщини, відтак, позивач не може захистити свої спадкові права на майнові права члена фермерського господарства інакше, аніж в судовому порядку. Право позивача на спадщину підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Таким чином, суд вважає, що є встановлені законні підстави задовольнити позов і визнати за позивачем в порядку спадкування за законом право на майнові права члена фермерського господарства «ЗАГРАВА» (код ЄДРПОУ 19283377), які належали [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved