Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Височанська селищна рада Харківського району Харківської області через свого представника Мороза Олександра Васильовича звернулась до Харківського районного суду із заявою, в якій просить: -визнати відумерлою спадщиною житловий будинок [ADDRESS] , що належав померлій [INFO] [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області від 29.07.1992 під реєстраційним №3-1057, яке зареєстровано 23.10.1992 у Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 9 за реєстровим № 1200. -передати відумерлу спадщину - житловий будинок [ADDRESS] у власність Височанської територіальної громади, в особі Височанської селищної ради; -визнати відумерлою спадщиною земельну ділянку за кадастровим номером 6325156701:00:009:0040, з цільовим призначенням обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1104 гектарів, яка розташована на території Височанської селищної ради, [ADDRESS] на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ХР №005094, який виданий на підставі рішення Височанської селищної ради VII сесії XXIV скликання 26 червня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 180; -передати відумерлу спадщину - земельну ділянку, за кадастровим номером 6325156701:00:009:0040, з цільовим призначенням обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1104 гектарів, яка розташована на території [ADDRESS] у власність Височанської територіальної громади, в особі Височанської селищної ради. Заява обґрунтована тим, що після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , залишилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS] , що належав померлій [INFO] [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області від 29.07.1992 під реєстраційним №3-1057, яке зареєстровано 23.10.1992 у Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 9 за реєстровим № 1200 та земельної ділянки з кадастровим номером 6325156701:00:009:0040, з цільовим призначенням обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1104 гектарів, яка розташована на території Височанської селищної ради, [ADDRESS] на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ХР №005094, який виданий на підставі рішення Височанської селищної ради VII сесії XXIV скликання 26 червня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 180. Також в заяві зазначено, що після смерті [PERSON] спадкоємцями на все її майно залишилися два її сина: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно з повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, який сформовано 20.09.2025 Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (копія витягу додається). [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, який сформовано 20.09.2025 Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, копія якого додається до цієї заяви. Залишену після смерті [PERSON] спадщину у встановлений законодавством термін ніхто не прийняв, а тому житловий будинок та земельна ділянка, які розташовані знаходяться по [ADDRESS] мають бути визнані в судовому порядку відумерлою спадщиною. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 30 жовтня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, заінтересована особа Харківська районна державна нотаріальна контора Харківської області про визнання спадщини відумерлою, за правилами окремого провадження. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 27 листопада 2025 року задоволено клопотання представника Височанської селищної ради Харківської області Мороза Олександра Васильовича про витребування доказів за заявою Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, заінтересована особа Харківська районна державна нотаріальна контора Харківської області про визнання спадщини відумерлою. Представник заявника Височанської селищної ради Харківського району Харківської області, в судове засідання не з`явився, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за наявними письмовими матеріалами і за відсутності представника ради. Представник Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, судова повістка була отримана в електронному кабінеті 01.11.2025, про що свідчить довідка про доставку електронного документу, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне. [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , актовий запис № 3825 від 09 жовтня 2023 року, на час смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Житловий будинок [ADDRESS] належав померлій [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину, виданого Першою Державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області від 29.07.1992 під реєстраційним №3-1057, яке зареєстровано 23.10.1992 у Харківському міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 9 за реєстровим № 1200. Земельна ділянка з кадастровим номером 6325156701:00:009:0040, з цільовим призначенням обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,1104 гектарів, яка розташована на території Височанської селищної ради, [ADDRESS] належала померлій [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серія ХР №005094, який виданий на підставі рішення Височанської селищної ради VII сесії XXIV скликання 26 червня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 180. Відповідно до відповіді на запит за вих. № 2418/01-16 від 04.12.2025 Державного нотаріуса Харківської районної державної нотаріальної контори Богунової Н. із заявою про прийняття спадщини та про відмову від прийняття спадщини на протязі шістимісячного строку з дня смерті спадкодавиці ніхто не звертався. Свідоцтво про право на спадщину держконтора не видавала. Згідно інформації Височанської селищної ради від 05.12.2025 за №02-23/ [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] на день своєї смерті була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Разом з нею, на день смерті за зазначеною адресою був зареєстрований [PERSON] , [INFO] , , з 20.02.1995 по 20.10.2023. Суд вказує, що відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з частиною 1статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. За змістом статей 1261-1265 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За правилами частин 1, 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 1статті 1270 ЦК України). Верховний Суд у постанові від 22 березня 2023року у справі № 463/6829/21-ц зробив наступні правові висновки. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Отже, спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є власником із часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. Тому, право на спадкове майно виникає з часу відкриття спадщини, а не з моменту отримання свідоцтва про право на неї. Відповідно до частин 1 - 3 статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням. Відумерлою є спадщина, визнана такою на підставі встановлення судом існування (чи не існування) кількох юридичних фактів: факту смерті спадкодавця, відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від спадщини, неприйняття спадкоємцями спадщини чи відмови від її прийняття, дотримання органом місцевого самоврядування відповідної процедури. Обов`язковою умовою для визнання спадщини відумерлою є відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або усунення таких спадкоємців від права на спадкування, або відмова спадкоємців від прийняття спадщини чи факт її неприйняття такими особами. Виходячи з викладеного, враховуючи, що на час смерті спадкодавиці [PERSON] з нею проживав її син [PERSON] , який вважається таким що прийняв спадщину, спадщина не може вважатися відумерлою, а тому суд дійшов висновку, що заява Височанської селищної ради задоволенню не підлягає. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне. В силу положень п. 15-1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору в даній справі, а тому і розподілу між сторонами не підлягає.

Outcome: dismissed