Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» 18.09.2024 року звернулося до Овруцького районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у зв`язку із невиконанням грошових зобов`язань за кредитним договором № 970898630 від 11.11.2021 року в сумі 46969,00 грн., мотивуючи тим, що 11.11.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали кредитний договір № 970898630 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Після цього, 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого було неодноразово продовжено додатковими угодами, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором № 970898630 від 11.11.2021 року перейшло до ТОВ «Таліон Плюс». В подальшому 30.10.2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01, строк дії якого було неодноразово продовжено додатковими угодами, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» перейшло право вимоги до відповідача. 20.08.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 200824, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 970898630. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед позивачем за кредитним договором № 970898630 від 11.11.2021 року в загальному розмірі 46969,00 грн., яка складається з наступного: 20000,00 грн. заборгованості по кредиту та 26969,00 грн. заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму заборгованості за кредитним договором № 970898630 від 11.11.2021 року в загальному розмірі 46969,00 грн., а також судові витрати у відшкодування сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. Відповідач у встановлений судом строк відзиву на позов не надав. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Розглянувши вимоги та доводи позовної заяви, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків. 11.11.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] уклали Кредитний договір № 970898630 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п.1.1 договору, кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит у вигляді Кредитної лінії, в розмірі Кредитного ліміту на суму 20000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «СМАРТ» Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно з п.1.3 договору кредитодавець надає перший Транш за Договором в сумі 20000,00 грн. одразу після укладення Договору. Відповідно до п.1.7 договору кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання Кредиту Позичальником, а саме до 11.12.2021 року. У пункті 1.12 договору вказано, що сторони погодили, що факт користування Позичальником сумою наданого Кредиту після закінчення Дисконтного періоду є відкладальною обставиною, в розумінні ст.212 Цивільного кодексу України, яка має наслідком продовження строку дії Кредитної лінії (продовження загального строку дії Договору) на наступних умовах: зобов`язання щодо повернення основної суми Кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання Позичальника по оплаті основної суми Кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду; з наступного дня після закінчення Дисконтного періоду Позичальник зобов`язаний щоденно сплачувати Кредитодавцю проценти з розрахунку 1087,70 процентів річних, що становить 2,98 процентів в день від суми Кредиту за кожний день користування ним. У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 11.11.2021 року вказані дані щодо [PERSON] та укладеного ним договору, а в якості номера картки вказано [NUMBER] . У довідці щодо дій позичальника [PERSON] відображено умови укладеного ним договору, дані про [PERSON] , одноразовий ідентифікатор, дату і час його відправки та введення, а також дату і час перерахування грошових коштів 11.11.2021. Згідно з електронним повідомленням/листом АТ КБ «Таскомбанк» від 08.08.2024 року, адресованим ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», банком здійснено перекази грошових коштів на рахунки одержувачів, до яких емітовані електронні платіжні засоби, зокрема 11.11.2021 року в сумі 20000 грн. на карту [NUMBER] . Згідно з платіжним дорученням від 11.11.2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» сплатило на користь [PERSON] згідно з вищевказаним кредитним договором суму в розмірі 20000,00 грн. на платіжну картку № [NUMBER] . Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Частиною 1 ст.530 ЦК України визначено , що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з статями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч. 1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 вказав, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. За приписами пункту 1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Частиною 1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Перш за все, суд звертає увагу на те, що відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. 28.11.2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого було неодноразово продовжено. Умовами договору передбачено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Відповідно до Розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 970898630 від 11.11.2021 року перед первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», яка нарахована останнім за період строку кредиту 30 днів з 11.11.2021 по 11.12.2021, становила за тілом кредиту - 20000 грн., за нарахованими відсотками 11384 грн., а станом на дату продажу кредиту 11.01.2022 року на користь нового кредитора ТОВ «Таліон Плюс» становила за тілом кредиту - 20000 грн., за нарахованими відсотками 30356 грн. Також із вказаного Розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», зокрема із відомостей, наведених у таблиці «Розрахунки», колонки «Тіло» «Сплачено», колонки «Проценти» «Сплачено», вбачається, що [PERSON] здійснено оплати грошових коштів, а саме: 11.01.2022 року в сумі 20000 грн., яку зараховано первісним кредитором в оплату тіла кредиту, 22.12.2021 року в сумі 15 грн. і 11.01.2022 року в сумі 30341 грн., які зараховано первісним кредитом в оплату процентів. Тобто на дату продажу 11.01.2022 року прав грошової вимоги первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до боржників за кредитними зобов`язаннями на користь нового кредитора ТОВ «Таліон Плюс», заборгованість [PERSON] за тілом кредиту в сумі 20000 грн. та процентами в сумі 30356 грн, яка існувала станом на 10.01.2022 року, за станом на 11.01.2022 року є повністю погашеною, а тому в загальному підсумку в графі «До сплати» відсутня. Водночас в матеріалах справи відсутній і позивачем не наданий суду Витяг з реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 року, згідно з яким фактор ТОВ «Таліон Плюс» 11.01.2022 року отримав від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» право грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 970898630 від 11.11.2021 року в будь-якій сумі, в тому числі чи зокрема в сумі позову в розмірі 46969 грн., з яких 20000 грн. заборгованості по тілу кредиту та 26969 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом. Наявний в матеріалах справи незаповнений бланк Реєстру прав вимог до Договору факторингу не є належним доказом. Проте, як зазначено в Розрахунку заборгованості, складеному ТОВ «Таліон Плюс», заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 970898630 від 11.11.2021 року перед новим кредитором ТОВ «Таліон Плюс» станом на дату придбання ним грошових вимог за кредитним зобов`язанням 11.01.2022 року становила 50341 грн., в тому числі за тілом кредиту - 20000 грн., за нарахованими відсотками 30341 грн. Тобто фактично сплачену повністю первісному кредитору заборгованість у вказаній сумі помилково перенесено у графи нарахованої заборгованості. Також із вказаного Розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Таліон Плюс», зокрема із відомостей наведених у його таблицях «Оплати», «Розрахунки», колонки «Тіло» «Сплачено», колонки «Проценти» «Сплачено», вбачається, що після придбання 11.01.2022 року ТОВ «Таліон Плюс» грошової вимоги за кредитним зобов`язаннями боржником [PERSON] здійснено оплати грошових коштів, а саме: 23.02.2022 року в сумі 15000 грн., 24.02.2022 року в сумі 5000 грн., 17.08.2022 року в сумі 2000 грн., 24.08.2022 року в сумі 7000 грн., 20.12.2023 року в сумі 26969 грн., які зараховано новим кредитом в оплату процентів; 20.12.2023 року в сумі 20000 грн., які зараховано новим кредитором в оплату тіла кредиту. Тобто заборгованість [PERSON] за тілом кредиту в сумі 20000 грн. та додатково нарахованими відсотками за період з 11.01.2022 року до 20.12.2023 року , за станом на 20.12.2023 року є повністю погашеною, а тому в загальному підсумку в графі «До сплати» відсутня. 30.10.2023 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 30/1023-01, строк дії якого закінчується 31.12.2024 року. Умовами договору передбачено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта. Право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами Реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Водночас в матеріалах справи відсутній і позивачем не наданий суду Витяг з реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 30/1023-01 від 30.10.2023 року , згідно з яким фактор ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримав від ТОВ «Таліон Плюс» право грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 970898630 від 11.11.2021 року в будь-якій сумі, в тому числі чи зокрема в сумі позову в розмірі 46969 грн., з яких 20000 грн. заборгованості по тілу кредиту та 26969 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом. Наявний в матеріалах справи незаповнений бланк Реєстру прав вимог до Договору факторингу не є належним доказом. 20.08.2024 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивач ТОВ «Юніт Капітал» уклали Договір факторингу № 200824, згідно умовами якого фактор зобов`язуються передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту. Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з Додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Водночас в матеріалах справи відсутній і позивачем не наданий суду Витяг з реєстру прав вимоги до Договору факторингу № 200824 від 20.08.2024 року, згідно з яким фактор ТОВ «Юніт Капітал» отримав від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» право грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором № 970898630 від 11.11.2021 року в будь-якій сумі, в тому числі чи зокрема в сумі позову в розмірі 46969 грн., з яких 20000 грн. заборгованості по тілу кредиту та 26969 грн. заборгованості по відсотках за користування кредитом. Наявний в матеріалах справи незаповнений бланк Реєстру прав вимог до Договору факторингу не є належним доказом. З наведеного слідує, що фактично згідно договорів факторингу позивачу ТОВ «Юніт Капітал» було продано неіснуючу (сплачену) заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 970898630 від 11.11.2021 року, укладеним ним з первісним кредитором ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», яка погашена боржником повністю на користь первісного кредитора ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та першого нового кредитора ТОВ «Таліон Плюс». У відповідності до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1). Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ч.2). Відповідно до ст.517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч.1). Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. (ч.2). Відтак, виконання відповідачем грошового зобов`язання попередньому кредитору є належним виконанням, тому правові підстави стягувати з боржника виконане грошове зобов`язання попередньому кредитору ще й на користь наступного нового кредитора - позивача в суду відсутні. За таких обставин, у задоволенні позовних вимог по суті спору слід відмовити. Щодо судових витрат, які понесені позивачем у виді сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн., то такі залишаються за позивачем з огляду на норми ч.1, п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України, якими встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Тому на підставі викладеного,

Outcome: dismissed