Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» через свого представника Короля Владислава Анатолійовича звернулося до Городнянського районного суду Чернігівської області із позовом до [PERSON] , в якому представник позивача просив стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №1765218747 від 03 лютого 2021 року у розмірі 16490,48 грн, з яких: 11082,09 грн сума заборгованості по тілу кредиту та 5408,39 грн сума заборгованості по комісії. Також представник позивача просив стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 03 лютого 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір №1765218747, відповідно до якого останній отримав кредитні кошти на умовах, визначених у кредитному договорі. Договір, паспорт кредиту та умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими позичальник ознайомився до укладення договору та до яких позичальник приєднався підписавши договір) складають єдиний кредитний договір. 17 грудня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір факторингу №171221, відповідно до умов якого АТ «Таскомбанк» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за вказаним вище кредитним договором. 21 березня 2023 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №НІ/11/9-Ф, відповідно до умов якого позивач набув право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 1765218747 від 03.02.2021 у загальному розмірі 24803,48 грн, з яких: 11082,09 грн сума заборгованості по тілу кредиту, 1,47 грн сума заборгованості по відсоткам та 13719,92 грн сума заборгованості по комісії. Представник позивача вказує, що після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній здійснив одинадцять платежів на рахунки позивача для погашення існуючої заборгованості у загальному розмірі 8313,00 грн. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 21.03.2023, позивачем не здійснювалось нарахування жодних штрафних санкцій. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконав свого зобов`язання в повному обсязі. Таким чином, відповідач [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором №1765218747 від 03.02.2021 в розмірі 16490,48 грн, з яких: 11082,09 грн сума заборгованості по тілу кредиту та 5408,39 грн сума заборгованості по комісії. Ухвалою судді Городнянського районного суду Чернігівської області Бойко А. О. від 24 листопада 2025 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в особі уповноваженого представника в судове засідання не з`явився, у позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи без участі представника та про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів (а. с. 4 зв.). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином за адресою його реєстрації: [ADDRESS] , згідно відповіді відділу ЦНАП Городнянської міської ради Чернігівської області від 18.11.2025 (а. с. 37). Згідно із відміткою поштового відділення поштове відправлення з судовою повісткою про виклик в судове засідання отримане адресатом (а. с. 42). Від відповідача відзиву на позов не надійшло, про поважні причини неявки суд не повідомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи той факт, що відповідач [PERSON] в розумінні ст. 130 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, не подав відзиву на позов, представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки справа слухалась за відсутності всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, що мають значення для вирішення спору, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, суд встановив таке. До суду надано кредитний договір №1765218747 з якого убачається, що 03 лютого 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого [PERSON] було надано кредит в розмірі 11510,00 грн строком на 48 місяців (а. с. 6). Пунктом 1.3 кредитного договору визначено, що позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту № 5218747, який є невід`ємною частиною цього договору. У п.1.4. договору сторони погодили, що позичальник доручає кредитодавцю виплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів за наступними реквізитами: отримувач [PERSON] , ЄДРПОУ [NUMBER] , рахунок [NUMBER] у АТ «Таскомбанк» призначення: переказ на поточний рахунок [PERSON] за рахунок кредиту згідно КД 1765218747 від 03.02.2021, сума 7000,00 грн; отримувач ПАТ «Страхова компанія «ТАС» код ЄДРПОУ 30929821, призначення: оплата страхового платежу за договором страхування №1765218747-С від 03.02.2021, сума 3360,00 грн; отримувач ТОВ «майСейфеті» код ЄДРПОУ 35690429, призначення: оплата за пакет послуги «Охоронець КредитМаркет 12» за рахунок кредиту КД 1765218747 від 03.02.2021, [PERSON] , сума 250,00 грн; отримувач ТОВ «ЦФР» код ЄДРПОУ 32494741, призначення: оплата за електронний ключ доступу до додатку «SUPPORT.UA» SU1765218747 від 03.02.2021, сума 200,00 грн. Відповідно до п. 2.2 кредитного договору цей договір, паспорт кредиту №5218747 та Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» редакція від 04.05.2020 складають єдиний кредитний договір. 03.02.2021 відповідачем [PERSON] підписано паспорт кредиту від ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» №5218747, в якому зазначені основні умови кредитування, зокрема: тип кредиту кредит; сума/ліміт кредиту 11510,00 грн; строк, на який надається кредит 48 місяців; спосіб та строк надання кредиту безготівковим шляхом, протягом 3 банківських днів від дня укладення договору; процентна ставка при наданні кредиту 10.00 % від суми кредиту, що становить 700,00 грн, щомісячні проценти 6.00 % від суми кредиту, річні проценти 0.01 % від суми боргу за договором; загальні витрати за кредитом 33851,38 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом 44661,38 грн; реальна річна процентна ставка 148.75 %, а також порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення (графік платежів) та наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за кредитним договором (а. с. 7 7 зворот). Суд, дослідивши умови та зміст кредитного договору № 1765218747 від 03.02.2021 дійшов висновку, що за своєю правовою природою правовідносини, які виникли між відповідачем у цій справі та первісним кредитором Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» є кредитними, а тому вони підпадають під правове регулювання норм §2 глави 71 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за наведеним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, які регулюють відносини за договором позики, якщо інше не встановлено §2 глави 71 Цивільного кодексу України, або не випливає із суті кредитного договору. Представник позивача стверджує, що TOB «ФК «Центр фінансових рішень» (первісний кредитор) свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме надало відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначеними умовами кредитного договору. Водночас, із аналізу положень ч. 1 ст. 626 ЦК України та означеного кредитного договору вбачається, що його підписання позичальником свідчить лише про факт укладення договору, проте ще не підтверджує його виконання сторонами, зокрема й кредитодавцем по наданню позичальнику коштів у кредит. Крім того, згідно із ч. 1 ст. 15 Закону України «Про споживче кредитування» споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. За таких обставин, саме позивач повинен довести, що первісним кредитором на виконання умов укладеного ним договору було надано позичальнику обумовлену суму кредиту (у даній справі в безготівковій формі протягом 3-х банківських днів від дня укладення договору), а позичальник користувався позиковими коштами. Однак, позивачем до заяви не долучено і не надано суду ніяких доказів на підтвердження того, що саме кредитодавець ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» належним чином відповідно до умов договору надав позичальнику [PERSON] обумовлену суму кредитних коштів за реквізитами згідно п.1.4 кредитного договору, а той суб`єкт їх отримав. Судом встановлено, що 17 грудня 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» укладено договір факторингу №171221 (а. с. 12-13). Відповідно до п.2.1. договору факторингу сторони договору погодили, що в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених договором. Перелік позичальників, підстави виникнення права вимоги до позичальників, сума боргу на дату відступлення прав вимоги та інші дані зазначаються в Реєстрі прав вимог, який формується згідно Додатку №1 та є невід`ємною частиною цього договору та підписується одночасно з ним. 21 березня 2023 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір факторингу № НІ/11/9-Ф, відповідно до умов якого АТ «Таскомбанк» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні АТ «Таскомбанк» права грошової вимоги (Права вимоги) до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі прав вимоги (а. с. 14-16). 21.03.2023 АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» підписано акт прийому-передачі Реєстру прав вимоги за договором факторингу № НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 (а. с. 17). 21 березня 2024 року між АТ «Таскомбанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено додаткову угоду №1 до договору факторингу № НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 щодо виправлення технічних опечаток та внесення змін до п.3.1. Розділу 3 договору факторингу (а. с. 18). Як убачається з Реєстру прав вимоги до договору факторингу № НІ/11/9-Ф від 21.03.2023 позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 1765218747 від 03.02.2021 в сумі 24803,48 грн, з яких: 11082,09 грн сума заборгованості по тілу кредиту, 1,47 грн сума заборгованості за відсотками, 13719,92 грн заборгованість по комісії (а. с. 20). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1765218747 від 03.02.2021, сформованого АТ «Таскомбанк», заборгованість [PERSON] за вказаним договором станом на 21.03.2023 становила 24803,48 грн, з яких: 11082,09 грн сума заборгованості по тілу кредиту, 1,47 грн сума заборгованості за відсотками, 13719,92 грн заборгованість по комісії (а. с. 9-10). Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1765218747 від 03.02.2021 за період з 21.03.2023 по 30.09.2025, наданого позивачем, заборгованість [PERSON] перед «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» станом на 30.09.2023 становила 16490 грн, з яких: 11082,09 грн сума заборгованості по тілу кредиту; 5408,39 заборгованість по комісії. Сплачено на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» за період з 18.10.2023 по 10.02.2025 8313,00 грн, з яких: 1,47 грн на погашення заборгованості за відсотками та 8311,53 грн на погашення заборгованості по комісії (а. с. 11 -11 зворот). Частиною 1 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із статтями 513, 514 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У ст. 