Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

ТОВ «Споживчий Центр» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , у якому просило стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 21.07.2023-100002170 від 21.07.2023 у розмірі 10 598, 01 грн, судовий збір у сумі 2422,40 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 21.07.2023 між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] укладено кредитний договір № 21.07.2023-100002170. ТОВ «Споживчий Центр» свої зобов`язання за Договором виконало належним чином та у повному обсязі. У свою чергу, [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку чим позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів. Ухвалою суду від 25.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Заходи забезпечення позову та доказів не вживались. Інші процесуальні дії у справі не проводились. Представник ТОВ «Споживчий Центр» у позовній заяві просив розглянути справу без участі представника позивача, а також зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих причин, про місце, дату та час судового засідання повідомлявся шляхом направлення рекомендованої кореспонденції. Відповідач про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подавав, заяви про слухання справи без його участі не надходило. Крім того, про час і місце слухання справи відповідач повідомлений належним чином, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.07.2023 між ТОВ «Споживчий Центр» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № 21.07.2023-10002170 в електронній формі, який підписано позичальником одноразовим ідентифікатором /а.с.10-15/. Згідно з умовами кредитного договору відповідачу надано кредит в сумі 7 000,00 грн., строком на 28 днів з дати його надання, дата повернення кредиту 17.08.2023, зі сплатою фіксованої незмінної процентної ставки у розмірі 1,3 % за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом усього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Згідно з п. 4.1. Пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149 - 49хх - хххх - 4213. Пунктом 9 Заявки на укладення кредитного договору № 21.07.2023-100002170 передбачено сплату комісії, пов`язаної з наданням кредиту у розмірі 15 % від суми кредиту, що дорівнює 1050,00 грн. Крім того, п. 12 Заявки передбачено сплату неустойки у розмірі 70,00 грн., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Факт переказу відповідачу кредитних коштів у сумі 7000,00 грн. підтверджується копією квитанції № 2342383455 від 21.07.2023 /а.с.18/. Згідно з нормами ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1048 ЦК України , позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання згідно зі ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Відповідач [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 10598,01,00 грн., що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі за тілом кредиту в розмірі 7000,00 грн., заборгованості за процентами у розмірі 2548,01 грн., заборгованості за комісією у розмірі 1050,00 грн. Наявність заборгованості у зазначеному розмірі підтверджується довідкою-розрахунком про стан заборгованості за кредитним договором /а.с.19/. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до частини 1 статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Положеннями статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань належним чином не виконав, позовні вимоги не спростував, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «Споживчий Центр» підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений ним при подачі позову у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved