Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивачка обгрунтовує тим, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками її малолітнього онука [PERSON] . Однак, вже протягом тривалого часу дитина проживає разом з нею та її чоловіком, своїм дідусем, [PERSON] . Вони з чоловіком самостійно виховують онука, піклуються про його здоров`я, фізичний і духовний розвиток, забезпечують дитину матеріально, батьки участі в утриманні та вихованні дитини не приймають, кожен з них займається своїм особистим життям та своїми інтересами, про існування дитини забули. Після розірвання шлюбу між відповідачами [PERSON] та [PERSON] у 2020 році, останній виїхав на постійне місце проживання до своїх батьків у м. Карлівка Полтавської області, з того часу їй про нього нічого не відомо, участі у вихованні та утриманні дитини він не приймає і взагалі дитиною не цікавиться. Її донька, [PERSON] , у 2021 році разом з онуком виїхали проживати до м. Суми, дитина ходила до школи, [PERSON] працювала. Однак, через деякий час вона дізналась, що [PERSON] почала зловживати спиртними напоями, покинула роботу, дитиною не займається. Малолітній онук живе сам по собі, не в достатній мірі харчується, до школи не ходить, залишається сам вдома. Зі слів сусідів та онука, були випадки, коли дитина взагалі залишалась у під`їзді, поки мати вживала спиртне, друзі матері (чоловіки) ображали його, замахуючись на нього, погрожували вдарити. Також мати посилала дитину до магазину за пивом. У зв`язку з чим вона була вимушена забрати онука на постійне місце проживання до себе, на що донька заперечень не мала. Вони з чоловіком всіляко намагалися виправити ситуацію, розмовляли з донькою, вмовляли її змінити свій спосіб життя та ставлення до дитини, клали її на лікування, однак вжиті ними заходи результатів не дали, [PERSON] способу життя не змінила, і надалі продовжує зловживати спиртними напоями, переймається лише власними інтересами, намагаючись влаштувати своє особисте життя за своїми власними переконаннями, ніде не працює, постійно пиячить, дитиною не цікавиться. Іноді, як мати, так і батько телефонують сину, але тільки тоді, коли перебувають у стані алкогольного сп`яніння. Дитина з ними спілкуватися не бажає. Відповідачі свою поведінку змінювати не бажають, повністю самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання свого малолітнього сина, що призвело до відсутності психоемоційного зв`язку між батьками та дитиною. Крім того, внаслідок такої поведінки батьків, дитина позбавлена права на виховання в повноцінній сім`ї та можливості правового захисту своїх прав та інтересів. За вказаних обставин позивачка вважає, що є всі законні підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх малолітнього сина [PERSON] . Позивачка у судове засідання не з`явилася, а представила заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просить розглядати справу без її участі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не з`явилася, проте надала заяву, в якій зазначила, що з позбавленням її батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] згодна. Справу просить розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позов не подав. Представник третьої особи - головний спеціаліст служби у справах дітей виконавчого комітету Глухівської міської ради Сумської області Топчій В.М. в судове засідання також не з`явилася, а представила заяву, в якій підтримала позовні вимоги позивачки в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі, а позов задовольнити. Крім того, представила суду висновок виконавчого комітету Глухівської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] по відношенню до їх малолітнього сина [PERSON] . Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу, суд прийшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що відповідачі [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у період з вересня 2016 року по жовтень 2020 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 19 жовтня 2020 року, є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Протягом тривалого часу малолітній [PERSON] проживає разом зі своєю бабусею по матері - позивачкою [PERSON] , яка разом зі своїм чоловіком (дідусем малолітнього [PERSON] ) [PERSON] , самостійно виховують онука, піклуються про його здоров`я, фізичний і духовний розвиток, забезпечують дитину матеріально, батьки з дитиною не проживають, участі в утриманні та вихованні дитини не приймають. Наказом Служби у справах дітей Глухівської міської ради № 35 від 21.07.2025 малолітнього [PERSON] , [INFO] , який залишився без батьківського піклування, влаштовано в сім`ю рідної бабусі по матері - позивачки по справі [PERSON] за місцем її проживання. До липня 2025 року малолітній [PERSON] був зареєстрований та проживав разом зі своєю бабусею - позивачкою [PERSON] та її чоловіком (своїм дідусем) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 21 липня 2025 року у зв`язку з бойовими діями на території Шалигинської селищної ради, зокрема в с. Соснівка та оголошенням обов`язкової евакуації малолітній [PERSON] в супроводі позивачки [PERSON] , як законного представника, перемістилися та проживають за адресою: [ADDRESS] , взяті на облік як внутрішньо переміщені особи. Малолітній [PERSON] є учнем 3-го А класу комунальної установи Сумська загальноосвітня школа I-III ступенів № 4 імені Героя України Олександра Аніщенка Сумської міської ради, форма навчання дистанційна. Батько дитини - відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На даний час орієнтовно мешкає в м. Києві. Після розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON] дитину жодного разу не відвідував, участі у вихованні та утриманні сина не приймає, життям дитини не цікавиться. Мати дитини - відповідачка по справі [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . На даний час орієнтовно мешкає в м. Суми. Майже два роки проживає окремо від сина, зловживає спиртними напоями, вихованням сина не займається, матеріально дитину не утримує. Згідно довідки-характеристики служби у справах дітей Шалигинської селищної ради Шосткинського району Сумської області від 26.08.2025 №25-01-06/57, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично на території громади не проживає. Останній раз бачилась з дитиною у квітні 2025 року. Cтаном здоров`я, навчанням та розвитком дитини не цікавиться, жодної допомоги у забезпеченні дитини продуктами харчування, одягом, засобами гігієни не надає. [PERSON] , [INFO] , на території громади не зареєстрований та не проживає. З того часу, як шлюб між ним та [PERSON] було розірвано, на території громади не з`являвся, життям та здоров`ям сина не цікавився. На даний час місце проживання та перебування ні [PERSON] , ні [PERSON] селищній раді не відоме. Малолітній [PERSON] , [INFO] , в освітніх закладах Шалигинської селищної ради не навчається. Хлопчик оглянутий лікарями КНП «Шалигинська АЗПСМ», хронічних захворювань не має. За даними довідки відділу поліції №1 (м. Глухів) Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області від 07.10.2025 відповідачка [PERSON] , [INFO] , неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності, а саме: 03.06.2024 - за ч.2 ст. 184 КУпАП; 02.03.2025 - за ч.1 ст. 178, ч.1 ст. 175-1 КУпАП; 01.06.2025 - за ч.1 ст. 127 КУпАП. За інформацією КНП «Глухівська міська лікарня» Глухівської міської ради від 03.11.2025 № 1078/01-13, відповідачка [PERSON] , [INFO] , з 16.10.2025 по 31.10.2025 знаходилась на стаціонарному лікуванні в терапевтичному відділенні, діагноз: Цироз печінки змішаної етіології, декомпенсований, активна фаза, портальна гіпертензія, печінкова-клітинна недостатність III ст. Асцит. Правобічний гідроторакс. Розлад психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю з шкідливими наслідками. Відповідно до наявної в матеріалах справи заяви, поданої малолітнім [PERSON] спеціалісту служби у справах дітей Глухівської міської ради [PERSON] в ході спілкування з ним, дитина не хоче проживати з жодним із батьків, пояснюючи це тим, що батьки зловживають спиртними напоями. З батьком він не проживає з трьох років, але пам`ятає як той, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, бив його та нецензурно лаявся на матір. А коли він жив з мамою, то остання постійно разом з друзями вживала алкогольні напої, на нього взагалі уваги не звертала. Також хлопчик зазначив, що батьки іноді телефонують йому, але тільки тоді коли перебувають у стані алкогольного сп`яніння. Він не хоче спілкуватися з батьками. Хоче і надалі проживати зі своєю бабусею. Висновком виконавчого комітету Глухівської міської ради Сумської області від 07.01.2026 за № 02-52/11 визнано за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що відповідатиме найкращому забезпеченню інтересів дитини. Висновок обгрунтовано тим, що [PERSON] та [PERSON] повністю розуміючи наслідки своєї винної поведінки, не мають бажання змінити її, самоусунулися від належного виконання батьківських обов`язків щодо виховання, матеріального забезпечення та морального розвитку дитини, систематично порушують право дитини на забезпечення батьками піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Мати дитини [PERSON] ніде не працює, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, має невиліковну хворобу, пов`язану з вживанням алкоголю. Батько дитини [PERSON] жодної ініціативи налагодити контакт з дитиною не проявляє. Всі питання щодо виховання і утримання хлопчика вирішуються бабусею [PERSON] , з якою проживає дитина, самостійно без участі та підтримки батьків. Згідно письмової заяви відповідачки [PERSON] , наданої нею до суду 26.12.2025, остання не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її малолітнього сина [PERSON] , оскільки їй за станом здоров`я важко займатися вихованням дитини. Згодна щоб вихованням її дитини займалася її мати [PERSON] . Також зазначила, що батько дитини, [PERSON] , у вихованні та утриманні сина участі також не приймає. Згідно з наданою малолітнім [PERSON] суду заявою, дитина просить позбавити його батьків відносно нього батьківських прав, оскільки вони постійно пиячать, до нього їм діла немає. Він хоче і надалі проживати разом з бабусею [PERSON] , яка займається його вихованням. Батько дитини [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, своїм правом подати відзив на позов та заперечити проти нього не скористався. Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною сьомою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину, а відповідно до частини четвертої статті 155 цього Кодексу ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Частиною першою статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (частина перша статті 165 СК України). Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Відповідно до роз`яснень, викладених у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу і повинен застосовуватись у випадках свідомого та умисного ухилення відповідачів від виконання своїх батьківських обов`язків, та з врахуванням того, що такий захід буде застосований в інтересах дітей. Аналізуючи перелічені вище докази та норми діючого законодавства, що регулюють правовідносини між сторонами у справі, суд дійшов висновку, що відповідачі свідомо нехтують та ухиляються від своїх батьківських обов`язків по утриманню та вихованню сина, оскільки зовсім не займаються його вихованням, не піклуються про його фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не цікавляться його життям, не спілкуються з ним, не відвідують, не сприяють засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до його внутрішнього світу, матеріально дитину ніяким чином не забезпечують, і таким відношенням до сина, порушують його права та інтереси. Обставин, які якимось чином перешкоджали б відповідачам виконувати свої батьківські обов`язки, судом не встановлено. А тому, виходячи з якнайкращого забезпечення інтересів дитини, з метою забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним, суд вважає за необхідне позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх малолітнього сина [PERSON] .

Outcome: approved