Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

У жовтні 2025 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (далі - ТОВ «ФК «ЕЙС»), в особі директора товариства Полякова О.В, звернулося до Згурівського районного суду Київської області із вказаним вище позовом, у якому просить стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» заборгованість за кредитним договором № 00-9772704 від 15.05.2024 у розмірі 13303,20 гривень, а також судові витрати, пов`язані із розглядом справи, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 гривень та витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 гривень. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАКС КРЕДИТ» (первісний кредитор) та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 00-9772704 на суму 6600,00 гривень у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач приєдналася до умов кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора 81409. Після вчинення акцепту позичальником, кредитодавцем на кредитний договір накладено кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи із кваліфікованою електронною позначкою часу. Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням від ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН». 25 листопада 2024 року між первісним кредитором та позивачем було укладено Договір факторингу № 25112024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до Реєстру боржників № б/н від 25.11.2024 за договором факторингу та акту приймання-передачі до позивача перейшло право вимоги до відповідача. Після набуття права грошової вимоги позивачем жодних нарахувань за кредитним договором не здійснювалось. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором. Враховуючи зазначене, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем на момент подання позовної заяви за кредитним договором становить 13303,20 гривень, яка складається із: 6600,00 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 6703,20 гривень - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Суддя Згурівського районного суду Київської області Кучерява Л.М. своєю ухвалою від 28.10.2025 прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановила сторонам відповідні строки для подання заяв по суті справи та призначила справу до розгляду, частково задовольнила клопотання про витребування доказів, витребувала від АТ «ОЩАДБАНК» інформацію та документи за клопотанням позивача. На виконання ухвали суду 19.11.2025 до Згурівського районного суду Київської області від АТ «ОЩАДБАНК» надійшла витребовувана інформація та документи. У відповідності до ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористалася своїм процесуальним правом та не направила до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Будь-яких письмових заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити її правову позицію щодо предмета спору. У судове засідання позивач не з`явився, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. У позовній заяві позивач просив розгляд справи проводити у відсутність представника позивача, проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судових повісток за адресою її реєстрації та публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки не повідомила, заяви про відкладення розгляду справи, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не направляла. Відповідачем копію ухвали про відкриття провадження від 28.10.2025 та судові повістки про виклик в суд на 27.11.2025, 18.12.2025 та на 19.01.2026 отримано не було, конверти із вкладенням повернулися до суду із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою». Суд звертає увагу, що одержання учасником справи належно надісланої судової кореспонденції перебуває поза сферою контролю суду. В свою чергу особа, яка зареєструвала своє місце проживання за певною адресою, діючи розумно та добросовісно, повинна дбати про те, щоб мати змогу отримувати надіслану їй кореспонденцію своєчасно. У разі виникнення перешкод, адресат міг, зокрема, подати заяву про пересилання або доставку адресованих йому поштових відправлень на іншу адресу. Це передбачено пунктом 108, 109 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270. Отже, для добросовісного адресата є механізм забезпечення права на отримання офіційної кореспонденції незалежно від того живе він чи ні за певною адресою. Натомість у суду немає жодного механізму забезпечити вручення судової кореспонденції учаснику справи, який не бажає її отримувати або не проживає за зареєстрованою адресою. З огляду на це, неотримання судової кореспонденції відповідачем не може бути перешкодою для розгляду справи. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з відсутністю сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Провівши заочний розгляд справи, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що 15.05.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] уклали Договір кредитної лінії № 00-9772704, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором, за умовами якого кредитодавець надає позичальникові кредит у національній валюті у формі кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором (п.1.1 договору). Сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту) складає 6000,00 грн; тип кредиту - кредитна лінія; цільове призначення кредиту - на споживчі потреби. Строк дії кредитної лінії - 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування - 10.05.2025. Позичальник зобов`язаний здійснювати оплату нарахованих процентів в періодичну дату оплати процентів, а саме 30.05.2024 та на кожний 15 день після цієї дати. Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка складає 1,47% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується в межах дії кредитної лінії, зазначеного в п. 1.3 цього договору. Знижена процентна ставка становить 1% від суми кредиту за кожний день користування кредитом та надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів. Кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 10,00% від суми кредиту, що складає 600,00 грн, яку позичальник зобов`язаний сплатити за умови, визначеної п. 3.5 цього договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту з урахуванням періоду користування кредитом за зниженою процентною ставкою на дату укладення цього договору становить 37929,00 грн; з стандартною процентною ставкою - 38352,00 грн (п.1.2-1.9.1 договору). У п. 6-6.8 договору передбачено відповідальність сторін за договором, зокрема, у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за цим договором, сума кредиту за яким не перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, кредитодавець має право нарахувати, а позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю неустойку у вигляді штрафу в такому порядку: на 2 день невиконання зобов`язання штраф у розмірі 300 грн, на 5 день - 600,00 грн, на 10 день - 900,00 грн, на 21 день - 1800,00 грн, на 40 день - 2400,00 грн, на 50 день - 3000,00 грн, на 60 день - 3000,00 грн (а.с. 8-12 - договір, а.с. 12 на звороті - графік платежів, а.с. 13-17 - правила надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «МАКС КАПІТАЛ», а.с. 18-19 - паспорт споживчого кредиту). У п. 2.8 договору вказано, що кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту 15.05.2024. Сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 6000,00 грн на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . Відповідно до приписів ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. У зв`язку з цим, акцептуючи пропозицію ТОВ «МАКС КРЕДИТ» відповідач [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором 81409, відправленого та введеного 15.05.2024 із номеру телефону [NUMBER] у договорі визнала та погодилася на запропоновані товариством умови користування та порядок надання товариством грошових коштів (кредиту), а також строки та порядок погашення кредиту та сплати процентів (а.с. 20 - довідка про ідентифікацію). Підписання Договору кредитної лінії № 00-9772704 від 15.05.2024, свідчить про те, що відповідач всі умови цілком зрозуміла та своїм підписом письмово підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору. Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно зі ст. 10, 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір кредитної лінії № 00-9772704 від 15.05.2024 підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, а тому, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Абзац другий ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою ст. 1046 ЦК України визначено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У договорі кредитної лінії № 00-9772704 від 15.05.2024 зазначено, що кошти у сумі 6000,00 грн кредитодавець зобов`язаний перерахувати на реквізити електронного платіжного засобу (платіжну картку) позичальника за номером [NUMBER] . Судом встановлено, що на виконання умов Договору кредитної лінії № кредитодавцем було здійснено переказ грошових коштів [PERSON] в сумі 6000,00 грн на її картковий рахунок [NUMBER] , код авторизації 363781 (а.с. 21-24 - інформаційна довідка ТОВ «ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН» з додатками). Із витребуваної судом на підставі ухвали суду від 28.10.2025 інформації наданої АТ «ОЩАДБАНК» вбачається, що в установі АТ «ОЩАДБАНК» на ім`я [PERSON] відкрито банківський рахунок, до якого емітовано банківську платіжну картку № [NUMBER] , на яку 16.05.2024 зараховано кошти у розмірі 6000,00 грн, номер телефону [NUMBER] міститься в анкетних даних [PERSON] (а.с. 74 - лист АТ «ОЩАДБАНК», а.с. 75-77 - платіжна інструкція). Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлюється договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Стаття 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму або не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Згідно із розрахунком заборгованості, здійсненим ТОВ «МАКС КАПІТАЛ» по Договору кредитної лінії № 00-9772704 від 15.05.2024, станом на 25.11.2024 сума загальної заборгованості відповідача [PERSON] за договором становить 13303,20 гривень, з яких 6000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 6703,20 - сума заборгованості за нарахованими процентами, 600,00 грн - сума заборгованості за нарахованими комісіями (а.с. 42 - розрахунок). Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом. За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Тобто, відступлення права вимоги за змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Судом встановлено, що 25.11.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» (фактор) та ТОВ «МАКС КАПІТАЛ» (клієнт) укладено Договір факторингу № 25112024-МК/ЕЙС, відповідно до умов якого фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги. Договором факторингу від 25.11.2024 № № 25112024-МК/ЕЙСвизначено, що відступлення права грошової вимоги належних клієнту за укладеними кредитними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату відступлення прав вимоги (а.с. 31-37 - копія договору з додатками). 25.11.2024 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» та ТОВ «МАКС КАПІТАЛ» підписано Акт прийому передачі до договору факторингу та Реєстр боржників за кредитними договорами, укладеними між боржниками та ТОВ «МАКС КРЕДИТ» до договору факторингу №25112024-МК/ЕЙС від 25.11.2024, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] за Договором кредитної лінії № № 00-9772704 від 15.05.2024 на загальну суму 13303,20 грн, з яких 6000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 6703,20 грн- сума заборгованості за нарахованими процентами, 600,00 грн - сума заборгованості за нарахованими комісіями, (а.с. 38-40). ТОВ «ФК «ЕЙС» 03.12.2024 здійснило оплату за відступлення права грошової вимоги згідно Договором факторингу № 25112024-МК/ЕЙС від 25.11.2024 на рахунок ТОВ «МАКС КРЕДИТ» (а.с. 41 - платіжна інструкція). У судовому засіданні встановлено, що станом на 20.10.2025 заборгованість за Договором кредитної лінії № 00-9772704 від 15.05.2024, що рахується за відповідачем [PERSON] є непогашеною і становить 13303,20 гривень, з яких: 6000,00 грн - сума заборгованості за основним зобов`язанням, 6703,20 грн- сума заборгованості за нарахованими процентами, 600,00 грн - сума заборгованості за нарахованими комісіями, (а.с. 43 - копія виписки з особового рахунка). Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] належним чином не виконувала свої зобов`язання згідно з умовами Договору кредитної лінії № 00-9772704 від 15.05.2024, що призвело до виникнення кредитної заборгованості. Право вимоги до [PERSON] у позивача ТОВ «ФК «ЕЙС» за Договором кредитної лінії № 00-9772704 від 15.05.2024 виникло на підставі Договору факторингу № 25112024-МК/ЕЙС від 25.11.2024. Відповідач [PERSON] своїх заперечень щодо позовних вимог, а також належних та допустимих доказів на спростування позовних вимог, не надала. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю. Щодо судових витрат суд зазначає наступне. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу ( п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). У позовній заяві позивач вказав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які складаються з судового збору у сумі 2422,40 гривень та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень, які він поніс у зв`язку з розглядом справи. Сплата позивачем судового збору в сумі 2422,40 гривень при поданні позову підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті від 17.10.2025 № 28598 (а.с.94). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Сплата позивачем судового збору в сумі 2422,40 гривень при поданні позову підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті від 17.10.2025 № 28598 (а.с.94). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За приписами ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частиною 2 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивач надає: копію договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025, укладеного між ТОВ «ФК «ЕЙС» та Адвокатським бюро «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ» (а.с.44-45); додаткову угоду № 225770807621 до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 (а.с.46); копію Акту прийому-передачі наданих послуг від 01.10.2025 на суму 7000,00 гривень (а.с.48). Суд враховує постанову Верховного Суду від 13.03.2025 по справі № 275/150/22 згідно з якою, суд,

Outcome: approved