Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулося в суд із позовом до [PERSON] , просить стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.04.2014 у розмірі 66711,81 грн. Позов мотивовано тим, що [PERSON] звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву № б/н від 11.04.2014 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms. На підставі вищевказаної анкети-заяви Відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 57 000.00 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту Відповідач отримав кредитну картку № [NUMBER] , строку дії - 11/17. Після отримання картки відповідач здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи, що свідчить про укладення кредитного договору. Після спливу строку дії першої картки Відповідач додатково отримав наступні карти, остання - строком дії до 08/27. В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки на 40,8 % річних. Далі у процесі користування рахунком 28.08.2021 Відповідачем підписано Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (копія додається до позовної заяви), на підставі якої погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». При цьому, на момент підписання зазначеної вище Заяви відповідач мав заборгованість. Починаючи з 28.08.2021 відсотки нараховувалися відповідно до підписаної Відповідачем Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а саме згідно п. 1.3 у розмірі 40,8%. При цьому за погодженою ставкою Банком нараховано відсотків у розмірі 13 134,01 грн. Відповідач станом на 15.10.2025 має заборгованість - 66 711,81 грн, яка складається з: - 53 577,8 грн - заборгованість за тілом кредиту, 13 134,01 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.11.2025 відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений, шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації останнього та розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не подавав. На підставі вимог статтей 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Розглянувши справу, судом досліджено такі докази та встановлено такі обставини. [PERSON] 11.04.2014 підписав Анкету-заяву № б/н від 11.04.2014 та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК». На підставі вищевказаної анкети-заяви відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 57 000.00 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку та Випискою по рахунку. Згідно Довідки про видані картки Відповідач отримав кредитну картку номер - [NUMBER] , строк дії - 01/14, тип - Універсальна WORLD. В подальшому [PERSON] отримав наступні картки: кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 01/20, тип - Універсальна WORLD; кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 01/22, тип - Універсальна GOLD; кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 02/22, тип - Універсальна WORLD; кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 04/25, тип - Універсальна GOLD; кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 07/25, тип - Універсальна GOLD; кредитна картка номер - [NUMBER] , строк дії - 08/27 , тип - Універсальна GOLD. Відповідач 28.08.2021 підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком, зокрема, відсотки згідно п. 1.3 у розмірі 40,8%. Відповідно до розрахунку позивача, станом на 15.10.2025 заборгованість [PERSON] становить 66 711,81 грн, яка складається з: 53 577,80 грн - заборгованість за тілом кредиту, 13 134,01 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Дослідивши докази, суд доходить такого висновку. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку ПАТ КБ Приватбанк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Як встановлено судом [PERSON] 11.04.2014 підписав Анкету-заяву № б/н від 11.04.2014 про приєднався до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК». Також, відповідач 28.08.2021 підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі якої погоджені інші суттєві умови користування кредитним рахунком, зокрема, відсотки згідно п. 1.3 у розмірі 40,8%. Отже, матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг. Як вбачається із виписки про рух коштів по рахунку, відповідач активно користувався рахунком, здійснював з нього платежі, що на переконання суду свідчить про те, що відповідач безсумнівно розумів зміст та характер надаваних йому банківських послуг, бо тривалий час користувався наданим йому кредитним лімітом, здійснюючи використання наданих кредитних коштів для задоволення власних потреб. Отже, встановлені обставини справи щодо руху коштів по картці свідчать про те, що останній був обізнаний про списання відсотків, оскільки зазначені відомості є у її вільному електронному доступі. У свою чергу, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Відповідно до п.п. 5, 30, 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75, бухгалтерський облік ведеться безперервно з часу реєстрації банку до його ліквідації. Банк самостійно визначає систему організації операційної діяльності залежно від його структури, обсягів та видів банківських операцій, кількості працюючих, розвитку інформаційних технологій. Банк самостійно розробляє технології здійснення банківських операцій. Оброблення інформації про операції та її зберігання мають виконуватися на серверах та/або іншій комп`ютерній техніці, які/яка повинні/а фізично розташовуватися на території України, за винятком збереження резервних копій, захищених із використанням відповідних засобів технічного та/або криптографічного захисту, а виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. У постанові Верховного Суду від 25.05.2021 у справі №554/4300/16 зазначено, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто, виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами існування заборгованості за кредитним договором. Отже, надані банком виписка про рух коштів по картці відповідача та розрахунок заборгованості є належними доказами, які підтверджують розмір заборгованості за кредитним договором, оскільки містять детальний розпис нарахованої заборгованості за кредитним договором, дати здійснення платежів боржником, кількість днів, за які нарахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом, дати нарахування складових загальної заборгованості за кредитом. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] користувався наданими йому позивачем кредитними коштами та частково сплачувала заборгованість, однак належним чином не виконував взятих на себе зобов`язань, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором. Виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідача відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості (висновки ВС у постанові від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18). Відповідно до розрахунку позивача, станом на 15.10.2025 заборгованість [PERSON] становить 66 711,81 грн, яка складається з: 53 577,80 грн - заборгованість за тілом кредиту, 13 134,01 грн - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідачем не надано суду будь-яких належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження іншої суми заборгованості або ж її відсутності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд доходить висновку, що мають місце порушення відповідачем майнових прав позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення із [PERSON] в користь банку заборгованості по кредитному договору на загальну суму 66 711,81 грн. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача необхідно стягнути 2422,40 гривень судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved