Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

У травні 2023 року позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 02 грудня 2020 року ПрАТ «СК «Універсальна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту 3111/296/009335, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Renault», д.н.з. [NUMBER] . 03 вересня 2021 року о 21 годині 15 хвилин на а/д Н-07, 32 км, відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Renault», д.н.з. [NUMBER] та транспортного засобу «Skoda» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] .. Внаслідок вищевказаної ДТП транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до постанови Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2021 року по справі №361/8200/21 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність транспортного засобу «Skoda» д.н.з. [NUMBER] була застрахована полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № АТ/0329284. За заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернувся страхувальник та надав всі необхідні документи. На підставі наданої заяви та документів було складено страховий акт та розрахований розмір страхового відшкодування, який складає 143 577,00 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом обов`язкового страхування, то ПрАТ «СК «Універсальна» було виплачено страхове відшкодування у розмірі 125 540,00 грн. страховиком відповідача. Як зазначає позивач, різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням становить 18 037,00 грн., та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У зв`язку із вищевказаним, представник позивача ПрАТ «СК «Універсальна» просив стягнути з [PERSON] суму завданих збитків в порядку регресу в сумі 18 037,00 грн. та 2 684,00 грн. судового збору. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчка А.Я. від 12 травня 2023 року відкрито позовне провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Згідно розпорядження керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутної Н.О. щодо повторного автоматичного розподілу справи № 139 від 15 січня 2025 року та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 16 січня 2025 року, який проведений відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, дану справу передано для розгляду судді Фінагеєвій І.О. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 січня 2025 року прийнято до провадження цивільну справу та призначено судове засідання. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином. У позовній заяві просив проводити розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними у справі доказами. Позовні вимоги підтримав та проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив, судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач на адресу суду відзиву на позовну заяву не подав, причини неможливості подати відзив суду не повідомив. Ухвалу суду про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками не отримав, вказана кореспонденція повернулася на адресу суду з відміткою працівника поштового зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою». Будь-яких заяв, клопотань станом на час прийняття рішення до суду не надходило. У зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд, враховуючи вимоги ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за № 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 02 грудня 2020 року ПрАТ «СК «Універсальна» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту 3111/296/009335, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Renault», д.н.з. [NUMBER] . 03 вересня 2021 року о 21-15 год. на 32 км а/д Київ-Суми с.Красилівка в напрямку с.Гоголів водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Шкода» номерний знак [NUMBER] під час руху не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем Renault Megane, д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду в попутному напрямку, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. В результаті дорожньо-транспортної пригоди вище вказані автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги п.13.1. Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно зі ст. 124 КУпАП. Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 жовтня 2021 року у справі №361/8200/21 [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи наявність договору добровільного страхування наземного транспортного засобу, власник пошкодженого ТЗ «Renault Megane» д.н.з. [NUMBER] звернувся із повідомленням про ДТП. З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ «Renault Megane» д.н.з. [NUMBER] , було проведено його огляд, про що складено акт огляду ТЗ (дефектна відомість) та ремонтну калькуляцію №ARM0108771 від 19 вересня 2021 року, відповідно до якого вартість ремонту ТЗ «Renault Megane» д.н.з. [NUMBER] склала 148 037,00 грн. Внаслідок цього позивачем, на підставі отриманих документів та заяви про страхове відшкодування від власника, затверджено страховий акт № 108843/1 від 02 грудня 2020 року на суму 143 577,00 грн., яку було виплачено, що підтверджується платіжною інструкцією №15817 від 27 вересня 2021 року. 21 вересня 2022 року ПрАТ «СК «Універсальна» направило [PERSON] претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу з вимогою сплатити різницю між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням, що становить 18 037,00 грн. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2019 року в справі № 359/2309/17 вказав, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду та застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки ч.1 визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до ч. 3 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено ч. 2 ст. 77 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України» та від 28.10. 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії»). Враховуючи, що вина відповідача [PERSON] , у вчиненні ДТП встановлена, на нього покладається обов`язок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди потерпілій стороні. Таким чином, [PERSON] має сплатити на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» суму завданих збитків в порядку регресу в розмірі 18 037,00 грн. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved