Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, визнання права власності, витребування майна з чужого володіння, посилаючись на те, що 14 жовтня 2019 року Личаківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області був зареєстрований шлюб між нею та Відповідачем, номер актового запису 262. На підставі рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 01 грудня 2022 року шлюб між ними розірвано. За час проживання у шлюбі вона з чоловіком придбали автомобіль Рено Меган (Renault Megane) державний номерний знак реєстрації [NUMBER] , VIN [NUMBER] , який зареєстровано на її ім`я, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 24 жовтня 2024 року. 05 квітня 2023 року вона виплатила Відповідачу [PERSON] за вказаний автомобіль компенсацію у розмірі 2000 (двох тисяч) доларів США, позаяк вони дійшли спільної згоди щодо його вартості, який оцінили на той момент у 4000 (чотири тисячі) доларів США, що підтверджується розпискою від 05.04,2023 року. Однак, незважаючи на те, що вона виплатила Відповідачу компенсацію за спільний автомобіль, [PERSON] вказане майно передавати відмовляється та приховує місцезнаходження транспортного засобу. Тому просить в судовому порядку поділити майно, яке придбане під час проживання у шлюбі у наступний спосіб: визнати право власності [PERSON] на автомобіль Рено Меган(Renault Megane) державний номерний знак реєстрації [NUMBER] ; витребувати з володіння [PERSON] автомобіль Рено Меган (Renault Megane) державний номерний знак реєстрації [NUMBER] , VIN [NUMBER] ; зобов`язати [PERSON] передати [PERSON] автомобіль Рено Меган (Renault Megane) державний номерний знак реєстрації [NUMBER] , VIN [NUMBER] . Справа 20.01.2025 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу між суддями передана в провадження судді Лисюк І.О.. Ухвалою судді від 28.01.2025 року відкрито провадження у цивільній справі та визначено загальний позовний порядок її розгляду, а також дату, час та місце проведення підготовчого засідання. Ухвалою суду від 29.04.2025, закрито підготовче провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, визнання права власності, витребування майна з чужого володіння. Призначено справу до судового розгляду по суті на 10:00 год. 08 травня 2025 року. Позивач [PERSON] , представник позивача адвокат Яцуляк Т.Р. в судове засідання повторно не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. 23.12.2025 від представника позивача [PERSON] адвоката Яцуляка Т.Р. чрез систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився. 15.01.2026 електронною поштою від відповідача надійшла заява. В обґрунтування заяви відповідач посилається на те, що не проживає за місцем реєстрації, оскільки є військовослужбовцем та на даний час несе службу на Сумському напрямку. Позову не визнає. Спільного майна з [PERSON] в них не має, а автомобіль, який є предметом спору не перебуває в його володінні. Суд, дослідивши докази, подані стороною позивача, та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, приходить до наступного висновку. 14 жовтня 2019 року Личаківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області був зареєстрований шлюб між сторонами, номер актового запису 262., який розірвано на підставі рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 01 грудня 2022 року. (а.с.8). На підтвердження обставин, зазначених в позові, сторона позивача долучила до матеріалів справи оригінал розписки 05 квітня 2023 року, із змісту якої слідує, що [PERSON] отримав компенсацію вартості у розмірі 2000 (двох тисяч) доларів США частки за автомобіль Рено Меган (Renault Megane) державний номерний знак реєстрації [NUMBER] , VIN [NUMBER] , який належить на даний час [PERSON] на праві приватної власності одноособово. Жодних майнових претензій на цей автомобіль [PERSON] не має. (а.с.65). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] за [PERSON] 24.10.24 зареєстровано транспортний засіб Рено Меган (Renault Megane) державний номерний знак реєстрації [NUMBER] , VIN [NUMBER] . (а.с.10). Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17). За змістом частин першої та сьомої статті 41 Конституції України, частин першої та п`ятої статті 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і таке використання не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України).Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України). Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (частина перша статті 60 СК України). Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України (стаття 68 СК України). Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України). У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України). Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу (частина третя статті 370 ЦК України). Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення (частина друга статті 183 ЦК України). Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини друга, четверта та п`ята статті 71 СК України). За приписами статей 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. У статті 328 ЦК України передбачено, що право власності на нерухоме майно набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до частин першої та другої статті 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Як встановлено, сторони з 14.12.19 до 01.12.2022 перебували в зареєстрованому шлюбі. Право власності на автомобіль, який є предметом позову зареєстровано за [PERSON] 24.10.2024 після розірвання шлюбу. Як вбачається із копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] за [PERSON] 24.10.24 зареєстровано транспортний засіб Рено Меган (Renault Megane) державний номерний знак реєстрації [NUMBER] , VIN [NUMBER] , перша реєстрація мала місце 09.11.2019 до реєстрації шлюбу між сторонами. Відомості щодо першого власника відсутні. Таким чином, доказів того що зазначений автомобіль, набутий подружжям за час шлюбу стороною позивача не надано. З врахуванням позиції відповідача [PERSON] , який заперечує факт спільної сумісної власності на автомобіль з [PERSON] , суд приходить до висновку, що позов в частині поділу спільного майна подружжя, шляхом визнання права власності за позивачем не доведено належними та допустимими доказами. Щодо вимог позову про витребування транспортного засобу з незаконного володіння відповідача та зобовязання передачі його позивачу, суд приходить до наступного. Відповідно до частини першої статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Застосовуючи положення статті 387 ЦК України, необхідно виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Отже, виходячи із наведених норм віндикаційний позов може пред`явити лише власник майна з володіння якого вибуло майно поза його волею. В даному випадку, оскільки спір стосується рухомого майна, то власник має право витребовувати його у випадку, коли воно вибуло із його фізичного володіння. Пунктом 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» встановлено, що відповідно до статті 387 ЦК та частини третьої статті 10 ЦПК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. Власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння. Положеннями частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено, позивач [PERSON] на обгрунтування обставин позову не надала доказів, що транспортний засіб Рено Меган (Renault Megane) державний номерний знак реєстрації [NUMBER] вибув з її володіння і знаходиться в незаконному володінні відповідача [PERSON] . Тому, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя, визнання права власності, витребування майна з чужого володіння, не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed