Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до відповідача, в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №102347219 від 17.11.2022 у сумі 25 140,00 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 2 422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 8 000,00 грн. У обґрунтування вимог позивач зазначив, що 17.11.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №102347219,відповідно до якого відповідач отримав кредит у сумі 6 000,00 грн. 29.03.2023 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» було укладено договір відступлення прав вимоги №94-МЛ/Т, згідно якого право вимоги за кредитним договором №102347219 від 17.11.2022 перейшло до ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал». Відповідач належним чином свої зобов`язання не виконує, в результаті чого розмір заборгованості, який позивач просить стягнути з відповідача, становить 25 140,00 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту 6 000,00 грн., заборгованість за відсотками 18 000,00 грн., прострочена заборгованість за комісією за видачу кредиту 1 140,00 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 листопада 2025 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання на 09 грудня 2025 року, яке відкладено на 14 січня 2026 року у зв`язку з неявкою відповідача. Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався, відзив на позовну заяву не пред`явив. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд зазначає таке. Судом встановлено, що 17.11.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №102347219, відповідно до якого Кредитодавець зобов`язується на умовах, визначених цим Договором, на строк, визначений п. 1.3. Договору, надати Позичальнику грошові кошти у сумі, визначеній у п. 1.2. Договору, а Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості згідно п. 1.4. Договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки, що визначені Договором. Згідно п. 1.2. Договору сума кредиту становить 6 000,00 грн. Пунктом 1.3. Договору передбачено, що кредит надається загальним строком на 105 днів з 17.11.2022 (строк кредитування). Згідно п. 1.3.1. Догвору пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 02.12.2022. Пунктом 1.3.2. Договору передбачено поточний період тривалістю 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 02.03.2023. Пунктом 1.4 Договору визначено, що позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу 02.12.2022, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 02.03.2023. Згідно п. 1.5.1. Договору комісія за надання кредиту: 1 140,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово. Умовами договору визначено проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду у сумі 1 800,00 грн., які нараховуються за ставкою 2,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.2. Договору), та протягом поточного періоду у сумі 16 200,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.5.3. Договору). Згідно графіку платежів за договором про споживчий кредит №102347219 від 17.11.2022 загальна вартість кредиту становить 25 140,00 грн. з урахуванням суми кредиту 6 000,00 грн., процентів за користування кредитом у сумі 18 000,00 грн. та комісії у сумі 1 140,00 грн. З платіжного доручення №54406615 від 17.11.2022 вбачається, що 17.11.2022 на рахунок [PERSON] [NUMBER] перераховано грошові кошти у сумі 6 000,00 грн., призначення платежу «кошти згідно договору 102347219». Як вбачається з відомості про щоденні нарахування та погашення за кредитним договором №102347219 ТОВ «Мілоан» нараховано заборгованість за період з 17.11.2022 по 03.02.2023. Відповідно до договору відступлення прав вимоги №94-МЛ/Т від 29 березня 2023 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» (Кредитор) та ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (Новий Кредитор), Кредитор передає (відступає) Новому Кредиторові за плату, а Новий Кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги (Права Вимоги) до Боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (Портфель Заборгованості). Пунктом 6.2.3. договору відступлення прав вимоги №94-МЛ/Т передбачено, що права вимоги переходять до Нового Кредитора у день здійснення фінансування (оплати) на користь кредитора у повному обсязі в сумі, вказаній в п. 7.1. цього Договору, після чого Новий Кредитор стає кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованості. Пунктом 7.1. договору відступлення прав вимоги сторони домовились, що в якості компенсації за придбання (відступлення) Прав Вимоги Новий Кредитор сплачує Кредиторові плату в розмірі 436 837,19 грн. Виконання вищевказаного договору підтверджується самим договором відступлення прав вимоги №94-МЛ/Т та платіжною інструкцією №70800 від 29 березня 2023 року. З Акту приймання-передачі Реєстру Боржників від 29 березня 2023 року до Договору відступлення прав вимоги №94-МЛ/Т від 29 березня 2023 року вбачається, що Кредитор передав, а Новий Кредитор прийняв Реєстр Боржників Кредитора від 29 березня 2023 року кількістю боржників 1275 на загальну суму заборгованості 16 059 510,63 грн. Згідно витягу з реєстру боржників до Договору відступлення прав вимоги №94-МЛ/Т від 29 березня 2023 року ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за договором №102347219 від 17.11.2022 на загальну суму 25 140,00 грн. З виписки з особового рахунка за Кредитним договором №102347219 від 17.11.2022, наданої ТОВ «Кредит-Капітал» вбачається, що заборгованість відповідача складає 25 140,00 грн., з яких тіло кредиту 6 000,00 грн., відсотки 18 000,00 грн., комісія 1 140,00 грн. Стаття 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, а також сплати процентів, належних йому, якщо інше не передбачено договором. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідач отримав та користувався кредитними коштами у сумі 6 000,00 грн., однак в добровільному порядку не повернув. Відповідач не вчиняла дій щодо погашення заборгованості, а отже заборгованість за тілом кредиту у сумі 6 000,00 грн. обґрунтовано підлягає стягненню з відповідача. Як вбачається з відомості про щоденні нарахування та погашення, що міститься у матеріалах справи, первісним кредитором нараховані відсотки за період з 18.11.2022 по 02.03.2023 у сумі 18 000,00 грн. Розмір відсотків за користування кредитом у сумі 18 000,00 грн. нараховано згідно умов договору та у межах строку кредитування, а тому обґрунтовано підлягає стягненню з відповідача. Що стосується вимоги про стягнення комісії у сумі 1 140,00 грн., суд зазначає таке. Згідно п. 1.5.1. Договору комісія за надання кредиту: 1 140,00 грн., яка нараховується за ставкою 19,00% від суми кредиту одноразово. Суд зазначає, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. За положеннями частини п`ятої статті 11, частин першої, другої, п`ятої, сьомої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема положення, згідно з якими передбачаються зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. У Постанові Верховного Суду України від 16.11.2016 №6-1746цс16 зазначено, що встановлення банком в кредитному договорі обов`язку боржника сплачувати щомісячну комісію за управління кредитом без зазначення, які саме послуги за вказану комісію надаються клієнту, а також нарахування комісії за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок клієнта, є незаконним. Судом установлено, що умовами Договору про споживчий кредит №102347219 від 17.11.2022 визначено сплату комісії, пов`язану з наданням кредиту, у розмірі 19% від суми кредиту, що становить 1 140,00 грн. (п. 1.5.1. Договору). При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням кредиту, що надаються відповідачу, та за які банком встановлена комісія. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позивач не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо сплати комісії за надання кредиту є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». З урахуванням викладеного, нарахування комісії є необґрунтованим, а тому вимога про стягнення комісії у сумі 1 140,00 грн. задоволенню не підлягає. Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи, що отримані та використані відповідачем кредитні кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, розрахунок заборгованості відповідачем не спростований, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з боржника [PERSON] заборгованості за Договором про споживчий кредит №102347219 від 17.11.2022 у сумі 24 000,00 грн. У решті позовних вимог слід відмовити. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом задоволено позовні вимоги у сумі 24 000,00 грн., що становить 95,47% від заявленої позовної вимоги, а отже з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у сумі 2 312,67 грн. та документально підтверджені витрати на правничу допомогу у сумі 7 637,60 грн.

Outcome: partial