Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно, а саме - домоволодіння, яке розташоване по [ADDRESS] . після смерті батька [PERSON] та матері [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що дане домоволодіння належало її батькам, за їх життя технічна документація на будинок не виготовлялася і правовстановлюючі документи не видавалися. Позивачка, будучи спадкоємицею після смерті батьків, прийняла спадщину, проте не може оформити право власності на зазначене домоволодіння, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нього. В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Представник позивача подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник Городоцької міської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. У зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, 17.07.1955 був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від даного шлюбу в них народилася донька [PERSON] . [PERSON] належало домоволодіння розташоване по [ADDRESS] з житловим будинком 1923 року побудови. Згідно архівного витягу з погосподарських книг дане домоволодіння рахувалося з 1991 по 1995 за головою двору [PERSON] , з 1996 за головою двору [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру від 17.11.2025, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Згідно архівного витягу з по господарської книги по Радковицькій сільській раді Городоцького району на момент смерті спадкодавця, з ним проживали спадкоємці першої черги дружина [PERSON] та донька [PERSON] , які фактично прийняли спадщину в розумінні ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) в рівних частках. [INFO] померла [PERSON] - мати позивачки. Згідно матеріалів витребуваної судом спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] спадщину прийняла спадкоємець за заповітом [PERSON] 21.03.2017 [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.3053 га та 10.1500 га, що належали померлій. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове домоволодіння позивачці було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа, який встановлює право власності на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з надвірними господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] . Перешкодою в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове домоволодіння для позивачки є відсутність правовстановлюючого документа та відсутність реєстрації права власності на нього. За життя [PERSON] правовстановлюючі документи не отримував, державну реєстрацію спірного домоволодіння не проводив. Після його смерті спадщину прийняли дружина та донька, але не оформили належним чином свої спадкові права. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією права власності на збудовані об`єкти нерухомого майна, нерозривно пов`язані з законодавством у сфері містобудування, а саме із Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності». Так, відповідно до норм вказаного Закону, обов`язковою умовою створення об`єкта містобудування як об`єкта цивільно-правових відносин, щодо якого можуть виникати речові права, є прийняття такого об`єкта в експлуатацію. Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» набрав чинності 12 березня 2011 року. У пункті 9 Розділу V «Прикінцеві положення» цього Закону передбачений певний строк для проходження процедури прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт, за результатами їх технічного обстеження. Зокрема, до таких об`єктів було віднесено індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року. Тому, індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них збудовані у період до 5 серпня 1992 року не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію, у тому числі по окремо визначеній «спрощеній» процедурі. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування такого об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. Отже, до 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Законодавство, чинне на зазначений час, не пов`язувало виникнення права власності на садові будинки з надвірними будівлями та спорудами з державною реєстрацією такого права. Документом, що засвідчував факт існування об`єкта нерухомого майна й містив його технічні характеристики, був технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 01 липня 2019 року у справі №206/6298/16-ц (провадження № 61-31398св18), від 26 лютого 2020 року у справі №607/16873/18 (провадження № 61-12451св19). У матеріалах справи наявна копія технічного паспорту, складеного КП ГМР «Городоцьке БТІ», в якому зазначено, що житловий будинок по [ADDRESS] збудований у 1929 році. Тобто, спірний житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами побудовано до 05 серпня 1992 року, а отже, померлий [PERSON] набув за життя право власності на вказане домоволодіння, яке перейшло в порядку спадкування до його дружини [PERSON] та доньки [PERSON] в рівних частках, тобто по . Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно звіту технічного стану спірного житлового будинку, будинок знаходиться в задовільному стані та придатний для проживання. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому наявні достатні підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: approved