Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

У жовтні 2025 року ТОВ «Свеа Фінанс» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 08.06.2024 року між ТОВ «Седфі Кредит» і [PERSON] був укладений договір кредиту № 1555620 за умовами якого останньому був виданий кредит на суму 4 000,00 гривень на умовах строковості, поворотності та платності. Договір кредиту був укладений в електронному вигляді та підписаний [PERSON] електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію». 29.04.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» і ТОВ «Свеа Фінанс», був укладений договір факторингу № 01.02-09/25 на підставі якого ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 15555620 від 08.06.2024 року на загальну суму 18 610,00 гривень, з яких: 3 483,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 10 659,00 гривень заборгованість за нарахованими відсотками, 4468,00 гривень нарахована пеня. На підставі викладеного ТОВ «Свеа Фінанс» просило стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за договором кредиту № 1555620 від 08.06.2024 року у сумі 18 610,00 гривень. Відзив на позов відповідачем не поданий. В судове засідання представник позивача не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Просив справу розглянути за його відсутності, про що зазначив у самому позові. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнав. Зазначив, що дійсно 08.06.2024 року між ним та ТОВ «Селфі Кредит» був укладений кредитний договір за умовами якого він отримав від вказаного товариства у кредит 4 000,00 гривень. Дійсно він допустив прострочення кредиту проте після розмови з представником цього товариства та з`ясування суми заборгованості він повністю погасив таку заборгованість. З таких обставин вважав, що поданий позов є безпідставним та задоволенню не підлягає. Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 08 червня 2-24 року між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено договір №15555620 про надання споживчого кредиту. За цим договором ТОВ «Селфі Кредит» зобов`язалося надати [PERSON] на умовах строковості, поворотності та платності кредит у розмірі 4 000,00 гривень, а той у свою чергу повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі. Також умовами договору визначено, що строк кредитування становить 360 днів, стандартна процентна ставка за користування кредитом 1,5 % на день. Оплата нарахованих відсотків за користування кредитними коштами здійснюється кожні 15 днів відповідно до встановленого Графіку платежів. [PERSON] підписав договір №1555620 шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором (В116). В день укладення договору 08.06.2024 року ТОВ «Селфі Кредит» перерахувало на зазначений [PERSON] номер банківської картки 4 000,00 гривень, що підтверджено довідкою ТОВ «Пейтек» № 20250508-358 від 08.05.2025 року про здійснення переказу на платіжну картку. 29.04.2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» і ТОВ «Свеа Фінанс» був укладений договір факторингу № 01.02-09/25 за умовами якого ТОВ «Свеа Фінанс» набуло право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором №1555620 на загальну суму 18 610,00 гривень з яких: 3 483,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 10 659,00 грн. заборгованість за відсотками та 4 468,00 грн. сума нарахованих штрафів. Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд. а) щодо правовідносин сторін Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону України від 3 вересня 2015року №675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон №675-VIII) електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень частини першої статті 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). В силу частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Зібрані докази вказують на те, що 08.06.2024 року [PERSON] уклав з ТОВ «Селфі Кредит» в електронній формі кредитний договір, за умовами якого фінансова компанія перерахувала на зазначений ним картковий рахунок кредитні кошти, а той зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в порядку, визначеному договором. Умови укладеного договору [PERSON] належним чином не виконував, у визначені договором строки кредит не повернув та не сплатив відсотки за користування кредитними коштами. У подальшому ТОВ «Свеа Фінанс» згідно укладеного договору факторингу набуло право вимоги до [PERSON] за вказаним кредитним договором. З огляду на викладене слід дійти висновку, що [PERSON] не виконав обов`язки за кредитним договором, а тому з нього на користь ТОВ «Свеа Фінанс» слід стягнути заборгованість за відповідними кредитними договорами. Щодо заборгованості, яка підлягає до стягнення. Згідно представленого розрахунку заборгованість [PERSON] за кредитним договором за договором №1555620 від 08.06.2024 року становить 18 610,00 гривень, з яких: 3 483,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 10 659,00 гривень заборгованість за нарахованими відсотками, 4468,00 гривень нарахована сума штрафу. При цьому, відповідно до вказаного розрахунку за період з 08.06.2024 року по 29.04.2025 рік товариством було нараховано відсотки за користування кредитом у розмірі 17 025,00 гривень, а також штрафи за несвоєчасне погашення нарахованих відсотків у розмірі 8 000,00 гривень. За цей період відповідачем було сплачено коштів на загальну суму 10 415,00 гривень з яких в погашення тіла кредиту зараховано 517,00 гривень, в погашення нарахованих відсотків за користування кредитом 6366,00 гривень та в рахунок погашення нарахованих штрафів 3532,00 гривень. Суд зазначає, що право кредитодавця нараховувати штрафи за порушення умов договору визначені положеннями п.6.4 Кредитного договору. Водночас суд звертає свою увагу на те, що згідно п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідний розмір неустойки (штраф) нарахований кредитодавцем в період дії воєнного стану в України, він не піддягав стягненню. За таких обставин позов в частині стягнення з відповідача нарахованої та несплаченої суми штрафів за порушення умов договору у розмірі 4468,00 гривень задоволенню не підлягає. При цьому сума коштів у розмірі 3532,00 гривень, яка була зарахована кредитодавцем в рахунок погашення нарахованої суми штрафу слід віднести в погашення основної суми боргу (тіла кредиту та нарахованих відсотків за користування кредитними коштами). За огляду на викладене поданий ТОВ «Свеа Фінанс» позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 15555620 від 08.06.2024 року у розмірі 10 610,00 гривень (із розрахунку 4000,00 грн. (тіло кредиту) + 17 025,00 грн. (сума нарахованих відсотків) 10 415,00 грн. (сплачена відповідачем сума коштів)). В решті у задоволенні позову слід відмовити. Посилання відповідача на те, що він повністю погасив суму боргу за кредитом суд вважає безпідставними, оскільки доказів на підтвердження таких обставин останнім суду не представлено і матеріали справи не містять. Представлений позивачем розрахунок заборгованості відповідачем не спростовано. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до приписів частин 1 та 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ТОВ «Свеа Фінанс» подано позов з вимогою на суму 16 610,00 гривень і такий позов був задоволений частково на суму 10 610,00 гривень. Відтак, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Свеа Фінанс» судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1381,06 гривень.

Outcome: partial