Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з заявоюпро оголошення фізичної особи померлою, в якій просить суд оголосити [PERSON] , [INFO] , громадянина України, померлим, визнавши дату його смерті [INFO] , місце смерті - Україна, Сумська область, Сумський район, с. Басівка під час виконання бойового завдання за призначенням в ході ведення бойових дій. Заяву обгрунтовує тим, що вона є рідною матір`ю [PERSON] , [INFO] . Первісно в березні 2025 року згідно сповіщення сім`ї від військової частини [NUMBER] , йшлося про зникнення безвісти старшого матроса [PERSON] . [INFO] 29.03.2025 [INFO] отримано засобами СЕДО за вих. № 676/2580 від 29.03.2025. вх. № 1325 від 29.03.2025, ще одне сповіщення №2211 від військової частини [NUMBER] в якому йдеться про загибель старшого матроса [PERSON] , статус був змінено військовою частиною на підставі надісланого Акту про настання смерті, вих. № 3640/окп від 27.03.2023. Згідно інформації з Акту про настання смерті, стає відомо що старший матрос [PERSON] , загинув [INFO] близько 11:30 в районі населеного пункту Басівка Сумської області, під час ведення оборонного бою внаслідок отриманих поранень несумісних з життям в результаті стрілецького бою з противником, що засвідчено підписами чотирьох військовослужбовців військової частини (включно з безпосереднім командиром підрозділу) та затверджений командиром військової частини [NUMBER] . Оригінал цього Акту настання смерті знаходиться у матері [PERSON] . 05.11.2025 [INFO] знову отримує від військової частини [NUMBER] супровідний лист № 676/10234 від 05.11.2025. вх.4062 від 05.11.2025 та із ним сповіщення №2025 від 04.11.2025 в якому знову змінюється статус з загиблого на зниклого безвісти. В супровідному листі зазначено що станом на 04.11.2025 місце перебування тіла старшого матроса [PERSON] невідоме, що ставить під сумнів факт його смерті. Це формулювання суперечить раніше затвердженому Акту про настання смерті. В той же час з письмового пояснення [PERSON] , який проходить військову службу у В/Ч [NUMBER] вбачається: «23.03.2025 приблизно о 08.00 під час ведення оборонного бою в населеному пункті Басівка, Сумської області, знаходячись на потрапили під вплив ворожих дронів та 120мм міномету противника. Закріпившись на позиції противник намагався вибити нас не тільки фугасними та осколковими боєприпасами, а ще застосовуючи хімічні та запалювальні боєприпаси що призвело до пожежі будівлі де знаходилося через постійневедення аеророзвідки та вогневого впливу противником перемісти особовий склад до підвалу призвело до його загибелі. Мною було прийнято рішення перемістити особовий склад на запасну позицію що знаходилася в цілій будівлі. На переміщення нам ввімкнули засоби РЕБ що не призвели до повного подавлення дронів через те, що багато дронів на оптоволокні. Переміщення до запасної позиції здійснювалося в наступному порядку 1-й я, 2-й старший матрос [PERSON] , [ADDRESS] матрос [PERSON] , [ADDRESS] матрос [PERSON] , [PERSON] старший матрос [PERSON] . Під час підходу до будівлі де мала бути запасна позиція з вікон будівлі почалася стрільба по нам, під час чого загинув старший матрос [PERSON] . Під час ведення стрілецького бою я з тілом старшого матроса кротова [PERSON] залишився відрізаним від свого особового складу стрілецьким вогнем противника та впливо ворожих дронів що продовжували нас атакувати. Особовий склад що був відрізаний від нас продовжував вести вогонь на подавлення противника, але через брак вогневої потужності та тяжкий стан особового складу що був поранений до цих подій не зміг подавити вогонь противника. Знаходячись біля тіла старшого матрос [PERSON] по нам був постійний вогневий вплив стрілецької зброї противника та дронів противника евакуювати тіло загиблого не вдалося. Перебігши під вогнем противника мені вдалося об єднатися зі своїм особовим складом та з метою недопущення подальших втрат серед особового складу мною був віддано наказ про переміщення особового складу до подальшого укриття. Через постійний вогневий вплив противника тіло загиблого старшогоматроса [PERSON] евакуювати не вдалося.» З письмового пояснення [PERSON] , який проходить військову службу у В/Ч [NUMBER] вбачається: «23.03.2025 приблизно о 08.00 під час ведення оборонного бою в населеному пункті Басівка, Сумської області, знаходячись на СП «КОКОС» потрапили під вплив ворожих дронів та 120мм міномету противника. Знаходячись в будівлі на СП «КОКОС» під час одного із ударів дроном противника відбувся підпал будівлі де ми знаходилися. Нам був віддано наказ командиром роти лейтенантом [PERSON] на переміщення на запасну позицію. В похідному порядку я був 4-й. Під час переміщення ми знаходилися під постійним вогневим впливом дронів противника. При підході до будівлі де мала бути запасна позиція, по нам відкрився вогонь із будівлі під час чого загинув старший матрос [PERSON] . Вогневий вплив противника розділив нас, я залишився разом з матросом [PERSON] та старшим матросом [PERSON] , а командир разом з тілом загиблого [PERSON] . Під час цього ми намагалися подавити, противника що вів вогонь по нам та загиблому [PERSON] , але через брак вогневої міці, вплив дронів противника та поранень та контузій які ми отримали раніше нам не вдалося створити перевагу та подавити противника для евакуації Кротова. Дочекавшись командира ми отримали від нього наказ на переміщення ш укриття. Весь час ми знаходилися під впливом ворожих дронів та мінометів противника що не дало змоги евакуювати тіло загиблого [PERSON] ». Тобто, з наведеного вбачається, що [PERSON] отримав поранення несумісні з життям та загунув, однак через неможливість свого часу вивезення тіла та проведення обов`язкової експертизи ДНК, на сьогоднішній день його статус з загублиго змінено на безвісно відсутній. Оголошення [PERSON] померлим заявниці потрібно для отримання одноразової грошової допомоги за загиблим сином, що передбачено постановою КМУ №168 від 28.02.2022 року. Ухвалою суду від 02.12.2025 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду за загальними правилами, за винятком положень щодо змагальності і меж судового розгляду. 22.12.2025 через систему «Електронний суд» представник Міністерства оборони України надіслав до суд пояснення по справі, в якому вказав, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом. Такий правовий висновок у своїй постанові 11 грудня 2024 року у справі 755/11021/22 виклала Велика Палата Верховного Суду, який відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України є обов`язковим для врахування при вирішенні справи. Також, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, на теперішній час зазначений наказ з 20.03.2025 втратив свою чинність. 20.03.2025 року набув чинність наказ Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року № 376. Населений пункт Басівка Сумської області відсутній в переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Заявниця та її представник у судовому засіданні вимоги викладені у заяві підтримали та додатково пояснили, що враховуючи конкретні обставини справи, в даному випадку загибелі військовослужбовця [INFO] під час виконання завдань забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, що підтверджуються належними та допустимими доказами, дають підставу припускати що [PERSON] є померлим. Заінтересовані особи: [PERSON] та [PERSON] не заперечували проти задоволення заяви. Представник заінтересованої особи Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи без участі не надав. Суд, розглянувши заяву в межах заявлених вимог, заслухавши заявницю, її представника, вивчивши та дослідивши докази у цивільній справі, приходить до висновку про обгрунтованість заяви та визнання її такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом та належними доказами підтверджено наступне. [PERSON] , [INFO] , є рідною матір`ю померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 12.08.1981 року Орджонікідзевським ЗАГС м. Запоріжжя. Починаючи з 1988 року померлий [PERSON] був зареєстрований та фактично проживав за адресою: [ADDRESS] . 27.03.2025 року [PERSON] отримала Сповіщення сім`ї №48 від 27.03.2025, яким їй було зі скорботою сповіщено про те, що її син, старший матрос [PERSON] , [INFO] , снайпер (2 категорії) відділення снайперів взводу снайперів роти снайперів в/ч [NUMBER] під час виконання бойового завдання з відсічі та стримуванні збройної агресії РФ проти України, внаслідок стрілецького бою з противником, зник безвісті 23.03.2025 в районі населеного пункту Басівка Сумської області. 31.03.2025 року [PERSON] отримала Сповіщення сім`ї №49, яким їй було зі скорботою сповіщено про те, що її син, старший матрос [PERSON] , [INFO] , снайпер (2 категорії) відділення снайперів взводу снайперів роти снайперів в/ч [NUMBER] , відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, під час виконання бойового завдання внаслідок стрілецького бою з противником, [INFO] загинув в районі населеного пункту Басівка Сумської області. Згідно акту настання смерті від 27.03.2025, який підписаний лейтенантом [PERSON] , старшим матросом [PERSON] , матросом [PERSON] і матросом [PERSON] , які засвідчили, що снайпер (2 категорії) відділення снайперів взводу снайперів роти снайперів в/ч [NUMBER] старший матрос [PERSON] загинув [INFO] близько 11.30 в районі населеного пункту Басівка Сумської області під час ведення оборонного бою внаслідок отриманих поранень несумісних із життям в результаті стрілецького бою з противником. 