Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 17.12.2019 року з нього стягнуто на користь відповідачки аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 вересня 2019 року, до повноліття дитини. Він є військовослужбовцем і проходить військову службу в зоні активних бойових дій, він сплачує і буде сплачувати аліменти на утримання сина добровільно, однак їх розмір є непосильним для нього, так як йому кошти необхідні також для забезпечення власних потреб, придбання військової амуніції, взуття та інших спецзасобів. У зв`язку з наведеним, просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду з 1/3 частки усіх видів його доходів до 1/4 частки, але не менше мінімального рекомендованого розміру аліментів на дитину відповідного віку і до повноліття сина. На розгляд справи позивач [PERSON] не з`явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку. Представник позивача [PERSON] при розгляді справи підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Також зазначила, що позивач на даний час проходить лікування у зв`язку з отриманням поранення, тому його стан здоров`я погіршився і він не може сплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі. Відповідачка [PERSON] пояснила, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони по справі є батьками малолітнього - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 17 грудня 2019 року стягнуто з позивача на користь відповідачки аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 вересня 2019 року і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] перебуває на військовій службі у військовій частині [NUMBER] з 23 квітня 2025 року. Як вбачається з довідки № 949/10779 від 22 листопада 2025 року про обставини травми, [PERSON] 29 жовтня 2025 року при безпосередній участі у бойових діях під час виконання бойового завдання отримав осколкове поранення правої кисті, акубаротравму. Згідно перевідного епікризу із медичної картки амбулаторного хворого № 12119, [PERSON] в період з 06 грудня по 08 грудня 2025 року перебував у стаціонарі з діагнозом: акубаротравма внаслідок поранення. Призначено лікування - режим загальний. 06 грудня 2025 року здійснено хірургічну обробку рани - первинну, ПХО вогнепальної рани привушної ділянки зліва. Рекомендовано продовжити лікування згідно лікарського призначення. Переводиться на наступний етап лікування до ЗОЗ міста Полтави. З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що станом на 15 грудня 2025 року, розмір заборгованості позивача по сплаті аліментів на утримання сина становить 179 052,05 грн. Відповідно до платіжних інструкцій від 17 та 28 листопада 2025 року позивачем [PERSON] було перераховано на користь відповідачки [PERSON] 10 000 грн. та 25 741,35 грн. в якості аліментів за виконавчим провадженням № 61242907. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей передбачений частиною другою статті 51 Конституції України. Главою 15 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Ч.1 ст.192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Суд зважає на те, що за загальним правилом, яке випливає зі змісту частини п`ятої статті 183 Сімейного кодексу України (той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину), розмір аліментів на одну дитину становить 1/4 частку заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи розмір аліментів, які сплачує відповідач, а також встановлений законом мінімальний розмір аліментів на одну дитину, погіршення стану здоров`я позивача [PERSON] у зв`язку з отриманням ним порання при проходженні військової служби, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та зменшення розміру аліментів, визначених рішенням Тиврівського районного суду Вінницької області від 17 грудня 2019 року, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини.

Outcome: approved