Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування вимог посилалась на те, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 15.08.2023 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №853. Від шлюбу подружжя має неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що подружнє життя не склалось через різні погляди на сімейне життя та втрату взаєморозуміння, втрату почуття любові, поваги розуміння один до одного, шлюбні відносини припинено, спільного господарства сторони не ведуть, шлюб має формальний характер, примирення та збереження шлюбу не можливе. У справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явилась, повідомлялась про час та місце розгляду справи, згідно наявної в матеріалах справи заяви, просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не подавав. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 15.08.2023 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №853. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . За змістом положень ч.1ст.24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач просила надалі іменуватися « [PERSON] ». З огляду на обставини, встановлені судом, суд дійшов висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, сім`я припинила існування остаточно, тому подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позовну заяву було подано позивачем в електронній формі, то застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, таким чином, судовий збір в розмірі 968, 96 грн підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача.

Outcome: approved