23.06.2025 рішенням командира військової частини [NUMBER] полковника [PERSON] за результатами службового розслідування за фактом зникнення безвісті старшого матроса [PERSON] вважається зниклим безвісті старший матрос [PERSON] , що пов`язане із захистом Батьківщини. Згідно письмових пояснень [PERSON] , який проходить військову службу у В/Ч [NUMBER] вбачається, що 23.03.2025 приблизно о 08.00 під час ведення оборонного бою в населеному пункті Басівка, Сумської області, вони потрапили під вплив ворожих дронів та 120мм міномету противника. Закріпившись на позиції противник намагався вибити їх не тільки фугасними та осколковими боєприпасами, а ще застосовуючи хімічні та запалювальні боєприпаси що призвело до пожежі будівлі, через постійне ведення аеророзвідки та вогневого впливу противником перемісти особовий склад до підвалу. Ним було прийнято рішення перемістити особовий склад на запасну позицію що знаходилася в цілій будівлі. На переміщення їм ввімкнули засоби РЕБ що не призвели до повного подавлення дронів через те, що багато дронів на оптоволокні. Переміщення до запасної позиції здійснювалося в наступному порядку 1-й я, 2-й старший матрос [PERSON] , [ADDRESS] матрос [PERSON] , [ADDRESS] матрос [PERSON] , [PERSON] старший матрос [PERSON] . Під час підходу до будівлі де мала бути запасна позиція з вікон будівлі почалася стрільба по ним, під час чого загинув старший матрос [PERSON] . Під час ведення стрілецького бою, тіло старшого матроса [PERSON] залишилося відрізаним від свого особового складу стрілецьким вогнем противника та впливу ворожих дронів що продовжували їх атакувати. Особовий склад що був відрізаний від нас продовжував вести вогонь на подавлення противника, але через брак вогневої потужності та тяжкий стан особового складу, не зміг подавити вогонь противника. Знаходячись біля тіла старшого матрос [PERSON] по нам був постійний вогневий вплив стрілецької зброї противника та дронів противника евакуювати тіло загиблого не вдалося. Перебігши під вогнем противника йому вдалося об єднатися зі своїм особовим складом та з метою недопущення подальших втрат серед особового складу ним був віддано наказ про переміщення особового складу до подальшого укриття. Через постійний вогневий вплив противника тіло загиблого старшого матроса [PERSON] евакуювати не вдалося. Згідно письмових пояснень [PERSON] , який проходить військову службу у В/Ч [NUMBER] вбачається, що 23.03.2025 приблизно о 08.00 під час ведення оборонного бою в населеному пункті Басівка, Сумської області, знаходячись на СП «КОКОС» потрапили під вплив ворожих дронів та 120мм міномету противника. Знаходячись в будівлі на СП «КОКОС» під час одного із ударів дроном противника відбувся підпал будівлі де вони знаходилися. Їм був віддано наказ командиром роти лейтенантом [PERSON] на переміщення на запасну позицію. В похідному порядку він був 4-й. Під час переміщення вони знаходилися під постійним вогневим впливом дронів противника. При підході до будівлі де мала бути запасна позиція, по ним відкрився вогонь із будівлі під час чого загинув старший матрос [PERSON] . Вогневий вплив противника розділив їх, він залишився разом з матросом [PERSON] та старшим матросом [PERSON] , а командир разом з тілом загиблого [PERSON] . Під час цього вони намагалися подавити противника, що вів вогонь по ним та загиблому [PERSON] , але через брак вогневої міці, вплив дронів противника та поранень та контузій які вони отримали раніше, їм не вдалося створити перевагу та подавити противника для евакуації Кротова. Дочекавшись командира вони отримали від нього наказ на переміщення в укриття. Весь час вони знаходилися під впливом ворожих дронів та мінометів противника, що не дало змоги евакуювати тіло загиблого [PERSON] . З вищенаведених підстав, [PERSON] з 23.03.2025 року вважається зниклим безвісті. Причинами та умовами, що сприяли зникненню безвісти за особливих обставин солдата [PERSON] є збройна агресія російської федерації, протидія штурмовим та оборонним діям сил противника. Статтею 43 Цивільного кодексу України визначено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до статей 305, 306 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. У заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. У той же час частиною другою першою статті 46 ЦК України, у редакції станом на час винесення судових рішень, визначено, що фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи зі змісту положень