Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Позивач Полтавський національний педагогічний університет імені В.Г. Короленка звернувся до суду із позовом у якому прохав стягнути із [PERSON] на користь Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г. Короленка вартість навчання на денній формі магістратури в сумі 17191,1 грн. та 3028 грн. судового збору. Позовні вимоги мотивують тим, що наказом ректора університету № 148-ст/пл від 04.09.2020 відповідач був зарахований до ПНПУ імені В.Г. Короленка першого курсу денної форми навчання для здобуття ступеня магістра, спеціальність Фізична культура і спорт із 18.09.2023 за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб. 04.09.2023 укладено Договір № 02-35/04-055 про надання освітніх послуг між ПНТУ імені В.Г. Короленка та [PERSON] , відповідно до якого університет, як виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника в особі [PERSON] надати освітню послугу в період з 18.09.2023 по 17.01.2025, а саме навчання замовника на денній формі навчання на спеціальності 017 Фізична культура і спорт, магістр. Згідно вказаного договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання, без врахування коефіцієнту індексу інфляції, становить 28960 грн. Відповідно до розділу 2, п.3 Договору, замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за надання платної освітньої послуги в розмірах у терміни та в порядку, встановленим цим договором. Відповідно до розділу 3 п.2 Договору, вартість платної освітньої послуги за роками навчання з урахуванням кількості кредитів Європейської кредитної трансферно-накопичувальної системи, пропорційно розподіленої на весь час навчання, становить 1)2023-2024 н.р. 2064,33 грн, 2) 2024-2025 н.р. 8265,67 грн. Згідно умовно договору, помісячна оплата (без урахування коефіцієнту інфляції) становить 1810 грн. Згідно наказу №301-ст/пл від 02.12.2024, [PERSON] відраховано з другого (магістерського) рівня 2 курсу, у зв`язку з не виконанням індивідуального навчального плану та порушення умов договору №02-35/04-055 від 04.09.2023 про надання платної освітньої послуги. Позивачем до моменту відрахування відповідача було надано останньому у відповідності до умов Договору освітні послуги на рівні стандартів вищої освіти, однак як вбачається, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед університетом у розмірі 17191 грн. Відповідач свої зобов`язання за договором перед позивачем належним чином не виконав, що є порушенням умов договору, внаслідок чого виникла заборгованість по оплаті наданих освітніх послуг, яка відповідачем не погашена, що і стало підставою звернення до суду із даним позовом. Ухвалою судді від 24.10.2025 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомленням) сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оскільки відповідач своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористався, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк не надав, заяв та клопотань від відповідача не надходило, суд вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Згідно вимогам ст. ст.223,280-281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував представник позивача. Суд, дослідивши матеріали справи, надавши правову оцінку наявним у справі доказам дійшов наступних висновків. Відповідно доч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя. Відповідно до ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи законних інтересів. Статтею 16 ЦК встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Особа вільна у виборі способу способі захисту цивільних прав судом. Позивач звернувся до суду із даним позовом з метою захисту свого інтересу посилаючись на наступне. Як було встановлено, наказом ректора університету № 148-ст/пл від 04.09.2020 відповідач був зарахований до ПНПУ імені В.Г. Короленка першого курсу денної форми навчання для здобуття ступеня магістра, спеціальність Фізична культура і спорт із 18.09.2023 за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб. 04.09.2023 укладено Договір № 02-35/04-055 про надання освітніх послуг між ПНТУ імені В.Г. Короленка та [PERSON] , відповідно до якого університет, як виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника в особі [PERSON] надати освітню послугу в період з 18.09.2023 по 17.01.2025, а саме навчання замовника на денній формі навчання на спеціальності 017 Фізична культура і спорт, магістр. Згідно вказаного договору загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання, без врахування коефіцієнту індексу інфляції, становить 28960 грн. Відповідно до розділу 2, п.3 Договору, замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за надання платної освітньої послуги в розмірах у терміни та в порядку, встановленим цим договором. Відповідно до розділу 3 п.2 Договору, вартість платної освітньої послуги за роками навчання з урахуванням кількості кредитів Європейської кредитної трансферно-накопичувальної системи, пропорційно розподіленої на весь час навчання, становить 1)2023-2024 н.р. 2064,33 грн, 2) 2024-2025 н.р. 8265,67 грн. Згідно умовно договору, помісячна оплата (без урахування коефіцієнту інфляції) становить 1810 грн. Згідно наказу №301-ст/пл від 02.12.2024, [PERSON] відраховано з другого (магістерського) рівня 2 курсу, у зв`язку з не виконанням індивідуального навчального плану та порушення умов договору №02-35/04-055 від 04.09.2023 про надання платної освітньої послуги. Позивачем до моменту відрахування відповідача було надано останньому у відповідності до умов Договору освітні послуги на рівні стандартів вищої освіти, однак як вбачається, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед університетом у розмірі 17191 грн. Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачене, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У статті 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Статтею 903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Виходячи зі змісту ст. ст.77-79, ч. 1 ст.89 ЦПК України, зазначені докази оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні поданих до справи доказів. Позивачем надано належні та допустимі докази , які підтверджують факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем з приводу оплати послуг за навчання, внаслідок чого виникла заборгованість у сумі 17191 грн., яка не погашена. На підставі зазначеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідності стягнення із [PERSON] , на користь Полтавського національного педагогічного університету імені В.Г. Короленка вартість навчання на денній формі магістратури в сумі 17191 грн. Також судом враховується, що відповідач будучи обізнана про зміст заявлених до неї позовних вимог, та їх підстав, доказів на спростування позиції позивача не надала. А тому, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у повному обсязі. Щодо вирішення питання про судові витрати, то судом враховується, що позивачем понесені витрати з оплати судового збору при зверненні із позовом до суду в розмірі 3028,00 гривень, а тому виходячи з приписів ст. 141 ЦПК України, зазначені витрати підлягають відшкодуванню у повному обсязі, шляхом їх стягнення з відповідача на користь позивача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved