Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Представник ТОВ Фінансова компанія "ЕЙС" звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості в сумі 12194,60 грн. В обґрунтування позову посилався на те, що 04.06.2024 між відповідачем та ТОВ "МАКС КРЕДИТ" у порядку, визначену Законом України "Про електронну комерцію", був укладений електронний договір №00-9808591. Відповідно до його умов ТОВ "МАКС КРЕДИТ" надало відповідачеві кредит у розмірі 6050 гривень, що підтверджується повідомленням ТОВ ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, виникла заборгованість у розмірі 12194,60 грн., що складається із заборгованості по тілу кредиту у розмірі 6050 грн; процентів 6144,60 грн. 17.12.2024 між ТОВ "МАКС КРЕДИТ" та ТОВ "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС" укладено договір факторингу №17122024-МК/Онлайн, за яким ТОВ "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС" набуло права вимоги до [PERSON] за вищезазначеним кредитним договором. 020.06.2025 між ТОВ "Фінансова компанія "ОНЛАЙН ФІНАНС" та ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" укладено договір факторингу №02/06/25-Е, за яким позивач набув права вимоги до [PERSON] за вищезазначеним кредитним договором. Враховуючи викладене, ТОВ "Фінансова компанія "ЕЙС" просить стягнути з [PERSON] на свою користь загальну суму заборгованості за кредитом у розмірі 12194,60 грн. Відзив на позовну заяву, будь-яких заперечень проти позовної заяви та клопотань відповідачем до суду не подано. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Законом України «Про електронну комерцію» встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Враховуючи положення ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Судом встановлено, що 04.06.2024 між відповідачем та ТОВ "МАКС КРЕДИТ" у порядку, визначену Законом України "Про електронну комерцію" був укладений електронний Договір кредитної лінії №00-9808591 [PERSON] отримав кредит у розмірі 5500 грн, строком на 360 днів. Зарахування коштів у сумі 5500 грн на картковий рахунок відповідача підтверджується інформацією повідомленням ТОВ ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН. За таких обставин, вимога позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 6050 грн є необґрунтованою. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку, що наданими позивачем доказами підтверджується перехід до нього прав вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Договором кредитної лінії №00-9808591 від 04.06.2024 у розмірі 11644,60 грн. У цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У задоволенні позовних вимог у частині стягнення решти нарахованої заборгованості суд відмовляє. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд дійшов наступних висновків. Згідно платіжної інструкції від 13.10.2025 позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 7000 грн. До позовної заяви додано копію договору №20/08/25-01 про надання юридичних послуг від 20.08.2025 між Позивачем та Адвокатським бюро "Соломко та Партнери". Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Предметом спору в дані справі є стягнення заборгованості за кредитним договором. На теперішній час судова практика розгляду даної категорії справ є поширеною. Її вивчення, аналіз обставин справи та складання процесуальних документів, на думку суду, за наявності звичайної професійної підготовки в галузі права, об`єктивно не вимагає витрачання значного часу та зусиль адвоката. Враховуючи фактично надані послуги та часткове задоволення позовних вимог, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача відшкодування витрат зі сплати судового збору пропорційно частині задоволених позовних вимог - в сумі 2313,14 грн. Таким чином, загальна сума судових витрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, складає 4313,14 грн.

Outcome: partial