Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

01 вересня 2025 року ТОВ «Факторинг партнерс» в підсистемі «Електронний суд» через свого представника директора Сердійчук Я.Я. звернулося в суд з позовом до [PERSON] , в якому представник просив стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 04 листопада 2020 року № 3151069 в загальному розмірі 19680 грн. Крім цього, представник просив стягнути з відповідачки на користь позивача понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9000 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 04 листопада 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений договір про споживчий кредит № 3151069. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачкою виконало та надало останній кредит в сумі 6000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на її картковий рахунок, однак відповідачка зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. Внаслідок невиконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань щодо погашення кредиту та процентів у встановлений строк за нею утворилась заборгованість в розмірі 19680 грн, з яких: 6000 грн заборгованість за тілом кредиту та 13680 грн заборгованість за відсотками. 26 серпня 2021 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір № 26082021, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників (позичальників), в тому числі до боржника [PERSON] за кредитним договором від 04 листопада 2020 року № 3151069. В подальшому, 23 травня 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг партнерс» уклали договір № 23/05/24, за умовами якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступило ТОВ «Факторинг партнерс» за плату належні йому права вимоги до боржників (позичальників), в тому числі до боржника [PERSON] за кредитним договором від 04 листопада 2020 року № 3151069. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань за кредитним договором, представник просив суд стягнути з неї на користь позивача заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати по справі. Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 03 вересня 2025 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи. Представник ТОВ «Факторинг партнерс» в судове засідання не з`явився, однак в прохальній частині позовної заяви, а також в заяві, поданій 16 січня 2026 року в підсистемі «Електронний суд» (вх. № 170/26 від 19 січня 2026 року), позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розгляд справи проводити у відсутності представника позивача. Відповідачка [PERSON] до початку судового засідання подала заяву (вх. № 180/26 від 19 січня 2026 року), в якій просила відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки вона повністю погасила заборгованість перед ТОВ «Факторинг партнерс», про що надала відповідні квитанції про перерахунок коштів, а також просила розгляд справи проводити у її відсутності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Згідно ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч. 1 ст. 1078 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Судом встановлено, що 04 листопада 2020 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] був укладений договір про надання споживчого кредиту № 3151069, який підписаний останньою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором М562789. Згідно умов вищевказаного кредитного договору сума кредиту складала 6000 грн, строк кредиту 30 днів, знижена процентна ставка 1,81 % в день від суми кредиту, стандартна процентна ставка 1,90 % в день від суми кредиту. ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачкою [PERSON] виконало та надало останній кредит в сумі 6000 грн шляхом зарахування кредитних коштів на її платіжну карту № [NUMBER] , емітовану банком АТ КБ «Приватбанк», що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції № 18570-1327-138141824 від 04 листопада 2020 року (термінал № 1327, ІД операції: 876134115) та не заперечується самою відповідачкою. 26 серпня 2021 року ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір № 26082021, за умовами якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги до боржників (позичальників), в тому числі до боржника [PERSON] за кредитним договором від 04 листопада 2020 року № 3151069. В подальшому, 23 травня 2024 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Факторинг партнерс» уклали договір № 23/05/24, за умовами якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступило ТОВ «Факторинг партнерс» за плату належні йому права вимоги до боржників (позичальників), в тому числі до боржника [PERSON] за кредитним договором від 04 листопада 2020 року № 3151069. Як вбачається з наданих позивачем документів, загальний розмір заборгованості відповідачки за договором про надання споживчого кредиту від 04 листопада 2020 року № 3151069 складає 19680 грн, з яких: 6000 грн заборгованість за тілом кредиту та 13680 грн заборгованість за відсотками. Разом з тим, з наданих суду квитанцій АТ КБ «Приватбанк» від 02 грудня 2025 року на суму 990 грн та АТ «Ощадбанк» від 19 січня 2026 року на суму 20000 грн вбачається, що відповідачка [PERSON] станом на день розгляду справи, в межах заявлених позивачем позовних вимог, заборгованість перед ТОВ «Факторинг партнерс» сплатила в повному обсязі (990 грн + 20000 грн = 20990 грн). Таким чином, виходячи з того, що заборгованість перед позивачем за договором про надання споживчого кредиту від 04 листопада 2020 року № 3151069 на день розгляду справи, в межах заявлених позовних вимог, відповідачкою погашена в повному обсязі, тому в задоволенні позовних вимог з цих підстав слід відмовити. У відповідності до ст. 141 ЦПК України судові витрати з відповідачки не стягуються.

Outcome: dismissed