Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до Кролевецького районного суду Сумської області з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 19 червня 2015 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Тулиголівської сільської ради Кролевецького району Сумської області, актовий запис №02. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, вони мають різні погляди на сімейне життя та обов`язки. З початку сімейного життя між ними виникали сварки та конфліктні ситуації, вони не знаходили порозуміння. Подружні відносини між ними припинені близько 10 років тому, проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, на примирення не згодна. Посилаючись на викладене, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Відповідач у наданий судом строк та станом на 13 січня 2026 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку, будь-яких клопотань чи заяв не надав. У відповідності до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Суд, вивчивши та дослідивши наявні в справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 19 червня 2015 року між сторонами зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Тулиголівської сільської ради Кролевецького району Сумської області, актовий запис №02. Дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] », що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 08 квітня 2016 року (а.с.6). Від шлюбу неповнолітніх дітей подружжя не має. За змістом позову подружнє життя сторін не склалося. Причинами розірвання шлюбу позивач зазначає різні погляди на сімейне життя та обов`язки, наявність між ними сварок та конфліктних ситуацій, які виникали з початку сімейного життя. Подружні відносини між ними припинені близько 10 років тому, проживають окремо. Згідно із ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 110 та частиною 2 ст. 112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Шлюбні відносини припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Позивач не має наміру поновлювати шлюбні стосунки. Таким чином, звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу відповідає положенням ст.110 СК України. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду з вказаним позовом, суд вважає, що є достатньо підстав для розірвання шлюбу відповідно до ст. 112 СК України. Згідно із статтею 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Від позивача надійшло клопотання щодо відновлення їй дошлюбного прізвища, тому суд вважає за можливе відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved