Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

У травні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь додаткові витрати на дитину, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 30 053 грн. 59 коп. В обґрунтування вимог зазначається, що судовим наказом Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2024 року у справі № 361/9008/24, який набрав законної сили 23 вересня 2024 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на свою користь аліменти на утримання дитини (сина) [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12 вересня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою старшого державного виконавця Гайсинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 30 вересня 2024 року відкрито виконавче провадження № 76162803 з примусового виконання судового наказу № 2-н/361/1608/24, виданого 26 вересня 2024 року Броварським міськрайонним судом Київської області. 03 жовтня 2024 року позивач в інтересах свого сина, [PERSON] , [INFO] , уклала з приватним закладом «Заклад дошкільної освіти «Юнікс» договір № 1/оП/2024 від 03 жовтня 2024 року про надання послуг у сфері позашкільної освіти на заняття з сином по підготовці його до школи та проходження ним курсів відповідних занять у період з 07 жовтня 2024 року по 30 травня 2025 року, загальною вартістю 14 400 грн. 00 коп. З підстав потреби корекції мовлення малолітній [PERSON] , [INFO] , проходив відповідні логопедичні зайняття вартість яких становить 22 000 грн. 00 коп., а також відвідував Центр сенсорної інтеграції та корекції мовлення «Tomatis-Brovary» на загальну суму 18 400 грн. 00 коп. У зв`язку з плоскостопістю [PERSON] потребує спеціального взуття вартість придбання якого становить 3 561 грн. 00 коп. Крім того, [PERSON] здавав аналізи для обстеження печінки вартістю 842 грн. 00 коп. та проходив електрокардіографічне дослідження роботи серця на суму 904 грн. 18 коп. З підстав стягнення додаткових витрат на дитину у розмірі 30 053 грн. 59 коп. позивач звернулася до суду. Ухвалою суду від 13 червня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 25 червня 2025 року на адресу відповідача направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками. 11 липня 2025 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні даного позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Стаття 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 Сімейного кодексу України (далі СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Судовим наказом Броварського міськрайонного суду Київської області від 23 вересня 2024 року, постановленим у справі № 361/9008/24, стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання сина, [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 12 вересня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою старшого державного виконавця Гайсинського відділу державної виконавчої служби у Гайсинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 30 вересня 2024 року відкрито виконавче провадження № 76162803 з примусового виконання судового наказу № 2-н/361/1608/24, виданого 26 вересня 2024 року Броварським міськрайонним судом Київської області. Звертаючись до суду з даним позовом [PERSON] посилається на те, що вона понесла витрати на оплату послуги у сфері позашкільної освіти. Так, з матеріалів справи вбачається, що 03 жовтня 2024 року між Приватним закладом «Заклад позашкільної освіти «Юнікс» та [PERSON] укладено договір про надання послуг у сфері позашкільної освіти. Відповідно до довідки від 23 квітня 2025 року, виданої Приватним закладом «Заклад позашкільної освіти «Юнікс», [PERSON] , [INFO] , у період з 07 жовтня 2024 року по 30 травня 2025 року відвідував курси підготовки до школи. Загальна вартість послуг за весь період становить 14 400 грн. 00 коп., станом на видачу довідки сплачено 12 600 грн. 00 коп. Разом з тим, витрати, які позивач віднесла до витрат, пов`язаних з розвитком дитини, понесені на відвідування курсів підготовки до школи не викликані особливими обставинами, особливою схильністю дитини до навчання. Позивач не довела, що такі витрати не покриваються за рахунок аліментів, які сплачує відповідач на дитину, підготовка до школи не може вважатися розвитком особливих здібностей дитини та відповідно бути особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України. Понесення таких витрат є добровільним волевиявленням одного із батьків, позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності відвідування дитиною таких занять. При наявності бажання дитина може відвідувати комунальний дитячий садок та здобувати дошкільну освіту, відвідування вказаного закладу не є крайньою необхідністю, викликаною особливими обставинами. У рахунок додаткових витрат позивач просить суд також стягнути витрати на відвідування занять з корекції мовлення. Відповідно до довідки, виданої [PERSON] від 23 квітня 2025 року, [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідує заняття ФОП [PERSON] з 25 жовтня 2024 року. Дитина відвідала 40 занять з корекції мовлення, загальною вартістю 20 000 грн. 00 коп. і потребує подальшої корекції мовлення. Згідно зі свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця з 08 квітня 2010 року [PERSON] зареєстрована як суб`єкт підприємницької діяльності. На підтвердження факту сплати наданих послуг з проведення корекції мовлення, позивачем надано копії квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки на загальну суму 22 000 грн 00 коп. Разом з тим, зі змісту вищевказаної довідки вбачається, що вартість наданих послуг становить 20 000 грн. 00 коп. З довідки, виданої Центром сенсорної інтеграції та корекції мовлення «Tomatis-Brovary», [PERSON] , [INFO] , відвідував Центр сенсорної інтеграції та корекції мовлення з 07 липня 2024 рок по 15 квітня 2025 року і отримав логопедичні послуги, загальна вартість послуг за весь період становила 18 700 грн. 00 коп. З товарних чеків від 14 листопада 2024 року, 07 липня 2024 року, 17 вересня 2024 року, 06 серпня 2024 року, 22 жовтня 2024 року та без дати на суму 3 200 грн. 00 коп. вбачається, що за надані логопедичні послуги сплачено 18 400 грн. 00 коп. На думку суду, вказані витрати у розмірі 20 000 грн. 00 коп. та 18 400 грн. 00 коп. зумовлені наявністю вад мовлення, тобто особливими обставинами, отже у розумінні статті 185 СК України є додатковими витратами на дитину, які підлягають відшкодуванню у розмірі 1/2 частини. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 19 200 грн. 00 коп. (38 400/2). Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач, заперечуючи проти вимог позивача в частині вимог про стягнення половини понесених додаткових витрат, посилався на те, що позивачем не підтверджено витрати належними та достатніми доказами. Разом з тим, докази щодо понесення витрат на логопедичні послуги та проведення корекції мовлення на суму 38 400 грн. 00 коп. є належними, містять інформацію щодо предмету доказування. Щодо вимог про стягнення понесених витрат на придбання ортопедичного взуття на суму 3 561 грн. 00 коп., здачі аналізів на суму 842 грн. 00 коп. та проведення електрокардіографічного дослідження на суму 904 грн. 18 коп., то суд зазначає наступне. Відповідно до консультативної довідки від 02 жовтня 2024 року, виданої ДУ «Інститут травматології та ортопедії» [PERSON] має плоскостопію, у зв`язку з наявним діагнозом йому рекомендовано індивідуальні устілки і все взуття, босоніж ходити по нерівній поверхні. На підтвердження факту понесення витрат на придбання ортопедичного взуття позивачем надано квитанцію на суму 1 266 грн. 00 коп. від 31 жовтня 2024 року та товарний чек на суму 2 295 грн. 00 коп. від 20 листопада 2024 року. Суд не приймає до уваги квитанцію від 31 жовтня 2024 року як доказ на підтвердження здійснення оплат, оскільки квитанція не має призначення платежу та вказівки про придбання товару безпосередньо для дитини. Щодо товарного чеку на суму 2 295 грн. 00 коп., то з найменування товару зазначене «ботинки термо». Даних, що вказане взуття придбане для дитини, є ортопедичним чи придбане у спецмагазині матеріали справи не містять. Витрати на взуття, що не зумовлені наявністю певних особливостей поглинаються аліментними платежами, тому відшкодуванню не підлягають. Здача аналізів та проведення електрокардіографічного дослідження не зумовлені наявністю хвороби. Доказів, які б свідчили, що вказані витрати не покриваються за рахунок аліментів позивач до суду не надала. На думку суду, вказані витрати є витратами на утримання дитини, тобто аліментами, які вже стягнуті з відповідача, а тому відшкодуванню не підлягають. Вирішуючи даний спір, суд враховує, що, дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»). Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Оцінюючи у сукупності всі докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення даного позову та стягнення з відповідача на користь позивача додаткові витрати у розмірі 19 200 грн. 00 коп. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 1 211 грн. 20 коп.

Outcome: partial