статтей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, у випадку, якщо особа, яка несла військову службу, пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, зокрема внаслідок вогневого впливу під час проведення бойових дій, такі обставини можуть виступати підставою для оголошення судом особи померлою на підставі частини другої статті 46 ЦК України, а не визнання фізичної особи безвісно відсутньою (про яку немає відомостей про місце її перебування в місці її постійного проживання) на підставі частини першої статті 43 ЦК України. Тлумачення частини першої та другої статті 46 ЦК України свідчить, що цивільним законодавством передбачалося декілька підстав для оголошення фізичної особи померлою: по-перше, тривала безвісна відсутність, тобто якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; по-друге, особа пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, якщо у місці постійного проживання фізичної особи немає відомостей про місце її перебування протягом шести місяців; по-третє, за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру фізична особа може бути оголошена судом померлою протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру; по-четверте, якщо особа пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, в такому випадку вона може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. При цьому, суду надано право оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців (постанова Верховного Суду від 11.04.2019 року у справі №490/342/17). Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, а саме: отримання виплат передбачених законодавством, оформлення спадщини. Враховуючи те, що воєнні дії на території України тривають, відлік встановленого шестимісячного строку відповідно ще не розпочався суд вважає за необхідне зазначити наступе: Постанова КЦС ВС від 26 лютого 2024 року у справі № 686/9938/23 громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Оголошення судом громадянина померлим усуває невизначеність у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Отже, Верховний Суд виходив із того, що існують достатні підстави, що підтверджені належними доказами, для оголошення особи загиблою під час виконання військового обов`язку по захисту держави України у російсько-українській війні від дня вірогідної смерті. Крім того, Верховний Суд зазначив, що з урахуванням конкретних обставин справи, оголошення особи померлою можливе і після спливу шести місяців з дня настання відповідної події. В ході судового розгляду достемено доведений факт загибелі [PERSON] , [INFO] [INFO] під час виконання бойового завдання. Отже, шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, слід обраховувати з моменту настання події, тобто з 23.03.2025 року, а не з моменту закінчення дії воєнного стану на території держави. Аналізуючи норми права, суд вважає, що підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2024 року у справі № 755/11021/22, дійшла таких висновків, що під час визначення моменту для початку відліку шестимісячного строку, встановленого реченням другим частини другої статті 46 ЦК України, суд повинен враховувати соціальний контекст та засаду справедливості. Оскільки в умовах російської агресії, яка триває на території України, ситуація в країні залишається недостатньо стабільною, будь-які правові рішення повинні бути чутливими до складних життєвих обставин, у яких опинилися люди. Відрахування шестимісячного строку з дня припинення або скасування воєнного стану чи закінчення воєнних дій, збройного конфлікту було б непропорційним обмеженням прав та інтересів значної кількості цивільних осіб, членів сімей Захисників і Захисниць України. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що у частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України. Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою. Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом. Також у цій постанові ВП ВС наголосила на тому, що конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року № 309 (далі Наказ № 309). Згідно із цим Переліком с. Басівка Сумського району Сумської області є тимчасово окупованою російською федерацією території України. Офіційно визнаний зниклим безвісти [PERSON] з 23.03.2025 року, тобто шестимісячний строк для звернення до суду дотримано заявницею. У суду також не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених заявницею у заяві. Таким чином, у судовому засіданні було достовірно встановлено, що вимоги заяви є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Разом з тим, суд роз`яснює, що відповідно до норм ч. 1 ст. 309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Outcome: approved