Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

17 грудня 2025 року ТОВ «Бізнес Позика» через свого представника Дармограй А.Т. засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 13845,72 грн. На обґрунтування своїх вимог вказує про те, що відповідно до укладеного електронного договору про надання кредиту № 497762-КС-001 від 28 квітня 2024 року відповідач отримав кредит в сумі 5000,00 грн на банківську картку терміном до 18 серпня 2024 року зі сплатою відсотків за користування кредитом за зниженою та стандартною процентною ставкою. У зв`язку з невиконанням узятих на себе зобов`язань перед кредитором, у відповідача утворилась заборгованість в сумі 13845,72 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача. Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 17 грудня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін в судове засідання та надано відповідачу строк упродовж п`ятнадцяти днів подати відзив. У відповідності до ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач є таким, що отримав копію ухвали 30 грудня 2025 року, відзиву на позовну заяву не подано. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити, виходячи з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 28 квітня 2024 року між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір № 497762-КС-001 про надання кредиту, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит строком на 16 тижнів в сумі 5000,00 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за стандартною процентною ставкою 1,50000000% в день та заниженою процентною ставкою 1,15514127 фіксована та 750 грн комісія за надання кредиту. Цей договір укладений та підписаний сторонами в електронній формі, зокрема відповідачем Договір № 497762-КС-001 підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA2375 номер телефону: [NUMBER] . Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Підписавши указаний договорів [PERSON] взяв на себе зобов`язання повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені Договором до закінчення строку (терміну) дії договору (п. 4.2.3. Договору). Надходження кредитних коштів на належну відповідачу банківську платіжну картку № [NUMBER] у вищевказаних розмірах підтверджується довідкою АТ КБ "ПриватБанк" від 01 січня 2026 року та випискою за договором б/н за період 20 квітня 2024 року, що витребовувалися судом за клопотанням позивача. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. В п. 3.2.4. Договору записано, що у випадку неповернення будь-якого з платежів у строки, передбачених графіком платежів, Кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань Позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за Зниженою процентною ставкою. Із запропонованих позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором від 28 квітня 2024 року № 497762-КС-001 вбачається, що заборгованість розрахована за проміжок часу з 28 квітня 2024 року по 18 серпня 2024 року і складає 13845,72 грн, з яких 5000,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 8095,72 грн заборгованість за відсотками, 750 грн забогованість за комісією. З цього розрахунку та кредитного договору № 497762-КС-001 від 28 квітня 2024 року вбачається, що заборгованість за процентами з 28 квітня 2024 року по 19 травня 2024 розрахована за процентною ставкою 1,15514127 % в день від суми кредиту, та з 20 травня 2024 по 18 серпня 2024 року 1,5% в день від суми кредиту. З таким розрахунком боргу суд не погоджується з огляду на таке. Договір про надання кощтів на умовах споживчого кредиту було укладено 28 квітня 2024 року, а тому при його укладенні мають бути застосовані норми законодавства, чинні на дату його укладення. Проте, умови Договору в частині нарахування процентів за такими ставками за кожен день користування кредитом не можуть бути застосовані оскільки є нікчемними. Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Вказана норма була введена в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 № 498-IX та набрала чинності 24 грудня 2023 року. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про споживче кредитування» законодавство про споживче кредитування в Україні ґрунтується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів щодо надання послуг споживачам. Згідно з частиною п`ятою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Зміни до цієї статті набрали чинності з 24 грудня 2023 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Натомість відповідачу, всупереч вище наведених норм права нараховувалися проценти за користування кредитом понад 1 % в день. Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 6 ЦК України сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Частиною 2 ст. 627 ЦК України також передбачено, що у договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Укладений 28 квітня 2024 року договір № 497762-КС-001 за своєю суттю є договором споживчого кредитування, тому позивач не мав права визначати проценту ставку у розмірі 1,50% в день та розраховувати за нею заборгованість, оскільки її максимальний розмір не може перевищувати 1% в день. Передбачений п. 17 Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» перехідний період у 240 днів із дозволеною ставкою: 120 днів 2,5%, 120 днів 1,5%, поширюється лише на договори, укладені до набрання Законом чинності, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання Законом чинності. Про це зазначено у ч. 2 розділу II Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Договір з відповідачем укладено 28 квітня 2024 року, тобто після внесення змін до Закону України «Про споживче кредитування», а тому умова договорів щодо встановлення денної процентної ставки на рівні 1,50% та 1,497 % є нікчемною в силу положень частини п`ятої статті 8 та частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», тому суд доходить висновку, що по зазначеному договору розмір заборгованості по процентах необхідно розраховувати за процентною ставкою 1 % в день за заявлений у позові період, а саме з 28 квітня 2024 року по 18 серпня 2024 року, тобто за 113 днів. Оскільки позивачем заявлено до стягнення заборгованість по тілу кредиту у розмірі 5000,00 грн, то 1 % в день становить 50,00 грн, у зв`язку із чим розмір заборгованості по процентах за 113 днів становить 5650,00 грн (50 х 113), який і підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача. Також, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісійними винагородами у розмірі 900,00грн відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», який передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту. Сумарно заборгованість відповідача перед позивачем складає 11400,00 грн (5000,00+5650,00+750=11400,00 грн). Доказів погашення указаної заборгованості ні позивачу ні будь якому попередньому кредитору відповідачем не надано, а тому позов потрібно задовольнити частково, в сумі 11400,00 грн. Судовий збір слід розподілити за правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а саме пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов майнового характеру задоволений на 82,34 % відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути 1992,63 грн судового збору (2422,40 * 82,34 % = 1992,63). На підставі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054, 1077 ЦК України,

Outcome: partial