Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з вказаним вище позовом про відшкодування матеріальної та моральної шкоди , за наступних обставин. 23 січня 2024 року відповідач [PERSON] , перебуваючи за адресою: [ADDRESS] , в умовах дії на території України режиму воєнного стану, відповідно до указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», реалізуючи виниклий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, умисно, таємно, протиправно, повторно, впевнившись, щоза його діями ніхто не спостерігає та вважаючи, що діє непомітно, тобто таємно, з корисливих мотивів, розуміючи протиправний характер своїх дій, шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi Note 11S», вартістю 6000 гривень, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. В подальшому, маючи у користуванні викрадений у [PERSON] мобільний телефон, отримав доступ до облікового запису банківської системи AT КБ «Приватбанк» та до банківської картки AT КБ «Приватбанк» № [NUMBER] , діючи умисно, повторно, протиправно з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, шляхом підбору персонального ідентифікаційного номеру платіжної картки, встановленої на останню для ідентифікації держателя спеціального платіжного засобу під час здійснення операцій з її використанням, таємно викрав з банківської картки AT КБ «Приватбанк» № [NUMBER] , грошові кошти у сумі 8000 (вісім тисяч) гривень, шляхом їх зняття через банкомат AT КБ «Приватбанк», що розміщений за адресою: вул. Я. Мудрого 200, в м. Чернівці, грошові кошти у сумі 4000 (чотири тисячі) гривень, шляхом їх зняття через банкомат AT «Приватбанк», що розміщений за адресою: вул. Ентузіастів 2, в м. Чернівці, грошові кошти у сумі 1195,00 (одна тисяча сто дев`яносто п`ять) гривень, шляхом розрахунку в приміщенні закладу «Пікантіко», що по вул. Південно-Кільцева 31, в м. Чернівці, грошові кошти у сумі 8000 (вісім тисяч) гривень шляхом їх зняття через банкомат AT КБ «Приватбанк», що розміщений за адресою: вул. Заводська 7, в м. Чернівці, грошові кошти у сумі 3671 (три тисячі шістсот сімдесят одна) гривня, шляхом розрахунку за викуп мобільного телефону в приміщенні ломбарду «Золота Скриня», що по [ADDRESS] , грошові кошти у сумі 657,00 (шістсот п ятдесят сім) гривень, шляхом розрахунку в приміщенні магазину «АТБ», що по [ADDRESS] , грошові кошти у сумі 1225,00 (одна тисяча двісті двадцять п`ять) гривень, шляхом розрахунку в приміщенні магазину «Еко м`ясо», що по [ADDRESS] , Загальна сума завданої [PERSON] матеріальної шкоди становить 32 748 (тридцять дві тисячі сімсот сорок вісім) гривень. Додатково вказує, що вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.08.2024 у кримінальній справі № 727/4118/24 [PERSON] , за описаними вище подіями, визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 (п яти) років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуті частини покарання за вироками Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25.04.2024 та Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14.05.2024 року та остаточно призначено [PERSON] покарання у вигляді 5 років 9 місяців позбавлення волі без конфіскації із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Відповідачем [PERSON] , а ні під час досудового слідства, а ні під час слухання справи в суді та винесення вироку, а ні на день звернення до суду з даною позовною заявою не було відшкодована матеріальна шкода, завдана його протиправними діями. Внаслідок протиправних дій відповідача [PERSON] позивачці заподіяно моральної шкоди, тобто немайнових витрат, які спричинені моральними і фізичними стражданнями, що позначили негативні зміни у її житті. [PERSON] пережила емоційний стрес, який супроводжувався почуттями розгубленості, образи, обурення, порушення звичайного способу життя.Також, щоденні думки та спогади про наслідки психотравмуючої події, втрати власних коштів, негативні переживання та спогади, важкість виконання повсякденних обов`язків. Враховуючи вищевикладене , посилаючись на норми матеріального права просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки 32748,00 (тридцять дві тисячі сімсот сорок вісім) гривень матеріальної шкоди , заподіяної у наслідок вчинення злочину та 20000,00 (двадцять тисяч) гривень, моральної шкоди . У процесі судового розгляду справи представник позивача підтримала даний позов та просила його задовільнити Не заперечувала проти винесення по справі заочного рішення. У призначені судові засідання не з`являлася. Просила розгляд справи провести без їх участі. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`явився. Про час та місце слухання справи був інформований . Будь-яких заяв та клопотань по суті спору від нього до суду не надходило. Судом вживались заходи щодо сповіщення [PERSON] через адміністрацію ДУ «Сокирянська виправна колонія № 67» про розгляд даної справи. Крім того, [PERSON] також відправлялись судом сповіщення через ВЧ [NUMBER] , на службі у якій він перебував. Проте , у призначені судові засідання [PERSON] не з`являвся. До суду із будь якими заявами чи клопотаннями не звертався. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до вимог п.п 1,2,4, ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних прчин або без повідомлення причин; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки представник позивача не заперечувала проти розгляду даної справи за відсутності відповідача, суд вважає, що по справі слід ухвалити заочне рішення. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін по справі. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. В деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала абопостанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно вироку Шевченківського районного суду м. Чернівці від 15.08.2024 року [PERSON] визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 (п яти) років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуті частини покарання за вироками Кіцманського районного суду Чернівецької області від 25.04.2024 та Першотравневого районного суду м.Чернівці від 14.05.2024 року та остаточно призначено [PERSON] покарання у вигляді 5 років 9 місяців позбавлення волі без конфіскації із позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Даний вирок набрав законної сили 17.09.2024 року. ( а.с.7). Відповідно до даного вироку , [PERSON] за подій , вказаних в описовій частині вироку , заподіяв [PERSON] матеріальної шкоди на загальну суму 32 748,00 гривень. Оскільки матеріальна шкода завдана позивачу внаслідок винних дій відповідача , [PERSON] повинен відшкодовувати позивачу шкоду у розмірі 32748,00 гривень. Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача відшкодування шкоди у розмірі 32478,00 гривень - підлягають задоволенню. Щодо відшкодування моральної шкоди. Внаслідок порушення цивільних прав особи згідно зі ст. 23 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті. Таким чином, відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача. Обґрунтовуючи вимоги в частині заподіяння моральної шкоди, позивач посилалась на те що, протиправними діями [PERSON] їй було заподіяно моральну шкоду, яка спричинена моральними і фізичними стражданнями, що позначили негативні зміни у її житті. Покладення обов`язку відшкодувати завдану моральну шкоду може мати місце лише за умови, коли шкода була викликана протиправною поведінкою відповідальної за неї особи. Позивачем заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 20000 гривень. Враховуючи всі обставини справи , беручи до уваги надані позивачем докази , суд приходить до висновку , що позовні вимоги у цій частині також підлягають задоволенню , а саме слід стягнути з [PERSON] моральну шкоду на користь позивачки у розмірі 20000 гривень. Крім того, відповідно до положень ч.ч. 2 та 6 ст . 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб . Враховуючи , що позовні вимоги щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди підлягають задоволенню частково, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 гривень. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved