Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Позивач звернулася до Яготинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві вказала, що сторони зареєстрували шлюб у відділі запису актів громадського стану м. Нікополя Дніпропетровської області, актовий запис № 1565, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] (від 25.11.1981 року). Від шлюбу спільних малолітніх/неповнолітніх дітей не мають. Наразі між позивачкою та відповідачем склалися неприязні стосунки, відсутнє взаєморозуміння та спільні інтереси, що призвело до фактичного припинення між нами шлюбних відносин. Більше ніж рік, перестали проживати однією сім?єю: ведуть окремий побут та окремі бюджети, а тому збереження шлюбу стало суперечити нашим інтересам. На пропозиції позивачки щодо подачі спільної заяви про розірвання шлюбу до органів державної реєстрації актів цивільного стану, відповідач категорично відмовляється це зробити. Позивачка переконана, що подальше спільне життя з відповідачем є неможливим, тому доцільне припинити і юридичний зв?язок між нами шляхом розірвання шлюбу в судовому порядку. Будь-якого примирення між позивачем та відповідачем, за вказаних обставин, бути не може. Подальше спільне життя з відповідачем, як подружжя, і збереження шлюбу, суперечило б інтересам позивачки. А також після розірвання шлюбу позивачка просила відновити їй дошлюбне прізвище " [PERSON] ". Позивачка подала заяву про розгляд справи в її відсутність, вимоги позову підтримала. Відповідач подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу у свою відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, враховуючи, що в справі є достатньо доказів для її заочного розгляду, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, в судовому засіданні з копій паспорта, свідоцтва про шлюб встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.11.1981 року у відділі запису актів громадянського стану м. Нікополя Дніпропетровської області, актовий запис № 1565 (про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 25.11.1981 року, дошлюбне прізвище [PERSON] ). Як зазначають сторони, від шлюбу спільних малолітніх/неповнолітніх дітей не мають. На даний час позивачка не бажає продовжувати спільне сімейне життя, шлюб носить формальний характер, збереження сім`ї є неможливим; сторони проживають окремо. Відповідач проти розлучення не заперечує, з позовною заявою згоден. Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не подав доказів не спростування тверджень позивача, не спростував наявність фактичних та правових підстав її звернення з позовом до суду у цій справі. Враховуючи ті обставини, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вважає, що сім`я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер і його необхідно розірвати.

Outcome: approved