Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

ТОВ «Свеа Фінанс» звернулось до Макарівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1567200 від 13.06.2024 у розмірі 43 649,99 грн. Крім того просив суд стягнути з відповідача понесені судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що13.06.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShor» № 1567200, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 10 000,00 грн строком на 360 днів з дати надання кредиту. Відповідач належним чином не виконував зобов`язання, взяті на себе за договором про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 13.06.2024 року № 1567200, допустила заборгованість за цим кредитним договором сумі 43 649,99 грн. у тому числі заборгованість по тілу у сумі 9 999,99 грн., проценти за користування кредитом у сумі 28 650,00 грн., пеня 5 000,00 грн. За договором факторингу від 20.01.2025 року № 01.02-01/25, укладеним між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс», первісний кредитор відступив позивачеві право вимоги до позичальника [PERSON] за договором про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 13.06.2024 року № 1567200. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься його заява, в якій він просить суд позов задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому порядку. Про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, зустрічний позов, до суду не подав, будь-які клопотання, заяви чи докази по суті спору, від нього також не надходили. Крім того, відповідач повідомлявся черз оголошення на сайті «Судова влада». З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.06.2024 р. між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShor» № 1567200, підписаний електронним шляхом, відповідно до умов якого товариство надає клієнту кредит на умовах строковості, платності і поворотності, шляхом перерахування коштів на рахунок клієнта №. [NUMBER] . Зокрема: сума кредиту 10 000,00 грн., строк кредитування -360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів, процентна ставка 1,5 %, яка застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п. 1.3 цього Договору, мета отримання кредиту - споживчі потреби, тип процентної ставки - фіксована (а.с. 6-10). Відповідно до п. 6.4. Договору у випадку не виконання або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом, споживач повинен сплатити товариству штраф у розмірі 1 500,00 гривень на 4-й (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання та у розмірі 110,00 гривні починаючи з 5-го (п`ятого) дня за кожен день невиконання та /або неналежного виконання. Договір про надання фінансового кредиту № 1567200 від 13.06.2024 р. підписаний шляхом накладання електронного підпису, одноразовим ідентифікатором С433 (а. с. 10). Додатком №1 до договору погоджено графік платежів: період з 13.06.2024 по 08.06.2025 р., сума кредиту за договором: 10 000,00 грн., проценти за користування кредитом 53 775 грн. (по 4 275 за перший місяць, наступні мсцяі по 4 500,00 грн.) (а с. зворот 10). Судом досліджено паспорт споживчого кредиту, згідно з яким сума кредиту становить 10 000,00 грн., строк кредитування - 360 днів, мета отримання кредиту - споживчий кредит, тип процентної ставки - фіксована (1,5% в день), загальні витрати по кредиту 53 775,00 грн., орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за ввесь строк користування кредитом 63 775,00 грн., реальна річна процентна ставка 8 564,92 %. (а.с. 12-13). Відповідач 13.06.2024 отримала кредитні кошти на рахунок № [NUMBER] у розмірі 10 000,00 грн., що підтверджується довідками ТОВ «Пайтек» від 20.01.2025 р. (а.с. 28). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором [PERSON] основна сума боргу становить 43 649,99 грн., проценти 28 650,00 грн. (за період з 13.06.2024 по 20.01.2025), штраф 5000,00 грн., разом 43 649,99 грн. (а.с. 24-27). 20.01.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Свеа Фінанс» було укладено договір факторингу № 01.02-01/25, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» відступило на користь ТОВ «Свеа Фінанс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №1567200. Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу, ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 43 649,99 грн., з яких: 9 999,99 грн. заборгованість за основним боргом; 28 650,00 грн. заборгованість по відсоткам; 5 000,00 грн. сума штрафних санкцій. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Щодо укладення кредитного договору в електронному вигляді. Як встановлено судом, між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] 13.06.2024 р. укладено договір про надання споживчого кредиту №1567200 в електронній формі, шляхом використанням одноразового ідентифікатораС 433. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України "Про електронну комерцію"). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"). Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом частини восьмої статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже судом встановлено, що вказаний договір №1567200 було укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором "С 433". Підписавши вказаний договір, відповідач добровільно погодився на визначені у ньому умови кредитування, взяв на себе відповідні зобов`язання. Щодо відступлення прав вимоги. Статтею 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно зі ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином. Згідно ч. 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч.1 ст. 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Матеріали справи містять належні та допустимі докази, які підтверджують відступлення прав вимоги за кредитним договором від 13.06..2024 р. №1567200 від ТОВ «Селфі Кредит» до ТОВ «Свеа Фінанс». Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості загальна сума заборгованості складає 43 649,99 грн., з яких: основна сума боргу 9 999,99 грн., проценти 28 650,00 грн., штраф 5 000,00 грн. Стороною відповідача даний розрахунок не спростовано, не надано власного розрахунку чи доказів виконання боргових зобов`язань. Щодо вимог про стягнення штрафних санкцій. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який неодноразово продовжувався. Умовами кредитного договору та договору позики встановлено сплату штрафу, у разі невиконання та/або неналежного виконання споживачем зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом. Враховуючи те, що вищенаведеними нормами ЦК України передбачено звільнення позичальника від сплати неустойки, а тому нарахована позивачем пеня в розмірі 5 000,00 грн., суперечить наведеним положенням пункту 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. Таким чином позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені за кредитним договором №1567200 від 13.06.2024 р. в сумі 5 000,00 грн. є необґрунтованими з вищевказаних підстав і задоволенню не підлягають. З урахуванням наведених вище вимог закону, досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором №1567200 від 13.06.2024 р. підлягають частковому задоволенню, а саме в розмірі 38 649,99 грн., з яких: 9 999,99 грн. - основний борг, 28 650,00 грн. - проценти. В решті частині щодо стягнення пені в сумі 5 000,00 грн. відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено судом частково, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2 144,92 грн. На підставі вищенаведеного та

Outcome: partial