Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

19 листопада 2025 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування. Позов обґрунтований тим, що [INFO] померла матір позивачки [PERSON] . На випадок своєї смерті спадкодавець залишила заповіт. [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті матері. До складу спадщини входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами 1963 року побудови, розташований за адресою: [ADDRESS] . В листопаді 2025 року позивач звернулася до нотаріуса для одержання свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак їй було відмовлено в зв`язку з тим, що нею не надано правовстановлюючі документи на об`єкт нерухомого майна. За життя [PERSON] не оформила таких документів. За іншими особами право власності на даний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами не зареєстровано. Таким чином, позивач [PERSON] прохала суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] матері [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 20 листопада 2025 по даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження (а.с.25-27). Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10 грудня 2025 року підготовче провадження по справі закрито та призначено судовий розгляд справи по суті (а.с.44-45). Представник позивача [PERSON] - адвокат Галушко С.С. подав заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає задовольнити. Представник відповідача Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області подав клопотання про проведення судового засідання за його відсутності та прохав прийняти рішення на розсуд суду за наявними матеріалами. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню повністю. Судом установлено, що [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] (а.с.9). [PERSON] була зареєстрована та проживала разом з дочкою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.10,37). Відповідно до виписки з Погосподарської книги № 1 за 2016-2020 роки по с. Придніпрянське від 18.11.2025 року № 437, виданій Придніпрянським старостинським округом виконавчого комітету Кобеляцької міської ради, за [PERSON] значиться житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , який збудований в 1963 році. Загальна площа будинку становить 57,9 кв.м., у тому числі житлова площа 28,9 кв.м. Присадибна земельна ділянка під житловим будинком не сформована та не приватизована (а.с.13). Згідно технічного паспорту від 18.09.2025 року № 2831, домоволодіння складається з житлового будинку літ.А,а,а1, загальною площею 57,9 кв.м., у тому числі житлова площа 28,9 кв.м., сарая літ.Б,б, сарая літ.В, погреба літ.вп, вбиральні літ.Т, огорожі № 1 (а.с.14-16). Відповідно до довідки КП «Кобеляцьке БТІ» Кобеляцької міської ради від 19.09.2025 року № 01-01-276, за даними реєстрації права власності, за адресою: [ADDRESS] нерухоме майно не зареєстровано (а.с.17). Вказане також підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.11.2025 року (а.с.18). [INFO] померла [PERSON] (а.с.8). На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, згідно з яким, усе її майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті заповіла дочці [PERSON] (а.с.11,38). Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Кобеляцької державної нотаріальної контори Русняка Р.В. від 14.11.2025 року № 837/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої матері [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за адресою: [ADDRESS] , оскільки нею не надано правовстановлюючі документи на спадкове майно (а.с.12). Згідно зі статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1217, 1218 ЦК України). Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини. Згідно зі статтею 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати в майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо всієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Відповідно до статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оскільки позивачка [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , тому вона набула право на спадкування всіх прав та обов`язків, що належали покійній на підставі статей 1216 та 1218 ЦК України. Згідно зі статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Якщо право власності спадкоємця на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою, таке право підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання (стаття 392 ЦК України). Відповідно до пункту 4.18. Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбаченихпунктом 3глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони, обтяження іпотекою або арешту цього майна. Пунктом 4.21. цього Порядку визначено, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Враховуючи викладене вище, оскільки [PERSON] , будучи спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , прийнявши спадщину та бажаючи реалізувати своє право власності на спадкове майно, не може належним чином оформити його, тому є законні підстави для визнання за нею права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved