Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОЛД ЛІМІТЕД» звернулось до Черкаського районного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ТОВ «Черкасигаз збут» здійснює господарську діяльність з постачання природного газу на території України у відповідності до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1684 від 04.06.2015. Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015, за договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2500 від 30.09.2015. Типовий договір розміщено на офіційному сайті постачальника www.gas-zbut.ck.ua, Регулятора та опубліковано в газеті «Нова Доба» № 102-103 (1607) від 24.12.2015. Вказаний договір є типовим, публічним та укладається на невизначений строк з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання (фактичного споживання або сплати рахунку (квитанції)) побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно умов Типового договору, в порядку визначеному правилами постачання, ТОВ «ЧЕРКАСИГАЗЗБУТ» здійснило постачання природного газу боржнику за адресою: [ADDRESS] , для використання в побуті. В порушення умов Типового договору та правил постачання боржник оплату за послуги з газопостачання здійснював не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість за поставлений постачальником природний газ в період з 01.01.2019 року по 30.04.2022 року в розмірі 52 304,35 грн, яка станом на день подачі позовної заяви боржником не сплачена. 05.07.2024 між ТОВ «Черкасигаз збут» та ТОВ «Холд Лімітед» укладено Договір про відступлення права вимоги № 05/07-24, у відповідності до умов якого ТОВ «Черкасигаз збут» відступає, а ТОВ «Холд Лімітед» приймає право вимоги заборгованостей, строк оплат яких настав (право вимоги), які виникли за договорами постачання природного газу, які були укладені між ТОВ «Черкасигаз збут» та побутовими споживачами (далі боржники) за переліком та у сумах, які зазначені у додатку 1 до цього Договору. Відповідно до Акту та Реєстру боржників Додатку № 1 до Договору про відступлення права вимоги ТОВ «Холд Лімітед» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 52 304,35 грн. Внаслідок неналежного виконання зобов`язань відповідачем, крім основного боргу позивачем нараховано 3% річних які складають 2 987,80 гри та інфляційні втрати 10 550,50 грн. Враховуючи вищевикладене, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 65 842,65 грн, яка складається з заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 52 304,35 грн, інфляційні втрати у розмірі 10 550,50 грн., 3% річних у розмірі 2 987,80 грн та судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про прийняття до розгляду та відкриття провадження відповідачу був наданий строк у 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Одночасно сторонам було роз`яснено, що відповідно до ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, а також зазначено строки подання такого клопотання. Відповідача було повідомлено про вказаний позов шляхом направлення ухвали суду за місцем їх реєстрації. Адресована кореспонденція повернулось із зазначенням: «адресат відсутній». Відтак, відповідач вважається належним чином повідомлений про розгляд справи. Відзиву на позовну заяву від відповідача не надходило. Згідно з ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, зі згоди позивача, та враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: 08 грудня 2025 року ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Встановлені судом обставини: Судом встановлено, що ТОВ «Черкасигаз збут» здійснює діяльність з провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України у відповідності до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1684 від 04.06.2015. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2500 від 30.09.2015. Типовий договір розміщено на офіційному сайті постачальника www.gas-zbut.ck.ua, Регулятора та опубліковано в газеті «Нова Доба» № 102-103 (1607) від 24.12.2015. Згідно умов Типового договору ТОВ «Черкасигаз збут» здійснило постачання природного газу відповідачу за адресою: [ADDRESS] , для використання в побуті. Натомість, у порушення умов Типового договору та Правил постачання, відповідач оплату за послуги з газопостачання здійснював не в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість за поставлений постачальником природний газ в період з 01.01.2019 року по 30.04.2022 в сумі 52 304,35 грн, що зазначено в розрахунку заборгованості наданим позивачем. Згідно розрахунку індексу інфляції та 3 % річних нараховано [PERSON] заборгованість в сумі 3% річних, які складають 2 987,80 гри та інфляційні втрати 10 550,50 грн. Судом також установлено, що 05.07.2024 між ТОВ «Черкасигаз збут» (первісний кредитор,) та ТОВ «Холд Лімітед» (новий кредитор) укладено договір про відступлення права вимоги № 05/07-24, відповідно до умов якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор приймає право вимоги заборгованостей, строк оплати яких настав (право вимоги), які виникли за договорами постачання природного газу, які були укладені між ТОВ «Черкасигаз Збут» та побутовими споживачами за переліком та у сумах, які зазначені у додатку 1 до цього договору. Згідно з актом приймання-передачі права вимоги за договором про відступлення права вимоги № 05/07-24 від 05.07.2024 ТОВ «Черкасигаз збут» передало ТОВ «Холд Лімітед» право вимоги до боржника. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 07.01.2025 до акту приймання-передачі права вимоги від 07.01.2025 до договору про відступлення права вимоги № 05/07-24 від 05.07.2024 ТОВ «Холд Лімітед» набуло права грошової вимоги до відповідача [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , в сумі 52 304,35 грн. Згідно відповіді № 2100787 від 08.12.2025 року майно тобто житловий будинок та земельні ділянки за адресою: [ADDRESS] належать [PERSON] . Також зазначено, що на вищевказане майно накладено обтяження у вигляді арешту нерухомого майна. Норми права, що підлягають застосуванню: Правовідносини між споживачем та постачальником природного газу регулюються положеннями Цивільного кодексу України, Закону України «Про ринок природного газу», Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015. Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ). Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.Так, відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Згідно з пунктом 1, 2 частини 2 статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема укласти договір про постачання природного газу, а також забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. Крім цього, відповідно до пункту 2 Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 № 2500, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Згідно з положеннями пункту 9 Розділу ІІІ Правил для забезпечення приєднання побутовим споживачем до умов договору постачання природного газу побутовий споживач має надати постачальнику заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, підписану побутовим споживачем або уповноваженою ним особою. Таким чином, згідно з зазначеними нормами споживач зобов`язаний оплатити вартість спожитого ним природного газу, якщо він фактично споживав його. Факт відсутності договору постачання природного газу сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Подібний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 18.03.2019 у справі № 210/5796/16-ц, де встановлено, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги. Статтею 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботи, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями статей 526, 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до положень статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання. Відповідно до наведеної норми матеріального права, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Такі висновки, щодо застосування положень ч.2 ст.625 ЦК України, містяться, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі №373/2054/16-ц та від 23 жовтня 2019 року у справі №723/304/16-ц. Також суд враховує положення ч.1 ст.901 та ч.1 ст.903 ЦК України, відповідно до яких, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, спірні правовідносини за своїм змістом є грошовим зобов`язанням, тому серед інших прав і обов`язків сторін, на боржника (відповідача) покладено цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Ураховуючи те, що спірні правовідносини за своєю суттю є грошовим зобов`язанням, тому суд дійшов висновку, що на них поширюється дія ст.625 ЦК України. Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, зважаючи на те, що відповідач [PERSON] не здійснював оплату послуг з газопостачання в повному обсязі, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед ТОВ «Черкасигаз збут» за поставлений природний газ у розмірі 52 304,35 грн., на підставі договору про відступлення права вимоги № 05/07-24 від 05.07.2024 право стягнення цієї заборгованості перейшло до ТОВ «Холд Лімітед», суд приходить до висновку стягнення вказаної заборгованості з відповідача на користь позивача. Крім того, оскільки правовідносин, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, то на них поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК України, як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. З позовної заяви та доданих до неї розрахунків вбачається, що позивачем на суму заборгованості нараховано інфляційну складову боргу у розмірі 10 550,50 грн та 3% річних у розмірі 2 987,80 грн, які також підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Таким чином, всього до стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Холд Лімітед» підлягає заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 52 304,35 грн., інфляційні втрати у розмірі 10 550,50 грн та 3% річних у розмірі 2 987,80 грн. Судові витрати: Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжною інструкцією № 3019 від 13.11.2025 року та № 1947 від 11.06.2025 року про сплату судового збору в загальній сумі 3 028,00 грн. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму понесених судових витрат в розмірі 3 028,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved