Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Зміст позовних вимог та позиції учасників справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» (далі ТОВ «Коллект центр») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 134835 грн. Позов обґрунтовується тим, що 6 листопада 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інфінанс» (далі ТОВ «Інфінанс») та [PERSON] укладено договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0682290224/9 від 24 вересня 2020 року. На підставі заявки-анкети № 3327638 від 6 листопада 2020 року на умовах пропозиції (оферти), що акцептована відповідачем шляхом підписання електронним підписом, [PERSON] надано кредит у розмірі 10000 грн. на строк 30 днів, зі строком дії договору 3 роки та зі сплатою процентів 1,75% за один день користування кредитом, які відповідач зобов`язалася повернути та сплатити проценти за користування ним у встановлений термін. ТОВ «Інфінанс» свої зобов`язання за цим договором виконало, перерахувало відповідачу грошові кошти в обумовленому розмірі. У порушення умов договору [PERSON] свої зобов`язання за договором не виконала, кредит не повернула, проценти не сплатила, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 217085 грн., з яких: 10000 грн. тіло кредиту, 117135 грн. проценти на дату відступлення права вимоги, 89950 грн. нараховані проценти з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості. Однак, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності, позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 134835 грн., з яких 10000 грн. тіло кредиту та 117135 грн. нараховані проценти на дату відступлення права вимоги та 7700 грн. нараховані проценти з моменту відступлення права вимоги по дату здійснення розрахунку заборгованості. На підставі договору факторингу від 11 лютого 2022 року № 11-02/22 право вимоги за вказаним вище кредитним договором перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі ТОВ «Вердикт Капітал»), а на підставі договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року № 10-01/2023 таке право перейшло до позивача. У відзиві на позовну заяву представник відповідача Наумчук І.П. зазначає про часткове визнання відповідачем позовних вимог: 10000 грн. тіла кредиту та 10500 грн. процентів. Вважає нарахування відсотків після спливу 30-денного строку з дня укладення договору та видачі кредиту неправомірним, оскільки строк кредитування не тотожний строку дії договору позики, а також у позовній заяві відсутня інформація на підставі чого нараховані проценти поза 30-денним строком кредитування. Відповідач заперечує щодо представлених позивачем розрахунків заборгованості, оскільки вони не грунтуються ні на умовах договору позики, ні на приписах закону, а також не погоджується із заявленим позивачем розміром витрат на професійну правничу допомогу. Вважає, що витрати на правничу допомогу в розмірі 1500 грн. є співмірними по відношенню до обставин, визначених у ч. 4 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що відзив на позовну заяву є необґрунтованим та безпідставним. Стверджує, що відповідно до заявки-анкети від 6 листопада 2020 року № 3327638 строк користування кредитом становить 30 днів, а строк дії договору 3 роки. Оскільки відповідачем не було дотримано виконання вимог щодо повернення позики в 30-денний строк користування кредитом, тому відсотки за користування позикою нараховувалися протягом строку дії договору, тобто упродовж 3 років. Враховуючи, що відповідач, підписавши договір про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, погодилася з його умовами, отже порядок та строк застосування процентних ставок були відомі відповідачу. Крім того, розмір заборгованості, у тому числі за нарахованими відсотками, є правильним та відповідає нормам матеріального права і фактичним обставинам справи. Представник позивача ТОВ «Коллект центр», будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (про що свідчить довідка про доставку електронного документа), в судове засідання не з`явився. У позовній заяві сформовано клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Коллект центр». Відповідач [PERSON] та її представник Наумчук І.П. в судове засідання не з`явилися. До суду від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у його та відповідача відсутності. Процесуальні дії у справі 17 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини справи, встановлені судом 6 листопада 2020 року між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] укладено договір надання позики (далі Договір) (підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором 0f3n9s), що підтверджується заявкою-анкетою на отримання кредиту № 3327638 (арк. спр. 7), пропозицією укласти договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 24 вересня 2020 року № 0682290224/9 та надання кредиту згідно заявки-анкети від 6 листопада 2020 року № 3327638 (арк. спр. 8), акцептом оферти від 6 листопада 2020 року (арк. спр. 9). За умовами даного договору товариство надало позичальнику кредит в розмірі 10000 грн. зі строком користування кредитом 30 днів та відсотковою ставкою 1,75% за один день користування кредитом (за умови належного виконання умов договору) і 3,5% за один день користування кредитом (за умови неналежного виконання умов договору) . Строк дії договору 3 роки. Підписанням заявки-анкети на отримання кредиту № 3327638 [PERSON] підтвердила, що ознайомлена з умовами Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM Loyal» (далі - Правила) (арк. спр. 10-25) та дала згоду на використання при укладенні правочину щодо надання кредиту одноразового ідентифікатора в якості аналога власноручного підпису, а у акцепті оферти від 6 листопада 2020 року погодилася, що ці правила є невід`ємною частиною Договору. У п. 5.7 Правил зазначено, що ТОВ «Інфінанс» строком від двох хвилин до трьох банківських днів з моменту укладення електронного договору надає позичальнику кредит шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на банківський рахунок позичальника, вказаний позичальником у заявці/електронній заявці через систему грошових переказів. Відповідно до п. 9.3.4 у випадку, якщо позичальник не повернув суму кредиту та не сплатив проценти за користування кредитними коштами у визначений договором термін платежу, товариство у будь-який час без додаткового погодження із позичальником має право відступити свої права (передати право вимоги) за цим договором третій особі. Копією листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 9 липня 2025 року № 15315_25709112745 підтверджено перерахування 6 листопада 2020 року о 09:51 грошових коштів у розмірі 10000 грн. на картку № [NUMBER] (номер транзакції в системі iPay.ua - 71475567) (арк. спр. 26). Реквізити банківської карти № [NUMBER] в листі ТОВ «Універсальні платіжні рішення» співпадають із банківськими реквізитами карти, вказаними в заяві-анкеті на отримання кредиту (арк. спр. 7). Крім того, заявка-анкета [PERSON] на отримання кредиту № 3327638 містить достатні дані щодо особи відповідача, зокрема індивідуальний податковий номер, дату народження, адресу проживання, номер мобільного телефону, реквізити банківської платіжної картки ( [NUMBER] ). Відповідачем не оспорюється укладення із ТОВ «Інфінанс» договору від 6 листопада 2020 року та отримання від зазначеного товариства грошових коштів у розмірі 10000 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0682290224/9 від 24 вересня 2020 року, наданим ТОВ «Вердикт Капітал», станом на 10 січня 2023 року заборгованість [PERSON] становила 127135 грн., з яких: 10000 грн. тіло кредиту, 116550 грн. проценти, 585 грн. комісія. Проценти нараховувалися з 11 лютого 2022 року по 9 січня 2023 року, відсоткова ставка 3,5% (арк. спр. 30). У розрахунку заборгованості, наданому ТОВ «Коллект центр» зазначено, що станом на 21 листопада 2025 року загальна заборгованість [PERSON] складає 217085 грн., з яких: 10000 грн. - тіло кредиту, 117135 проценти, нараховані на дату відступлення права вимоги, та 89950 грн. проценти, нараховані за період з 1 січня 2023 року по 21 листопада 2025 року. Загальна заборгованість, заявлена до стягнення, складає 134835 грн. (арк. спр. 31). 11 лютого 2022 року ТОВ «Інфінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали договір факторингу № 11-02/22, відповідно до умов якого ТОВ «Інфінанс» відступає ТОВ «Вердикт Капітал» за плату, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає належні ТОВ «Інфінанс» права грошової вимоги до боржників. Про що також був складений акт приймання-передавання реєстру божників від 11 лютого 2022 року (арк. спр. 32-40). Згідно з платіжним дорученням від 11 лютого 2022 року № 330110004 ТОВ «Вердикт Капітал» сплатило на користь ТОВ «Інфінанс» кошти згідно договору факторингу від 11 лютого 2022 року № 11-02/22 (арк. спр. 41). Відповідно до додатку № 3 до договору факторингу від 11 лютого 2022 року № 11-02/22 та витягу з додатку № 3 до цього договору від ТОВ «Інфінанс» до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги до [PERSON] договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0682290224/9 від 24 вересня 2020 року, на загальну суму 10585 грн. (арк. спр. 44-46, 47). 