Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви 15.12.2025 Житомирський державний університет імені Івана Франка звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за навчання в розмірі 6 868, 00 грн, а також інфляційні збитки в розмірі 1 150, 78 грн та відсотки річних в розмір 294, 67 грн., судові витрати в сумі 3 028, 00 грн. В обґрунтування позову зазначає, що 16.09.2023 між Житомирським державним університетом імені Івана Франка та [PERSON] укладено договір № 1257 про отримання освітньої послуги з 18.09.2023 до 31.12.2024. Відповідачка була зарахована до університету наказом № 376 К-(ос) від 16 вересня 2023 року та з 18 вересня 2023 року приступила до навчання згідно навчального плану університету. Відповідно п. 4.3.1 договору № 1257, вартість за період навчання 2023-2024 р.р. становить 22 920,00 грн., за період навчання 2024-2025 плата за навчання становить 9 168, 00 грн. Згідно пункту 4.4. вищевказаного договору відповідачка повинна була здійснювати щомісячну оплату не пізні ніж до 25-го числа включно місяця, що передує місяцю за який здійснюється оплата. 21.12.2023 року за порушення умов договору відповідачка [PERSON] була відрахована наказом № 529-К(ос) від 21.12.2023. З цього часу дію договору, відповідно до п. 6.3.5 розірвано. Фактично відповідачка [PERSON] навчалась в університеті з 18.09.2023 року до 21.12.2023 року. За вказаний період відповідачці, згідно умов договору, нараховано 9 168, 00 грн плати за навчання. З нарахованої суми відповідачем сплачено 2 300 грн, що спричинило утворення заборгованості перед університетом в розмірі 6 868, 00 грн. Доводи сторін у справі Позивач просив позов задовольнити. Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов не скористалася, доказів на спростування доводів позивача суду не надав. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Фактичні обставини справи, встановлені судом Судом встановлено, що між Житомирським державним університетом імені Івана Франка, та [PERSON] було укладено договір № 1257 про отримання освітньої послуги з 18 вересня 2023 року (а.с. 5). Відповідно п. 3.2.1 договору, заклад має право вимагати від замовника своєчасно вносити плату за надання освітньої послуги в розмірах, у терміни та в порядку, встановленому договором. Пунктом 4.3.1. договору, передбачено, що вартість платної освітньої послуги становить: за 2023-2024 навчальний рік 22 920, 00 грн., за 2024-2025 навчальний рік 9 168, 00 грн. Згідно п. 4 заявник вносить плату щомісячно безготівково не пізніше ніж до 25-го числа включно місяця, що передує місяцю за який здійснюється оплата. Відповідно до п. 11 договору, у разі дострокового припинення (розірвання) договору кошти, що були внесені Замовником як плата за надання освітньої послуги, повертаються йому протягом п`яти банківських днів з дати письмового звернення замовника з вказанням банківських реквізитів та рахунку для повернення коштів у розмірі, пропорційному невикористаним затратам Закладу на навчання Здобувача на дату розірвання договору (з врахуванням вимог п. 4.12). Пунктом 6.3., 6.3.5 передбачено, що договір розривається у разі відрахування Здобувача за невиконання індивідуального навчального плану. [PERSON] була зарахована на навчання до університету наказом № 376 К-(ос) від 16.09.2023 (а.с. 6). Наказом № 529-К(ос) від 21.12.2023 [PERSON] було відраховано за порушення умов договору та невиконання індивідуального навчального плану (а.с. 7). Згідно довідки заборгованість [PERSON] становить 6 868 грн, оскільки вона сплатила лише 2 300 грн. (а.с. 8). Позивач звертався до відповідачки з вимогою погасити вищевказаний борг, що вбачається з копій листів, однак вимоги залишились без реагування з боку відповідачки.(а.с. 9-10). Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права В частинах першій, другій статті 207 ЦК визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, 629 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як визначено ч.1 ст. 627 ЦК, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 638 ЦК встановлено, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 901 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.625 ЦК, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Висновки за результатами розгляду позовної заяви За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Таким чином, позовні вимоги підтверджуються належними і допустимими доказами, є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved