Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визнання права власності на спадщину. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що відповідно до паспорта громадянина України позивач вказана як - [PERSON] . Згідно свідоцтва про шлюб, виданого повторного, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 21.10.1969 року зареєстрували шлюб. [INFO] помер [PERSON] . Оскільки у свідоцтві про його смерть вказаний [PERSON] , то позивач звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , який помер [INFO] і [PERSON] , [INFO] були чоловіком і дружиною відповідно. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 06.11.2025 року вказаний факт був встановлений відповідним рішенням. Заповітів за життя [PERSON] не складав і спадкування відбувалось за законом. Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки загальною площею 2,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області (земельна ділянка площею 0,9534 га з кадастровим номером 5122310100:01:003:0356 та земельна ділянка площею 1,8765 га з кадастровим номером 5122310100:01:003:0357), згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 296492, виданого 13.06.2005 року (копія додається). Після смерті [PERSON] спадщину позивач прийняла як спадкоємець першої черги, а саме як дружина померлого, оскільки інший спадкоємець першої черги, спільний син - [PERSON] помер раніше, а саме [INFO] . Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась, однак оформити спадщину в нотаріальному порядку позивач не може через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд: -визнати за [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право власності на земельну ділянку загальною площею 2,83 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області (земельна ділянка площею 0,9534 га з кадастровим номером 5122310100:01:003:0356 та земельна ділянка площею 1,8765 га з кадастровим номером 5122310100:01:003:0357), відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 296492, виданого 13.06.2005 року в порядку спадкування після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась. Представник позивача [PERSON] , в судове засыдання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача. Представник відповідача, Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в підготовче судове засідання не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням відповідачем позову та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Шлюб [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований 21.10.1969 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), що підтверджується свідоцтвом про шлюб повторно виданим 02.10.2025 року, актовий запис № 261. Відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 296492, виданого 13.06.2005 року Кілійською районною державною адміністрацією вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Одеської області від 22.11.2004 року № 699 є власником земельної ділянки площею 2, 83 га (земельна ділянка площею 0,9534 га з кадастровим номером 5122310100:01:003:0356 та земельна ділянка площею 1,8765 га з кадастровим номером 5122310100:01:003:0357) у межах згідно з планом, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області. Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 06.08.2013 року Кілійським РС ГУ ДМС України в Одеській області вбачається, що особа значиться в ньому як [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 10.12.2025 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 315 від 25.09.1970 року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 10.12.2025 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 514 від 21.11.2023 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , повторно виданого 23.05.2025 року Кілійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вбачається, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис № 236 від 23.05.2025 року. Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 06.11.2025 року по справі № 502/2135/25, заяву [PERSON] задоволено, встановлено факт, що [PERSON] , який помер [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , були чоловіком та дружиною до моменту смерті першого. Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 83575464 від 11.21.2025 року та Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину № 83575395 від 11.12.2025 року вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] спадкова справа ен відкривалась, заповіти за життя спадкодавця не складалась. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документи, позбавлений можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, відповідно її право на спадщину підлягають судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved