Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. В листопаді 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий Центр» звернувся до Роздільнянського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просять стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за кредитним договором №11.10.2024-100000288 від 11.10.2024 року у розмірі 26451,27 грн., а також судові витрати у розмірі 2 422,40 грн. Свої вимоги мотивували тим, що 11.10.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №11.10.2024-100000288, згідно якого Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язалася в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повернути кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого заборгованість за Кредитним договором №11.10.2024-100000288 складає 26451,27грн., яка складається: заборгованість по тілу кредиту 10259,17 грн; заборгованості по процентам 8842,10 грн., неустойки 7350,00 грн., що стало підставою для позивача звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Процесуальні дії. Ухвалою суду від 08.12.2025 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. Позиції сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщений належним чином, в позовній заяві просив розглянути справу у його відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомила, відзив не подавала. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Судом по справі встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 11.10.2024 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) №11.10.2024-100000288, згідно якого [PERSON] отримала кредит в розмірі 15000,00 грн., що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 11.10.2024 року. Також в матеріалах справи міститься заявка [PERSON] від 11.10.2024 року щодо укладення кредиту, заявку було підписано кодом з смс - повідомлення, яке було відправлено на фінансовий номер позичальника 0954467781, ідентифікатор Е873. Також [PERSON] підписала до договору паспорт споживчого кредиту. На підтвердження перерахування кредитних коштів, до матеріалів справи додано квитанцію №1-1811 від 18.11.2025 року, сума 15000,00 грн., дата та час платежу: 11.10.2024 року о 08:34:03 год., призначення: видача за договором кредиту №11.10.2024-100000288. Згідно п. 3.1. Договору, Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти. Пунктом 3.2. Договору, встановлено, що Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до п. 4.1. Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-51XX-XXXX-5173. Згідно п. 4.3. Договору Днем надання Кредиту вважається: списання відповідної суми коштів з рахунку Кредитодавця, а днем погашення Кредиту/сплати платежу - день надходження коштів у касу Кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок Кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку Кредитодавця. Пунктом 4.4. Договору визначено, що Сторони встановлюють, що Проценти нараховуються з дня надання Кредиту (включаючи безпосередньо день надання Кредиту) включно до дати його фактичного повернення. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредитні кошти в межах встановленого кредитного ліміту, що підтверджується квитанцією №1-1811 від 18.11.2025 року, відповідно до якої перераховано кредитні кошти у сумі 15 000,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості свої зобов`язання за Договором належним чином не виконує, у зв`язку із чим, утворилась заборгованість у розмірі 26451,27грн., яка складається: заборгованість по тілу кредиту 10259,17 грн; заборгованості по процентам 8842,10 грн., неустойки 7350,00 грн. Таким чином дані спірні правовідносини виникли з кредитного договору і позивач доводить в суді, що має місце неналежне виконання зобов`язань боржником. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до частини першої ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої, другої ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Суд , давши оцінку обгрунтованості заявлених позовних вимог, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Отже, з письмових доказів достовірно встановлено порушення зобов`язання зі сторони [PERSON] з приводу повернення отриманих кредитних коштів, у зв`язку з чим обґрунтованою є заборгованість останньої перед позивачем в розмірі: тіло кредиту 10259,17 грн; проценти 8842,10 грн. Водночас позовні вимоги про стягнення неустойки у розмірі 7350,00 грн., суд вважає безпідставними та відмовляє в їх задоволенні, з наступних підстав. Відповідно до Закону України від 15 березня 2022 року №2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, законодавцем звільнено позичальників за кредитними договорами від сплати неустойки (штрафу, пені), які були нараховані у період дії в Україні воєнного стану. Відтак суд вважає, що позов є частково обґрунтованим, позовні вимоги частково доведеними, а тому з [PERSON] підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 101,27 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовна заява подана в електронній формі, що є підставою для застосування коефіцієнта 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору, з урахуванням частково задоволення позовних вимог, відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 749,22 грн (2422,4 х 72,21% /100). На підставі ст.ст.525,526,530,549,611,624,629,1048-1050,1054 ЦК України,

Outcome: partial