Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

До Славутського міськрайонного суду Хмельницької області за підсудністю надійшла цивільна справа № 676/2264/25 за позовом ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування поданого позову представник позивача вказує, що 13.07.2021 [PERSON] уклав із ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» договір позики № 75645316, за умовами якого Позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 4000 грн., строк позики 30 днів (зі сплатою процентів у розмірі 1,99 % в день. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Того ж дня позикодавець на виконання умов кредитного договору № 75645316 від 13.07.2021 виконав свої зобов`язання, зокрема передав Відповідачу у власність грошові кошти в розмірі 4000 грн. шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Відповідача № [NUMBER] , за посередництвом платіжної установи, так як перерахунок коштів з банківського рахунку позикодавця на картковий рахунок фізичної особи технічно неможливий. Підписанням договору позики позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідними відповідно до вимог чинного законодавства України. Враховуючи умови договору та здійснені здійснені Відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, які складають 12,00 грн., заборгованість останнього за договором кредиту складає 13540 грн., зокрема: 4000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу 9540 грн. сума заборгованості за відсотками. Отже, Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за Договором кредиту, заборгованості за процентами та інших нарахувань не виконав ні перед Кредитодавцем/Первісним кредитором, ані перед Позивачем/Фактором ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», що набуло право вимоги за договором позики на підставі договору факторингу. Так, 21.12.2021 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали договір факторингу № 2112 від 2112.2021, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі і до відповідача за договором № 75645316 від 13.07.2021, згідно Реєстру прав вимоги. 31.03.2023 ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 310323-ФМ, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором № 75645316 від 13.07.2021, згідно Реєстру прав вимоги, в сумі 13552 грн. Таким чином, оскільки на даний час відповідач в добровільному порядку не виконав своїх зобов`язань, тому представник ТОВ «ФІНРОМ МАРКЕТ» звернувся із позовом до суду та просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» суму заборгованості за Договором позики № 75645316 в розмірі 13540 грн., з яких: 4000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 9540 грн. сума заборгованості за процентами, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,4 грн. та витрати, понесені на професійну правничу допомогу, в розмірі 3500,00 грн. Ухвалою суду від 29.09.2025 дану справу прийнято до провадження та призначено розгляд у відкритому судовому засіданні на 04.11.2025. 04.11.2025 розгляд справи було відкладено за клопотанням представника відповідача, адвоката Нікітюка П.М. 10.10.2025 до суду подано відзив на позовну заяву, в якій відповідач та його представник заперечують проти задоволення позову. Так, між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 13.07.2021 було укладено електронний договір позики № 75645316, згідно з яким сума позики, яка йому надавалась, становила 4000.00 грн. Однак умови цього договору були несправедливими і створювали для Відповідача вкрай невигідні умови, чого він не розумів на момент укладення договору, оскільки договір укладався в електронній формі, і працівники ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не повідомили йому про ризики укладення договору, а [PERSON] не володіє спеціальними знаннями у сфері кредитування (позики), тому не міг самотужки зрозуміти всі умови надання позики, можливі збитки та ризики. Позивач нарахував для [PERSON] проценти у розмірі, майже більш ніж удвічі більшому за надану позику, загальна сума заборгованості більш ніж у три рази раз перевищує отриману Відповідачем суму в кредит. На думку сторони відповідача, заявлена Позивачем вимога про стягнення заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 9540,00 не є співрозмірною сумі позики у 4000,00 грн. ії в порушення принципів розумності та добросовісності, створюючи істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача, встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості) у разі невиконання зобов`язань за договором позики. У зв`язку з таким позовні вимоги ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» незаконні та необґрунтовані, і в їх задоволенні повинно бути відмовлено. Крім того, як вбачається з умов договору, ним було передбачено два строки (30 днів, а також додатково 90 днів), при цьому загальна вартість договору позики була вказана для Відповідача лише за строк 30 днів. Зазначене також ввело в оману [PERSON] та створило в нього неправильне враження про умови договору - адже він вважав договір укладеним саме на 30 днів, і орієнтувався на загальну вартість позики, вказану в договорі. Крім того, сторона відповідача заперечує проти заявлених Позивачем вимог щодо стягнення судових витрат. 3500,00 грн., з яких 3000,00 грн. на підготовку позовної заяви (а також ще 2000,00 грн. орієнтовно на підготовку відповіді на відзив), які вказані як витрати на адвоката, зовсім не відповідають складності справи, яка є типова. В свою чергу представником відповідача зазначено, що відповідачем планується понести витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн. 17.10.2025 до суду надійшла відповідь на відзив від представника позивача, в якій зазначено, що доводи представника Відповідача щодо безпідставного нарахування заборгованості за процентами є передчасними, оскільки таке нарахування здійснювалось у відповідності до умов договору та додатків до них/правил, й саме через неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань. Більш того, позивач просить стягнути суму заборгованості за договорами позики лише до моменту відступлення права вимоги первісними кредиторами, інших нарахувань позивачем не заявлялось, зокрема процентна ставка за понадстрокове користування позикою 2.7 % за кожен день, яка передбачена договором позики, погодженими Відповідачем та регламентована правилами надання грошових коштів у позику не нараховано, оскільки зазначена процента ставка значно фінансово навантажить Відповідача. Слід зазначити, що Відповідач/представник Відповідача доказів на підтвердження або спростування позовних вимог позивача до відзиву долучено не було (контр розрахунок, тощо..), а тому відзив ґрунтується на припущеннях та зводиться до незгоди з доказами Позивача та їх оцінки, тоді як оцінка доказів є виключною компетенцією суду. Заперечення представника відповідача щодо суми витрат на правничу допомогу представник позивача також вважає необґрунтованими, як і вважає завищеними витрати відповідача на правову допомогу адвоката в сумі 5000 грн. 15.01.2026 в призначений час учасники справи до суду не з`явились. Представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи за відсутності представника ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». Відповідач [PERSON] та його представник, адвокат Нікітюк П.М., будучи належним чином повідомлені про час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явились та про причини неявки не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, приймаючи до уваги думку позивача, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиції укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або іншому порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами Законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статті 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовий формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 вказаного Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ, який накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор (ч. 1 ст. 510 ЦК України). Положеннями ст. 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобов`язанні, серед яких передбачено передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 514 ЦК України). Судом встановлено, що 13.07.2021 між ТОВ «1 безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем було укладено Договір позики № 75645316 (на умовах повернення позики в кінці строку позики). Згідно п.1 Договору, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю проценти від суми позики. Сума позики 4000 грн., строк позики 30 днів, дата повернення позики 12.06.2021. Денна процентна ставка 1,99 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) 2,70 %. Згідно п. 4 Договору, проценти за цим договором нараховуються щоденно, включаючи дати отримання і повернення, на залишок позики. Підписанням цього Договору Позичальник підтверджує, що: Позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ з Офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» ( TM «MYCREDIT»), в якій визначені умови застосування зниженої процентної ставки, а також із правилами постійно діючої акції під умовною назвою «OH MY FREEDOM (перша позика 0.01%)» для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (ТМ «MYCREDIT»), розміщених за адресою https://mycredit.ua/ua/akcii/; позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documentslicense/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, а також зазначена в Правилах процедура і наслідки оформлення Позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація) або застосування автопролонгації, йому зрозумілі (п. 5 Договору). Цей Договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі (п. 12 Договору). Договір укладений на взаємовигідних умовах, на принципах ст.ст. 6, 627 ЦК України (п. 13 Договору). Договір підписано позичальником одноразовим ідентифікатором 2іL5W5dgНС (а.с. 14-15). Згідно довідки про ідентифікацію, 13.07.2021 [PERSON] акцептовано умови договору шляхом підпису одноразовим ідентифікатором RnkM3mG73z (а.с. 27). За даними платіжної інструкції від 13.07.2021, № 1359db7a-934-a-a57a-e03207c003cb, та довідки ТОВ «ФК «ФІНЕСПРЕС» від 13.03.2025, 13.07.2021 на платіжну карту [PERSON] було зараховано 4000 грн. (а.с. 12, 21). Згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» від 13.10.2025, в банку на ім`я [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) було емітовано картку № [NUMBER] , на яку 13.07.2024 було зараховано 4000 грн. (а.с. 177-178). Згідно розрахунку заборгованості, враховуючи здійснені Відповідачем платежі в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту, які складають 12,00 грн., заборгованість відповідача за договором позики складає 13540 грн., зокрема: 4000 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 9540 грн. сума заборгованості за відсотками (а.с. 5-7). Отже, Відповідач належним чином зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за Договором кредиту, заборгованості за процентами та інших нарахувань не виконав ні перед Кредитодавцем/Первісним кредитором, ані перед Позивачем/Фактором ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», що набуло право вимоги за договором позики на підставі договорів факторингу. Так, 21.12.2021 ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» уклали договір факторингу № 2112 від 2112.2021, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі і до відповідача за договором № 75645316 від 13.07.2021, згідно Реєстру прав вимоги (а.с. 29-39). 31.03.2023 ТОВ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» уклали Договір факторингу № 310323-ФМ, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників в тому числі за договором № 75645316 від 13.07.2021, згідно Реєстру прав вимоги, в сумі 13552 грн. (а.с. 40-49). Таким чином, станом на день подачі позовної заяви до суду відповідач заборгованість за вказаними договорами не сплатив в повному обсязі та продовжує ухилятись від належного виконання зобов`язань, чим порушує законні права позивача як нового кредитора, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення із відповідача на користь позивача 4000 грн. заборгованості за основною сумою боргу. Щодо стягнення із відповідача відсотків в сумі 9540 грн. суд звертає увагу на те, що, як справедливо зазначає представник відповідача, що за умовами договору позики не передбачено пролонгації договору. Так, із змісту договору позики № 75645316 вбачається, що строк позики складає 30 днів, в той час як позивачем пред`явлено вимоги про стягнення заборгованості за договором, у тому числі за процентами, нарахованими понад 30 днів. Обґрунтовуючи право вимоги у цій частині, крім самого розрахунку заборгованості за договором, посилався на Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», як невід`ємну частину укладеного договору. Проте матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці правила розумів позичальник та ознайомився і погодися з ними при підписанні договору, оскільки вони не підписані відповідачем [PERSON] . Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу правила надання грошових коштів у позику, відсутність у договорі домовленості сторін про автопролонгацію договору, надані позивачем Правила надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем договору. Отже, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст.1048 ЦК України, вимоги про виплату процентів можуть бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку надання позики (30 днів). На день закінчення строку кредитування (12.08.2021) розмір заборгованості за тілом кредиту та процентами становив 6376 грн (4000 грн. + 2376 грн.), з урахуванням сплати відповідачем 12 грн. в рахунок погашення заборгованості, що відображено у розрахунку. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача за договором позики становить 6376 грн., з яких: 4000 грн. сума заборгованості за основною позикою (тіло кредиту); 2376 грн. сума заборгованості за процентами. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, судом враховується наступне. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Відповідно до правової позиції, викладеної, зокрема, у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження № 61-15441св19), витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. З матеріалів справи слідує, що позивачу ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» надавала правничу допомогу адвокат Ткаченко Ю.О., що підтверджується: Договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 01.11.2024, укладеним між адвокатом Ткаченко Ю.О. та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» (а.с. 50-55), витягом із Акту 8-П приймання-передачі наданої правничої допомоги за Договором про надання правничої допомоги № 01-11/24 від 07.03.2025 (а.с. 54), акт приймання-передачі справ надання правничої допомоги (а.с. 54-55), згідно із якими сума витрат на правову допомогу, понесена позивачем, становить 3500 грн. Як зазначає у відзиві представника відповідача, відповідачем в свою чергу очікується понесення витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн., однак жодних доказів на обґрунтування зазначеної суми витрат стороною відповідача не надано. Отож, відповідно до ч. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки позов заявлено на суму 13540 грн., позов задоволено на суму 6376 грн., тобто 47,09 %, таким чином з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1648,15 грн. Відповідно, судовий збір, згідно ст. 141 ЦПК України, також підлягає стягненню із відповідача на користь позивача пропорційно: 1140,70 грн. Підстав для стягнення із позивача на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд не вбачає.

Outcome: partial