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно із статтями 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч. ч.1, 5, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме: надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором. Зазначене узгоджується із висновками Верховного Суду, наведеними у постанові від 11 вересня 2024 року у справі № 752/17604/15-ц (провадження № 61-14780св23). Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою (постанова Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі № 904/1017/20). Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язку вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі №129/1033/13-ц; пункт 9.58 постанови Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2021 року у справі №904/2104/19). Отже, позивачу при поданні вказаного позову, окрім необхідності доведення факту укладення кредитного договору, неналежного виконання позичальником умов договору, потрібно було довести факт перерахування коштів позичальнику у розмірі, передбаченому договорами, та обставини переходу прав вимоги до позивача як нового кредитора. Звертаючись до суду з цим позовом, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» просило стягнути із [PERSON] заборгованість за укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] кредитним договором №1765218747 від 03 лютого 2021 року у розмірі 16490,48 грн, з яких: 11082,09 грн сума заборгованості по тілу кредиту та 5408,39 грн сума заборгованості по комісії. При цьому ні в самій позовній заяві, ні в окремому документі (розрахунку заборгованості) не наведено, з чого саме виходить позивач, пред`являючи вимогу про стягнення саме такої суми заборгованості, та чим передбачені саме такі складові цієї заборгованості, враховуючи, що умовами укладеного між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та відповідачем договору взагалі не передбачено нарахування комісії, заборгованість зі сплати якої, згідно з вимогами позивача, становить 5408,39 грн. Розрахунок заборгованості первісного кредитора ТОВ «Центр фінансових рішень» станом на момент відступлення права вимоги за кредитним договором від №1765218747 від 03 лютого 2021 року до позовної заяви не додано, що позбавляє суд можливості перевірити правильність нарахування заборгованості по комісії та відсоткам. Крім того, у позовній заяві представник позивача вказує, що [PERSON] у період з 18.10.2023 по 10.02.2025 в добровільному порядку були здійснені платежі на часткове погашення заборгованості на рахунок позивача в сумі 8313,00 грн, проте доказів на підтвердження вказаного матеріали справи не містять. Позивач в свою чергу не заявляв клопотання про витребування з банківської установи інформації щодо перерахування на рахунок відповідача коштів за спірним кредитним договором. Також позивач не надав належно оформлену виписку з особового рахунку відповідача. Згідно з правовою позицією, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891-15 про стягнення заборгованості за кредитним договором, банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених Договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаною нормою Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Суд також звертає увагу, що для підтвердження факту відступлення права вимоги повинен надати суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлений та підписаний договір про відступлення права вимоги, реєстр боржників, що передається первісним кредитором новому кредитору згідно із вказаним договором, акт прийому-передачі, а також докази на підтвердження оплати за договором факторингу. Натомість, доказів на підтвердження оплати за договором факторингу №17122021 від 17.12.2021, укладеним між ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк», а також Реєстру прав вимоги до вказаного договору факторингу, матеріали справи не містять. Оскільки позивач не надав суду належних, допустимих та достатніх доказів виконання первісним кредитором ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» взятих на себе зобов`язань відповідно до умов кредитного договору №1765218747 від 03 лютого 2021 року щодо перерахування відповідачу грошових коштів у визначеному договором розмірі, а також доказів переходу права вимоги до відповідача за вказаним договором на першому етапівід первісного кредитора ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» до АТ «Таскомбанк», та у подальшому до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», який є похідним, суд прийшов до висновку, що вказаним договором не порушуються права і законні інтереси ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», та вважає, що останнє не має права вимагати від відповідача оплати заборгованості за вказаним вище договором, а тому заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають. Оскільки судом відмолено у задоволенні позовних вимог, а тому й відсутні підстави для стягнення на користь позивача в порядку ст. 141 ЦПК України сплачених судових витрат. При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Outcome: dismissed