Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

До Оратівського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] (далі Позивач) до [PERSON] (далі Відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що шлюбні відносини між Позивачем та Відповідачем фактично припинені з січня 2025. На даний час Відповідач проживає окремо, спільного з Позивачем господарства не ведуть, про своє матеріальне забезпечення Позивач дбає одна. Позивач та Відповідач не просять надати строк для примирення. Від даного шлюбу є малолітній син [PERSON] , [INFO] , який перебуває на утриманні Позивача. Позивач просить розірвати шлюб між нею та Відповідачем. Ухвалою суду від 19.12.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, хоча повідомлялась належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання. Крім того, до суду надійшла заява Позивача, в якій вона просить розгляд справи проводити без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі фактичні та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 17 травня 2024 року Іллінецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що вчинено актовий запис за № 31. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] . Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічну норму містить ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України. Також в ній установлено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Положення національного законодавства відповідають ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року іст.5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Згідно зі ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Отже, відмова в розірванні шлюбу за відсутності згоди подружжя на його збереження буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, у відповідності до ст. 110 СК України, яка передбачає можливість пред`явлення одним з подружжя позову про розірвання шлюбу. Згідно із ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, враховуючи позицію сторін та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, яка наполягає на цьому та чоловіка, який не подав заперечень проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. При цьому, згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. В звязку з тим, що позивач про розподіл судових витрат не заявляє, судовий збір суд залишає за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved