Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Позивач, через представника [PERSON] , звернувся до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що 28.12.2018 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Разом з тим, вже тривалий час шлюбні відносини припинені, спільне господарство подружжя не веде, виникає постійне нерозуміння в парі, відсутні спільні інтереси та взаємоповага один до одного, так само різняться і погляди на життя, а тому примирення і збереження шлюбу є неможливим. Посилаючись на вказані обставини, просить розірвати шлюб між сторонами. Ухвалою Сумського районного суду Сумської області від 17.11.2025 року відкрито провадження у вказаній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи про призначене судове засідання. У судове засідання позивач не з`явився, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позов підтримав повністю. Відповідач в судове засідання також не з`явилась, належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи в суді. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (частини 3 і 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно вимог ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін. Згідно ч.2 ст. 114, абз.2 ч.3 ст. 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що 28.12.2018 року між позивачем і відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований виконкомом Нижньосироватської сільської ради Сумського району Сумської області, актовий запис №10, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.6 на звороті). Наразі шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, сторони тривалий час проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюб існує формально. Сторони не підтримують сімейних відносин і перспективи їх поновлення відсутні. Фактично сім`я припинила своє існування. Примирення між подружжям та збереження їх сім`ї є неможливим. Таким чином суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved