Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулась до Кропивницького районного суду Кіровоградської області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19.12.2025 і до закінчення навчання, тобто до 31.05.2027. Свої вимоги обґрунтовує тим, що від фактичних шлюбних стосунків народився син [PERSON] , [INFO] , який на даний момент є учнем Бережинського ліцею «Лідер». У зв`язку з тим що сину виповнюється 18 років і він продовжує навчання у вище вказаному навчальному закладі, а позивач тимчасово не працює та має нерегулярні доходи, тому вказані обставини стали підставою звернення до суду з цим позовом. Ухвалою Кропивницького районного суду Кіровоградської області від 12.11.2025 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Позивачка в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте подала до суду клопотання про проведення розгляду справи без її участі. Заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату і час розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Своїм правом надати відзив на позовну заяву не скористався та не повідомив суд про причини неявки в судове засідання. Згідно з частиною другою статті 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Відповідно до довідки Бережинського ліцею «Лідер» від 20.02.2025 року [PERSON] навчається в 10 класі ліцею та буде навчатися у 11 класі цього ж закладу у 2026/2027 року (а.с.11). Згідно до довідки Первозванівської сільської ради № 5/196 від 20.10.2025 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , в сім`ї такого складу:- чоловік [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , який являється дитиною з інвалідністю, проживає разом з матір`ю та на повному утриманні матері (а.с.10). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від15травня 2006року №3"Прозастосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Доказів, які б свідчили про інші джерела заробітку (доходу) відповідача, сторонами не надано. Виходячи з принципів розумності та справедливості, того, що обов`язок піклування покладено на обох батьків, суд, визначаючи розмір аліментів вважає, що достатнім розміром для стягнення з відповідача аліментів, який встановить баланс між його обов`язком по сплаті аліментів та правами повнолітньої дитини на отримання матеріальної допомоги на період навчання, буде стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача. При цьому суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів саме в частці від заробітку (доходу) відповідача, оскільки виплати заробітної плати отримуються ним щомісячно та постійно. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати суд вирішує у відповідності до положень статті 141 ЦПК України.

Outcome: approved