Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

свої вимоги сторона позивача обґрунтовує тим, що 13.12.2019 року відповідач звернувся до АТ КБ "Приват Банк" з метою банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н від 13.12.2019 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується його підписом у заяві. Відповідач ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується його підписом у ній, де є відповідні запевнення щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банку про їх затвердження. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ "ПриватБанк", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. Позивач свої зобов`язання за цим Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту, однак, відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Внаслідок користування кредитними коштами та їх неповернення станом на 30.09.2025 року відповідач має заборгованість перед позивачем за кредитним договором б/н від 13.12.2019 року в розмірі 43 443 грн. 54 коп., яка складається з: -34 827 грн. 09 коп. - заборгованість за тілом кредиту; -8 606 грн. 45 коп. - заборгованість за простроченими відсотками. Тому сторона позивача просить стягнути з відповідача вказану заборгованість та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. Ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.10.2025 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі без виклику сторін. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи (їх представників), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 13.12.2019 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір без номеру, згідно з умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку та персональний ідентифікаційний номер для авторизації (а.с. 32-42) Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3 договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, який відповідно до п.1.1.1.51 договору - короткостроковий кредит, що надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. У заяві зазначено, що відповідач згідний з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та згідний зУмовами та правилами надання банківських послуг , а також тарифами банку , які були представлені їй для ознайомлення в письмовому виді. Позивач взяти на себе зобов`язання за цим кредитним договором виконав, однак, відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відповідно до умов Договору. Згідно з довідкою від 01.10.2025 року № 0000004793918472, наданий відповідачу кредитний ліміт зменшено до 34 979 грн. 05 коп. 22.04.2025 року (а. с. 30). Відповідно до розрахунку заборгованості, виписки за кредитним договором б/н від 13.12.2019 року та виписки за цим кредитним договором, станом на 30.09.2025 року відповідач має заборгованість перед позивачем у розмірі за вказаним кредитним договором в загальному розмірі 43 443 грн. 54 коп., яка складається з: 34 827 грн. 09 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 8 606 грн. 45 коп. - заборгованість за простроченими відсотками (а. с. 21-29). Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 вказаного Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). З наданих позивачем розрахунків вбачається, що відповідач не виконав умов вищевказаного договору. Відповідно дост. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1047 цього Кодексу на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Частиною ч. 1 ст. 1049 ЦК України передбачено, щопозичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Положеннями статті 1048 ЦК України, яка на підставі частини 2 статті 1054 цього Кодексу застосовується до відносин за кредитним договором), передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частини 1 статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі наведеного суд дійшов висновку що між сторонами було укладено кредитний договір, за яким відповідачем отримано фінансові послуги з надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Взявши на себе обов`язок з повернення кредитних коштів, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. Відтак, за даних обставин, суд вважає, що позивач, як кредитодавець, відповідно до положень ст.1054 ЦК України має право вимагати від відповідача, як позичальника, повернення суми кредиту, що залишилась. Судом встановлено, що на час ухвалення даного рішення відповідач не надав жодного доказу про погашення заборгованості за кредитним договором. Таким чином, суд дійшов обгрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом також встановлено, що позивачем за звернення даною позовною заявою сплачено судовий збір в розмірі 2422 грн. 40 коп., що стверджується платіжною інструкцією № ZZ426B2EIY від 06.10.2025 року (а. с. 6). Дані судові витрати підлягають присудженню з відповідача на користь позивача на підставі п.1 ч. 2 ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням позовних вимог. На підставі ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 1048, 1050, 1054 ЦК України та,

Outcome: approved