Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

05.12.2025 року до суду звернувся представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» з позовом до [PERSON] , просив стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 12840 грн., а також судові витрати. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] 24.12.2021 року укладено Кредитний договір №24.12.2021-010000392, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у розмірі 6000,00 грн. 28.03.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та ТОВ «Новий Колектор» укладено договір факторингу №СЦ-280325-15, відповідно до якого ТОВ «Новий Колектор» став єдиним та належним кредитором за кредитним договором №24.12.2021-010000392 від 24.12.2021, укладеним між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] . Зазначають, що кредитором виконано свої зобов`язання за договором в повному обсязі. Позичальник свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 03.12.2025 року утворилась заборгованість у розмірі 12840 грн., з яких 6000 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 6840 грн. заборгованість за відсотками, яку позивач просив суд стягнути з відповідачки та судові витрати. Ухвалою суду від 09.12.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.38). Представник позивача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.40), в позовній заяві просив справу розглядати без участі представника позивача (а.с.5). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (а.с.41), та не повідомила суд про причини неявки, заяви про розгляд справи без її участі чи відзиву на позов не надала. Ухвалою суду від 19.01.2026 року встановлено заочний розгляд справи. За вказаних обставин, відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Як встановлено судом, 24.12.2021 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено Кредитний договір (оферти) №24.12.2021-010000392, відповідно до умов якого відповідачці надано кредит у розмірі 6000,00 грн., строком на 42 дні. Первинний період користування кредитом -14 днів з дати його надання. Черговий період користування кредитом кожні наступні 14 днів з дня закінчення первинного періоду. Процентна ставка «Економ» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 2% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом первинного періоду та протягом періоду «Економ». Процентна ставка «Стандарт» - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 3% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит, окрім первинного періоду та періоду «Економ». Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Проценти розраховуються шляхом множення кредиту (залишку кредиту у разі його дострокового часткового повернення) на кількість днів користування кредитом/залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді (а.с.19-20, 26, 29-31). Також [PERSON] було підписано паспорт споживчого кредиту (а.с.21-22). Відповідно до п.8.1 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) вбачається, що цей договір набирає чинності з дати отримання кредитодавцем у інформаційній системі кредитодавця від позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником від кредитодавця на номер телефону позичальника, вказаний при реєстрації у інформаційній системі кредитодавця. Цей договір діє протягом одного року (а.с.29-31). З довідки про розмір простроченої заборгованості за кредитним договором №24.12.2021-010000392 від 24.12.2021 року вбачається, що заборгованість відповідачки за кредитним договором №24.12.2021-010000392 від 24.12.2021 року за період з 24.12.2021 року по 29.10.2025 року складає 12840,00 гривень, з яких 6000,00 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту; 6840,00 грн. прострочена заборгованість за відсотками (а.с.14). Доказів на спростування факту укладення вказаного договору та отримання кредитних коштів відповідачкою не надано. Вказаний кредитний договір підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором. У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону № 675-VIII). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII. Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Частиною другою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Так, згідно з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що позивач нарахував відповідачці заборгованість у сумі 12840 грн. з яких: 6000,00 грн. основний борг; 6840 грн. проценти (а.с.14). Відповідачка заперечень щодо правильності наданого позивачем розрахунку сум заборгованості не заявляла; належних та допустимих доказів того, що заборгованість розрахована невірно та має менший розмір, ніж зазначено позивачем, не надала; власний розрахунок не надавала. Оскільки матеріали справи не містять доказів повернення відповідачкою ТОВ «Споживчий центр» отриманої за вказаним договором суми позики у строки, передбачені договором, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також, матеріалами справи підтверджено, що відповідно до умов кредитного договору №24.12.2021-010000392 від 24.12.2021 року сторонами погоджено строк кредитування терміном 42 дні, та процентна ставка «Економ» 2% «Стандарт» - 3%. З наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що саме за наведеними відсотковими ставками та в межах строку кредитування здійснений розрахунок заборгованості [PERSON] в сумі 6840 грн. Згідно частини першої статті 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавством також передбачені порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) у зобов`язанні. Відповідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Так, судом встановлено, що 28 березня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» укладено Договір факторингу №СЦ-280325-15, за умовами якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту загальну ціну продажу в сумі, передбаченій п.3.2. цього Договору, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитним договором в обсязі та на умовах, передбачених цим договором. З дати відступлення права вимоги, клієнт перестає бути стороною за кредитним договором, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за кредитним договором та набуває всіх прав за ним (а.с.15 -18). Як вбачається із Переліку №1, що є додатком 2 до Договору факторингу №СЦ-280325-15 від 28.03.2025 року до ТОВ «Новий Колектор» перейшло право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №24.12.2021-010000392 (а.с.32-33). 28 березня 2025 року за вих. №12 ТОВ "Новий Колектор" направило на адресу відповідачки досудову вимогу про погашення нею заборгованості за кредитним договором №24.12.2021-010000392 від 24.12.2021 року з вказівкою про реквізити для сплати (а.с.11 на звороті). Таким чином, оскільки відповідачка не виконує умов кредитного договору, добровільно та в визначені строки не сплачує визначені договором платежі, а позивач набув право грошової вимоги до відповідачки за вказаним кредитним договором, позовні вимоги підлягають задоволенню та з неї підлягає стягненню заборгованість за кредитом в розмірі 12840 грн., з яких 6000 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 6840 грн - заборгованість за відсотками. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із позовних заяв майнового характеру, поданих юридичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позов задоволено в повному обсязі, тому судові витрати покладаються на відповідачку в повному розмірі. З відповідачки на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved