Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна. Як на підставу для задоволення посилається на те, що [PERSON] є бабусею заявника, має ряд захворювань, а саме: хронічна лейкоенцефалопатія, прогресуючий перебіг з вираженими статико-координаторними, емоційно-вольовими, мнестичними та когнітивними порушеннями, цукровий діабет 2-го типу, загальний та церебральний атеросклероз, ГХ-3, трофічна виразка н/третини лівої гомілки, хронічна ішемія мозку. У зв`язку із наявними захворюваннями [PERSON] , [INFO] , не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Внаслідок хвороби вона не може обслуговувати себе сама, дбати про себе, самостійно приймати ліки, харчуватися. Стан здоров`я [PERSON] є небезпечним для неї, а діагностовані хвороби спричиняють порушення поведінки, що на думку заявника свідчить про те, що вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. У зв`язку з цим, заявник змушений звернутися до суду із такою заявою. Ухвалою суду від 24.09.2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі з призначенням справи до розгляду за участю заявника та заінтересованих осіб. Ухвалою суду від 06.10.2025 року по справі призначено судово-психіатричну експертизу, а провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 21.10.2025 року на адресу суду надійшло подання органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном [PERSON] 26.12.2025 року на адресу суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта № 482 від 18.12.2025 року. Ухвалою суду від 29.12.2025 року провадження у справі поновлено, судове засідання призначено на 16.01.2026 року. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав, просив суд її задовольнити. При цьому пояснив, що проживає недалеко від бабусі, вже тривалий час опікується нею, кожного дня приходить до неї, купує продукти, ліки, контролює їх прийом так як бабуся не може самостійно себе обслуговувати. Його батько перебуває за кордоном, а мати на в змозі за станом здоров`я допомагати бабусі. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, відповідно до висновку експерта її участь в судовому засіданні недоцільна, оскільки дати пояснення по суті справи не спроможна. Представник заінтересованої особи, адвокат Пензеник В.І., в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечив. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Горондівської сільської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просить розглянути справу без його участі в судовому засіданні. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, суд вважає, що вимоги заяви слід задовольнити виходячи з наступних міркувань. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Згідно з ч. 1 ст. 296 ЦПК України заяву про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи може бути подано членами її сім`ї, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є онуком [PERSON] , що підтверджується паспортом громадянина України [PERSON] , виданим 20.10.2022 року, свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 06.08.2002 року, свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим повторно 07.05.1981 року, та копією паспорта громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] , виданим 04.05.2002 року Мукачівським РВ УМВС України в Закарпатській області. Згідно з наявної в матеріалах справи виписки консультації психіатра від 25.08.2025 року, [PERSON] діагностовано хронічну лейкоенцефалопатію, прогресуючий перебіг з вираженими статико-координаторними, емоційно-вольовими, мнестичними та когнітивними порушеннями, цукровий діабет 2-го типу, загальний та церебральний атеросклероз, ГХ- 3, трофічна виразка н/третина лівої гомілки, хронічна ішемія мозку. Так, Конституцією Україна проголошена соціальною державою, політика якої спрямована на створення умов, які забезпечують гідне життя та вільний розвиток людини. Зокрема, в її ст. 3 людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнані найвищою соціальною цінністю. Людина самостійно, як господар свого життя, вирішує в які правовідносини вступати, які набувати права та створювати обов`язки. Саме ці властивості характеризують наявність у особи правосуб`єктності. Правосуб`єктність фізичної особи включає такі складові: правоздатність, дієздатність, деліктоздатність. Правоздатність фізичної особи виникає з моменту народження і припиняється зі смертю. Відмінно від дієздатності, правоздатність особи не може бути обмежена, чи взагалі, позбавлена. Вік і психічний стан особи не впливають на її правоздатність. Для того, щоб правоздатний громадянин міг своїми власними діями використати, реалізувати свої права і обов`язки, він повинен розуміти значення своїх дій та бути спроможним керувати ними. Повною мірою розуміти значення своїх дій та керувати ними людина може тільки по досягненні певного віку і якщо вона не має хвороб, які позбавляють її даної можливості. Внаслідок цього в законодавстві встановлена така юридична властивість для громадян, як дієздатність. Цивільна дієздатність фізичної особи це її здатність своїми діями набувати для себе цивільні права і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Відповідно до ч. 1 ст. 39, ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Як встановлено висновком судово-психіатричного експерта № 482 від 18.12.2025 року, [PERSON] , [INFO] , виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у формі вираженої судинної деменції. За своїм психічним станом [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Висновок судово-психіатричного експерта є повним і чітким, не викликає сумнівів у його правильності, ґрунтується на дослідженні медичної документації, матеріалів цивільної справи, амбулаторному дослідженню психічного стану [PERSON] , [INFO] , та не суперечить наявним у справі доказам. Враховуючи висновок експерта, матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] , [INFO] недієздатною, оскільки остання не здатна усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними. Відповідно до ст. 41 ЦК України правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема, відсутність у неї права вчинення самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Крім того, згідно з ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Відповідно до ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до Правил опіки та піклування опіка (піклування) встановлюється також для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Органами, які приймають рішення щодо опіки і піклування, є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі комітети міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Безпосереднє ведення справ щодо опіки і піклування покладається у межах їх компетенції на відповідні відділи й управління місцевої державної адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчих комітетів міських чи районних у містах рад. У селищах і селах справами опіки і піклування безпосередньо відають виконавчі комітети сільських і селищних рад. Органи опіки та піклування, вирішують в тому числі питання про встановлення і припинення опіки та піклування; ведуть облік щодо осіб, які потребують опіки (піклування); здійснюють нагляд за діяльністю опікунів і піклувальників; забезпечують тимчасове влаштування неповнолітніх та непрацездатних осіб, які потребують опіки (піклування); розглядають скарги на дії опікунів (піклувальників); вживають заходи щодо захисту особистих та майнових прав неповнолітніх дітей і осіб, які перебувають під опікою (піклуванням); беруть участь у розгляді судами спорів, пов`язаних із захистом прав неповнолітніх дітей та осіб, які перебувають під опікою (піклуванням); установлюють опіку над майном у передбачених законом випадках; оформлюють належні документи щодо особи підопічного та щодо майна, над яким установлюється опіка; провадять іншу діяльність щодо забезпечення прав та інтересів неповнолітніх дітей та повнолітніх осіб, які потребують опіки і піклування (п. 1.7 Правил опіки та піклування). Пунктом 3.1 Правил опіки та піклування передбачено, що для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням (ч. 1 ст. 67 ЦК України). При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряється органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. За наявності висновку органу опіки та піклування про доцільність призначення опікуном певної особи суд зобов`язаний перевірити відповідність цього висновку вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, зокрема чи складений такий висновок на підставі документів, передбачених Правилами опіки та піклування. Такий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 20.05.2020 року у справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 23.11.2021 року у справі № 751/9572/19 (провадження № 61-3053св21), від 28.02.2024 року у справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23), від 24.07.2024 року у справі № 727/597/24 (провадження № 61-6720св24). Так, у поданні органу опіки та піклування виконавчого комітету Горондівської сільської ради від 16.10.2025 року висловлено пропозицію про доцільність призначення опікуном [PERSON] , [INFO] , у разі визнання її недієздатною, заявника [PERSON] . При цьому у поданні також зазначено, що [PERSON] піклується про бабусю, забезпечує надання їй медичної допомоги. Зі змісту подання також встановлено, що [PERSON] згідно з характеристикою, наданою сільським головою, порушень громадського порядку не допускав, характеризується з позитивної сторони. У витягу з Інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості» щодо [PERSON] відомості відсутні. Відповідно до довідки [PERSON] є здоровим, протипоказань щодо ведення догляду не має. Також органом опіки та піклування встановлено, що син [PERSON] , [INFO] , - [PERSON] (батько заявника) не має можливості виконувати обов`язки опікуна так як працює за кордоном. При цьому органом опіки та піклування досліджувалося питання щодо можливості виконувати обов`язки опікуна іншими близькими родичами, проти із врахуванням того, що фізична особа може бути призначена опікуном тільки за її заявою, таке волевиявлення виявив тільки [PERSON] . У підсумку судом встановлено, що [PERSON] є фізично і морально здатним забезпечити належний догляд та необхідні умови для проживання підопічної, що підтверджується вказаними вище документами. З врахуванням родинних відносин заявника та його бабусі, особистих стосунків між ними, відсутності інших осіб, що могли би виконувати обов`язки опікуна, можливості заявника виконувати обов`язки опікуна, слід встановити над [PERSON] [INFO] , опіку та призначити їй опікуна заявника [PERSON] . За таких обставин, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] , [INFO] , внаслідок хронічного психічного розладу у вигляді вираженої судинної деменції, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, отже вимоги заявника про визнання останньої недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна підлягають задоволенню. Згідно з приписами ч. 6 ст. 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Outcome: approved