10 січня 2023 року ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» уклали договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступає ТОВ «Коллект центр» за плату, а ТОВ «Коллект центр» приймає належні ТОВ «Вердикт Каптал» права вимоги до боржників. Про що також був складений акт прийому-передачі реєстру божників від 10 січня 2023 року (арк. спр. 48-58, 61). З акта зарахування зустрічних однорідних вимог від 28 лютого 2023 вбачається, що сторони дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями, таким чином зобов`язання ТОВ «Коллект центр» перед ТОВ «Вердикт Капітал» припиняються в повному обсязі (в тому числі за договором про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року № 10-01/2023) (арк. спр. 59-60). Відповідно до додатку № 3 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року № 10-01/2023 та витягу з додатку № 3 до цього договору від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Коллект центр» перейшло право вимоги до [PERSON] за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0682290224/9 від 24 вересня 2020 року, на загальну суму 127135 грн. (арк. спр. 63-65, 66). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Стосовно правонаступництва за зобов`язаннями. Згідно з ст. 512 Цивільного кодексу України (далі ЦК) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ст. 1077 ЦК передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Наявними в матеріалах справи доказами підтверджуються та сторонами не оспорюються факти переходу права грошової вимоги від ТОВ «Інфінанс» до ТОВ «Вердикт Капітал» та від ТОВ «Вердикт Капітал» до ТОВ «Коллект центр» за кредитним договором від 24 вересня 2020 року № 0682290224/9, який укладений між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . Стосовно стягнення заборгованості за договором. Відповідно до частин 1, 3 ст. 509 ЦК зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положенням ст. 610 ЦК передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 1 ст. 1054 ЦК визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК). Відповідно до частин 1,2 ст. 207 ЦК правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення ч.1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Приписами ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до ч. 1, 2 ст. 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що відповідач [PERSON] та ТОВ «Інфінанс» на підставі заявки-анкети № 3327638 від 6 листопада 2020 року уклали договір надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0682290224/9, який акцептований відповідачем шляхом підписання електронним підписом. Відповідно до умов договору ТОВ «Інфінанс» надало відповідачу кошти в сумі 10000 грн. зі строком кредитування 30 днів та сплатою процентів 1,75% (за умови належного виконання умов договору) і 3,5% (за умови неналежного виконання умов договору) за один день користування кредитом, а [PERSON] зобов`язалася повернути кошти та сплатити проценти за користування ними, розмір яких визначений договором. Строк дії договору 3 роки. 6 листопада 2020 року кредитні кошти перераховані відповідачу. Відповідач [PERSON] визнає факт укладення договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0682290224/9 від 24 вересня 2020 року, отримання коштів та користування ними. У подальшому позивач ТОВ «Коллект центр» набув права грошової вимоги до боржника [PERSON] за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0682290224/9 від 24 вересня 2020 року, укладеним між ТОВ «Інфінанс» та [PERSON] . У підписаному відповідачем договорі надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0682290224/9 від 24 вересня 2020 року, визначена сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, а отже між сторонами було досягнуто згоди щодо істотних умов кредитного договору. Такий правочин, згідно з вимогами ст. 204 ЦК, створює презумпцію правомірності правочину і у зв`язку з цим, відповідно до ст. 629 ЦК, є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, за приписами ст. 526 ЦК, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідач не погоджується з розміром нарахованих процентів поза межами 30-денного строку кредитування. Вважає, що за визначеними умовами договору пролонгації кредиту не відбулося. