Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УСГ» (далі ПАТ «СК «УСГ»») звернулося до Слобідського районного суду міста Харкова позовною заявою до [PERSON] , в якій просило стягнути з останньої суму сплаченого страхового відшкодування в рзмірі 8 768,54 грн. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 20.04.2025 року мала місце дорожньо - транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Toyota Camry» д.н.з. « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen Passat» д.н.з. « [NUMBER] ». Постановою Слобідського районного суду м. Харкова від 22.05.2025 року відповідача визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. На момент ДТП цивільно правова відповідальність власника автомобіля «Toyota Camry» д.н.з. « [NUMBER] » була застрахована в ПАТ «СК «УСГ» полісом обов`язкового страхування № ЕР-223352909. Власник пошкодженого транспортного засобу «Volkswagen Passat» д.н.з. « [NUMBER] » звернувся до ПАТ «СК «УСГ» із заявою про виплату страхового відшкодування, яка була розглянута, та відповідно було здійснено виплату страхового відшкодування. Оскільки відповідач після скоєння ДТП самовільно залишив місце пригоди, то відповідно до чинного законодавства зобов`язаний сплатити на користь ПАТ «СК «УСГ» суму сплаченого позивачем страхового відшкодування. Посилаючись на вказані обставини позивач просить стягнути з відповідача вищевказані витрати. Ухвалою суду від 18.12.2025 року провадження у справі було відкрито, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно зі ст. 274 ЦПК України дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала в повному обсязі, зазначила, що дійсно скоїла ДТП та залишили місце пригоди. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, заслухавши вступне слово відповідача, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.04.2025 року о 19 годині 36 хвилин, [PERSON] керуючи транспортним засобом «Toyota Camry» д.н.з. « [NUMBER] », по пр-ту Героїв Харкова, 118 в м. Харкові, не була уважною за кермом, не обрала безпечної швидкості руху, та не дотрималась безпечної дистанції, в результаті чого здійснила зіткнення з транспортним засобом «Volkswagen Passat» д.н.з. « [NUMBER] » під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, що призвело до матеріальних збитків. Крім того, [PERSON] після ДТП залишила з невідомих причин місце пригоди. Так, своїми діями [PERSON] , порушила п. 2.10-А, 2.3.б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Toyota Camry» д.н.з. « [NUMBER] » була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс № ЕР-223352909. Постановою Слобідського районного суду м. Харкова від 22.05.2025 року відповідача визнано винною в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 КУпАП, та застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 грн. Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається із заяви потерпілої [PERSON] від 25.04.2025 року, остання своєчасно звернулася до ПАТ «СК «УСГ» з повідомленням про ДТП та заявою про виплату страхового відшкодування. Вартість відновлювальних робіт транспортного засобу «Volkswagen Passat» д.н.з. « [NUMBER] » в загальному розмірі становить 8 768,54 грн., що підтверджується ремонтною калькуляцією від 28.04.2025 № ОСЦВ-6894. Відповідно до протоколу узгодження про розмір страхового відшкодування від 29.04.2025, розрахунку суми страхового відшкодування від 06.05.2025, страхового акту № ОСЦВ-6894 від 06.05.2025, між ПАТ «СК «УСГ» та потерпілою [PERSON] було погоджено суму страхового відшкодування в розмірі 8 768,54 грн. З платіжного доручення від 07.05.2025 № 68234 вбачається, що ПАТ «СК «УСГ» сплатило [PERSON] страхове відшкодування згідно акту № ОСЦВ-6894 від 06.05.2025 року в розмірі 8 768,54 грн. Відповідно до ч.ч.1-2 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно п.1 ч.1ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. За вимогами ст.1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За правилом п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За приписами ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (стаття 993 ЦК України). У разі наявності юридичних фактів, передбачених статтею 993 ЦК України, відбувається перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика (суброгація). Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: від потерпілого (страхувальника) переходить страховику право вимоги до особи, відповідальної за завдання шкоди. Страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває права кредитора в частині фактичних витрат. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик. Вживання терміну «перехід» означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика. Відповідно підпункту в) пункту 1 частини 1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Страховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до особи, якщо така особа після дорожньо-транспортної пригоди за її участю самовільно залишила місце дорожньо-транспортної пригоди (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 31 цього Закону) чи відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції, або така особа до проведення зазначеного огляду вжила алкоголь, наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги, а також лікарські засоби (лікарські препарати), виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником) В процесі розгляду даної справи встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за договором обов`язкового страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків потерпілій особі у повному обсязі. Таким чином, враховуючи вищевказані обставини, зокрема, визнання відповідачем позову, суд не вбачає підстав для не прийняття визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання не порушує закон або права, свободи чи інтереси інших осіб, та приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі доказів. На підставі ст. 141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 028,00 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved