Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

У грудні 2025 року [PERSON] , звернулася до суду із вказаною заявою, яку підтримала у судовому засіданні, та вимоги мотивує тим, що з 01.06.1985 р. вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . В березні 1990 р. заявниця разом із чоловіком [PERSON] на ім`я заявниці придбали однокімнатну кооперативну квартиру за адресою [ADDRESS] , де вони з чоловіком разом постійно проживали та перебували на реєстраційному обліку. 28 лютого 2025 р. заявниця з чоловіком за договором купівлі-продажу на чоловіка [PERSON] придбали однокімнатну квартиру, жилою площею 12,1 м2 за адресою [ADDRESS] . На день оформлення договору купівлі-продажу вказаної квартири, чоловік заявниці перебував на реєстраційному обліку разом з нею за адресою [ADDRESS] . Чоловік заявниці вважав, що задля оптимізації комунальних платежів він повинен бути зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , хоча продовжував проживати разом з дружиною в квартирі по [ADDRESS] . Чоловік заявниці неодноразово звертався за медичною допомогою в лікарню за місцем їхнього мешкання в [ADDRESS] , про що також зазначено у декларації із сімейним лікарем. Навесні 2025 р. [PERSON] став погано себе почувати, хворіти. Після проведеної операції його стан тільки став погіршуватись. Проживали вони сумісно за адресою [ADDRESS] , заявник [PERSON] доглядала чоловіка, купувала ліки, рекомендовані лікарем, готувала їжу, весь час перебувала разом з ним, допомагала та підтримувала його. [INFO] чоловік заявниці [PERSON] помер. Нею було організовано та проведено поховання чоловіка, вона виступала замовником на товари і послуги з організації і проведення поховання чоловіка. Чоловік [PERSON] був пенсіонером та перебував на обліку в пенсійному фонді за місцем проживання. На день його смерті залишилася недоотримана ним пенсія. Починаючи з грудня 2019 р. по квітень 2022 р. заборгованість по невиплаченій пенсії складає 109 250 грн 12коп та з квітня 2022 р. по травень 2023 р. заборгованість по пенсії складає 28 000 грн, тобто всього сума недоотриманої пенсії складає 137 250 грн 12 коп. Оскільки вона з чоловіком постійно проживали разом однією сім`єю заявник зазначає, що вона була єдиним членом його сім`ї, тому після його смерті вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про виплату їй, як члену сім`ї померлого, недоотриману пенсію чоловіка в зв`язку з його смертю. Рішенням ГУ ПФУ в Сумській області від 20.10.2025 р. № 8880 про розгляд її заяви від 15.10.2025 р., яке було отримано нею по пошті тільки 01.12.2025 р., зазначено, що відповідно до ст. 61 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-ХП (зі змінами) суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим законом та членів їх сімей і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Згідно з поданими заявницею документами Пенсійний фонд вважає, що вона не підтвердила факту спільного проживання на день смерті годувальника, оскільки вони з чоловіком зареєстровані за різними адресами, а тому їй відмовлено у виплаті недоодержаної пенсії. Таким чином, їй необхідно в судовому порядку встановити факт постійного проживання із чоловіком [PERSON] однією сім`єю на день його смерті, щоб мати змогу отримати недоотриману ним пенсію, як це передбачено законом, як члену його сім`ї. Ухвалою суду від 05.12.2025 року відкрито провадження в даній цивільній справі та призначено судове засідання з викликом сторін. Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в Сумській області, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не з`явився, будь-яких пояснень на заяву суду не надав. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] достеменно підтвердила факт того, що [PERSON] до дня своєї смерті проживав разом із своєю дружиною, заявницею по справі [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Пояснила, що вона є сусідкою [PERSON] по дому, знають один одного тривалий час, святкували свята разом, тісно спілкувалися. Свідок [PERSON] суду пояснила, що сім`я [PERSON] жила за адресою: [ADDRESS] . Знає їх більше 30 років. [PERSON] помер [INFO] . Суд, заслухавши пояснення [PERSON] , свідків та вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що заява про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що з 01.06.1985 р. [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 01.06.1985 року (а.с.5). Подружжя у 1990 році придбало кооперативну квартиру на ім`я заявниці за адресою [ADDRESS] . 28.02.2025 року вони також придбали квартиру на ім`я чоловіка [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом СМНО Лермонтовою Н.М., зареєстрованому в реєстрі за № 463 (а.с.18,19). Відповідно до Довідок Управління «ЦНАП у м. Суми» від 15.10.2025 року, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 03.03.2025 по 09.10.2025 року. [PERSON] зареєстрована за адресою: адресою [ADDRESS] з 30.03.1990 року (а.с.6,7). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 09.10.2025 року, виданого Виконавчим комітетом Сумської міської ради, актовий запис № 2520 (а.с.8). Як вбачається з довідки, виданої ФОП [PERSON] . [PERSON] виступала замовником на товари і послуги з організації і проведення поховання [PERSON] , особисто сплачувала кошти (а.с.9). [PERSON] був пенсіонером та перебував на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області. На день його смерті залишилася недоотримана ним пенсія. Починаючи з грудня 2019 р. по квітень 2022 р. заборгованість по невиплаченій пенсії складає 109 250,12 грн та з квітня 2022 р. по травень 2023 р. заборгованість по пенсії складає 28 000 грн, тобто всього сума недоотриманої пенсії складає 137 250 грн 12 коп, що підтверджується Витягами з розрахунку заборгованості пенсії (а.с.14,15). Рішенням ГУ ПФУ в Сумській області від 20.10.2025 р. № 8880 про розгляд її заяви від 15.10.2025 р., яке було отримано нею по пошті тільки 01.12.2025 р., зазначено, що відповідно до ст. 61 ЗУ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-ХП (зі змінами) суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим законом та членів їх сімей і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника (а.с.12,13). Згідно ст. 52 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку зі смертю, виплачується по місяць включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті. Згідно ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, які належали спадкодавцеві, але не бути ним отримані при житті, передаються членам його сім`ї. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, крім іншого, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Місцем проживання фізичної особи, згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України, є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. За змістом ст.ст. 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Зокрема, такі дані встановлюються письмовими доказами і показаннями свідків. З огляду на викладене та беручи до уваги покази свідків, суд приходить до висновку про наявність підстав для встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом з чоловіком [PERSON] як членом його сім`ї станом на день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] , оскільки підтвердження даного факту поза судовим шляхом неможливо, а від його встановлення залежить можливість реалізації заявником соціальних прав як отримувача недоотриманої за життя пенсії померлого пенсіонера.

Outcome: approved