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 зробила висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, а також пеню, застосовувати штрафні санкції, припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК. У зазначеній постанові Верховний Суд, розглядаючи питання стягнення штрафних санкцій за договором споживчого кредитування, сформував низку правових висновків. Зокрема, Велика Палата розмежувала поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання». Надаючи правову оцінку вказаним поняттям у частині нарахування штрафних санкцій за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього. Відрізняються терміни в тому випадку, коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання. Указаний висновок міститься у п. 35 постанови. Окрім того, в п. 54 постанови Верховний Суд вказує, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК. Тобто, згідно з позицією Верховного Суду, припинення нарахування передбачених договором процентів можливо у двох випадках: закінчення строку кредитування, який визначений договором, та пред`явлення вимоги в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК. Відповідно до умов договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0682290224/9 від 24 вересня 2020 року сторонами узгоджено строк користування кредитом у розмірі 1000 грн. 30 днів, з відсотковою ставкою 3,5% за один день користування кредитом (за умови неналежного виконання умов договору). Загальна вартість кредиту у грошовому вираженні становить 10500 грн. У розділі 7 Правил надання грошових коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту за умовами програми «MoneyBOOM Loyal», затверджених наказом від 18 серпня 2020 року № 14/1 директора ТОВ «Інфінанс», визначено умови пролонгації кредиту. Станом на дату закінчення строку користування кредитом, відповідачем не сплачено тіло кредиту та не повернуто процентів за 30 днів користування ним. Матеріали справи не містять доказів про пролонгацію цього договору. Отже, нарахування процентів за користування кредитними коштами поза межами строку кредитування є безпідставним, а тому проценти в даному випадку нараховуються за 30 днів користування кредитом Враховуючи наведене та умови укладеного сторонами договору надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № 0682290224/9, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 20500 грн.: 10000 грн. тіла кредиту та 10500 грн. процентів. Нарахування і стягнення процентів за користування кредитом поза визначеним кредитним договором строком суперечить вимогам ЦК та висновкам Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року № 910/18943/20 зроблено висновок, що оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 ЦК і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення з боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1 ст. 1048 ЦК як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Звертаючись до суду із цим позовом, ТОВ «Kоллект Ццентр» не заявляло вимоги про застосування судом ч. 2 ст. 625 ЦК. Посилання представника позивача у відповіді на відзив, що оскільки відповідачем не було дотримано виконання вимог щодо повернення позики в 30-денний строк, тому відсотки за користування кредитом нараховуються протягом строку дії договору, а саме протягом 3 років, відхиляються судом, оскільки спростовуються вищенаведеними обгрунтуваннями. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК стягненню із відповідача пропорційно до задоволеної частини позовних вимог також підлягають документально підтверджені судові витрати позивача в справі у сумі 368,20 грн., оскільки позовні вимоги задоволені судом на 15,20%. Згідно з частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Із копій договору про надання правової допомоги від 1 липня 2024 року № 01-07/2024 (арк. спр. 74-77), заявки на надання юридичної допомоги від 1 жовтня 2025 року № 3101 (арк. спр. 79), витягу з акта № 15 про надання юридичної допомоги від 31 жовтня 2025 року судом встановлено, що адвокатським об`єднанням надавалася правнича допомога ТОВ «Колект центр» у цій справі. Така допомога полягала у: наданні усної консультації з вивченням документів (витрачений час 2 год., вартість 4000 грн.), підготовці пропозицій (витрачений час 3 год., вартість 6000 грн.), складанні позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (витрачений час 5 год., вартість 15000 грн. Загальна вартість послуг складає 25000 грн. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Суд враховує, що ця справа є малозначною, в даній категорії справ усталена судова практика, через що позовні заяви у таких справах є майже типовими та фактично шаблонними, обсяг наданих доказів не є великим, участі в судовому засіданні представник позивача не брав. Отже, оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення справи для сторони, враховуючи те, що позивачу правова допомога надавалась і рішення суду ухвалено на його користь, а також зважаючи на клопотання відповідача щодо зменшення витрат на правничу допомогу, на думку суду витрати на професійну правничу допомогу саме в розмірі 4000 грн. є співмірними по відношенню до обставин, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК. На підставі викладеного,

Outcome: partial