Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

МТСБУ звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого майнового відшкодування, який мотивує тим, що 12.10.2024 року у м. Глухів на перехресті вул. Спаська та вул. Вознесенська сталася ДТП за участю транспортних засобів: ВАЗ 21099 д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та SKODA д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та який належить [PERSON] . Постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 26.11.2024 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №ЕР-218602394). Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 12.10.2024 року та заявою про виплату страхового відшкодування від 12.10.2024 року. Розрахунок та виплата відшкодування проводився на основі звіту №1230 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 26.11.2024 року, наказу №313.02.2025 року, довідки №1 від 11.02.2025 року. Загальний розмір витрат МТСБУ складає 55438 грн. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у вказаному розмірі. На підставі викладеного, просить стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь МТСБУ суму сплаченого майнового відшкодування в розмірі 55438,88 грн., а також судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 3028,00 грн. Ухвалою судді Буринського районного суду Сумської області від 12.11.2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Представник МТСБУ Сечко С.В. в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання в якому просив розглядати справу заяву за відсутності представника позивача, в якій просить судові засідання по справі провести за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання повторно не з`явився, правом на подачу відзиву на позовну заяву не скористався та заяв про відкладення розгляду справи чи його проведення без його участі не подавав. З врахуванням вказаних обставин та положень ст.280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Оскільки, сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що постановою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 26.11.2024 року, яка набрала законної сили 09.12.2024 року, [PERSON] , [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 850,00 грн. на користь держави та стягнуто судовий збір (а.с.6). Із вказаної постанови вбачається, що 12.10.2024 року о 09 год. 00 хв. [PERSON] у м. Глухів на перехресті вул. Спаська та вул. Вознесенська, керуючи автомобілем ВАЗ 21099 д.н.з. [NUMBER] , виїжджав з другорядної дороги, не надав дорогу автомобілю SKODA, д.н.з. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі під керуванням [PERSON] .. Внаслідок ДТП автомобілі зазнали механічних пошкоджень з матеріальними збитками. Зазначеними діями порушив п.10.2 ПДР. Відповідно вимог ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На дату скоєння дорожньо-транспортної пригоди (12.10.2024) чинний договір страхування цивільно-правової відповідальності транспортного засобу з державним номерним знаком [NUMBER] відсутній (а.с.7). Цивільна правова відповідальність водія автомобіля SKODA ОСТАVІА д.н.з. [NUMBER] [PERSON] була забезпечена договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-218602394 (строк дії з 00 год. 00 хв. 17.01.2024 року по 16.01.2025 року включно) страховик ТзДВ «Страхова Група «Оберіг» (а.с.11). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля SKODA ОСТАVІА р.н. [NUMBER] є [PERSON] (а.с.12). 12.10.2024 року від власника транспортного засобу SKODA ОСТАVІА д.н.з. [NUMBER] [PERSON] на адресу ТзДВ «Страхова Група «Оберіг» надійшло повідомлення про ДТП, що сталося 12.10.2024 року з доданими документами (а.с.8-9). 12.10.2024 року [PERSON] звернулася до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталося 12.10.2024 року (а.с.10). Згідно звіту №1230 про оцінку вартості (розміру) битків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу складеного 12.10.2024 року та додатками до нього, вартість (розмір) битків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу SKODA ОСТАVІА д.н.з. [NUMBER] становить 57905,20 грн. (а.с.14-24). За довідкою МТСБУ №1 від 11.02.2025 про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих на користь [PERSON] підлягають відшкодуванню 53288,88 грн. (а.с.26). 13.02.2025 року МТСБУ видано наказ №3.1/4215 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих [PERSON] » яким наказано управлінню фінансів сплатити на рахунок [PERSON] 53288,88 грн. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.26 (зворотна сторона)). Як вбачається платіжної інструкції №719244 від 28.01.2025 р. МТСБУ сплатило ТОВ СОС Сервіс Україна 2150,00 грн. за оплату послуг аваркома (експерта) по справі №109327, згідно рах. №88 від 06.01.2025 р., т.з. [NUMBER] (а.с.28). Крім того, згідно платіжної інструкції №3655 від 14.02.2025 р. Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату по справі №109327, згідно наказу №3.1/4215 від 13.02.2025 в сумі 53288,88 грн. на рахунок [PERSON] (а.с.27). Однак, відповідач добровільно не відшкодував позивачу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування. Згідно вимог п.39.1. ст.39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів`моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ) є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією i здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту. Згідно п.39.2.1. ст.39 вказаного Закону одним із завдань МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом. Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно вимог п.п.а п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 ст.1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. В п.п.38.2.1 п.38.2 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до пункту 40.3 статті 40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. Пунктом 41.4 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. За приписами ч.2, 3 ст.1187 ЦК України, шкода, спричинена джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання чи утримування якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого страхового відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. В п.4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз`яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166,1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18) та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 грудня 2018 року у справі № 715/1586/17 (провадження № 61-28576св18). Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 року № 154/2094/16-ц у деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Згідно вимог ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. В ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. З матеріалів справи вбачається, що Моторне (транспортне) страхове бюро України, прийнявши рішення про здійснення регламентної виплати за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, здійснило її виплату в порядку, передбаченому ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». З огляду на вищевикладене, оскільки [PERSON] керував автомобілем ВАЗ 21099 д.н.з. [NUMBER] , цивільно-правова відповідальність якого на момент спричинення ним дорожньо-транспортної пригоди не збула застрахована, а позивачем було відшкодовано завдану відповідачем шкоду, але він в добровільному порядку понесені витрати позивачу не компенсував, а також станом на час розгляду справи відповідачем відшкодування шкоди не відбулося, будь-яких заперечень з приводу суми страхового відшкодування та її виплати суду не надано, вбачаються правові підстави для стягнення з відповідача суми сплаченого майнового відшкодування в загальній сумі 55438,88 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з врахуванням задоволених повністю вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028,00 грн.

Outcome: approved