Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. 08.05.2024 [PERSON] звернувся до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки, в якій просить визнати [PERSON] , [INFO] , недієздатним, та призначити заявника опікуном над ним. В обґрунтування заяви вказує, що [INFO] народився рідний брат заявника [PERSON] . Прізвища у них різні у зв`язку з тим, що заявник 07.08.2003 році змінив своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від самого народження брат є інвалідом з дитинства, має діагноз: F70.0 психічні розлади та супутні захворювання. Все життя брат проживав разом з батьками. У 2020 році померла мати заявника, і він забрав брата до себе у Київську область, село Росава, щоб здійснювати догляд за ним. У квітні 2023 року заявник разом з братом переїхав до їх батька у м. Кривий Ріг. У липні 2023 батько [PERSON] помер. Зараз заявник фактично проживає за адресою реєстрації місця проживання брата [PERSON] : [ADDRESS] . Також заявник зазначає, що на третій групі інвалідності його брат перебуває з 1998 року та потребує медичної, психолого-педагогічної, професійної, трудової реабілітації. Внаслідок хронічного психічного розладу брат не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує постійного стороннього догляду у зв`язку з цим може бути визнаний недієздатною особою. Брат має проблеми з опорно-руховим апаратом, мовленням, слухом, дезорієнтований у просторі і часі, самостійно не здатний себе забезпечити продуктами харчування, приготуванням їжі. Траплялися часті випадки, що брат покидав квартиру, кудись йшов блукати, і заявник його шукав скрізь. Бувало, що зачиняв двері, нікому не відкривав декілька днів, що довелося вибивати двері, тому заявник вимушений звернутись до суду з заявою про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки. Визнання особи недієздатною заявнику потрібне для того, щоб встановити опіку над братом, так як він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними та він не має дружини, батьків, ні інших рідних чи двоюрідних братів та сестер, у нього залишився лише один кровний родич це заявник. Заяви, клопотання учасників справи. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином. Представник заявника, адвокат Лушпенко Д.С. в судовому засіданні повідомив, що на теперішній час заявник є військовосліжбовцем, однак просив заяву задовольнити. Особа, стосовно якої розглядається справа: [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином. Адвокат особи, стосовно якої розглядається справа про визнання її недієздатною, [PERSON] в судовому засідання підтримала заяву, та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи, органу опіки та піклування виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради Ковтун В.В. в судовому засіданні просила заяву задовольнити. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 13.05.2024 заяву [PERSON] залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.05.2024 заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи на 10-00 год. 05.07.2024, за правилами окремого провадження. 15.11.2024 постановлено ухвалу суду про задоволення клопотання заявника [PERSON] та представника заявника, адвоката Лушпенка Д.С. про призначення судово-психіатричної експертизи, призначено судово-психіатричну експертизу по цивільній справі № 215/3052/24, яку доручено провести експертам Дніпровської філії судово-психіатричних експертиз ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» провадження по справі зупинено на час проведення експертизи. Ухвалою суду від 22.09.2025 поновлено провадження по справі, призначено розгляд справи на 10-30 год. 13.11.2025. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як вбачається із заяви та доданих до заяви матеріалів, [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 05.02.2004 (а.с. 48). [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.08.2003, у відомостях про батьків вказано: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 48 зворот), який 07.08.2003 змінив своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про переміну прізвища серії [NUMBER] від 07.08.2003 (а.с. 49). [INFO] померла мати заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії № [NUMBER] від 01.06.2020 (а.с. 47). [INFO] помер батько заявника [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.07.2023 (а.с. 46). З витягу з реєстру територіальної громади №2024/004411100 від 01.05.2024 ДП «ДІЯ», та довідки № 27 від 11.10.2023, виданої ТОВ «Нова Ком», вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , [INFO] (а.с. 45, 47 зворот). Згідно акту від 03.05.2024, який підписаний мешканцями будинку [ADDRESS] , та завірений майстром дільниці ТОВ «УЮТ-2011», заявник [PERSON] проживає з братом [PERSON] за адресою: [ADDRESS] без реєстрації з квітня 2023 по теперішній час (а.с. 49 зворот). Відповідно до пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] є інвалідом 3 групи, по опорно-руховому апарату, з дитинства (а.с. 51 зворот-52). Також, згідно довідки до акту огляду медико-соціальною комісією серії 12ААГ №001687 від 05.10.2023, [PERSON] при повторному огляді з 01.06.2023 встановлено третю групу інвалідності до червня 2026 (а.с. 52-53). Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи № ВР-002850287 виданого заступником директора Департаменту інформатизації «МВС України» [PERSON] , [PERSON] незнятої чи непогашеної судимості не має (а.с. 45 зворот). Згідно подання, на засіданні ради опіки та піклування виконкому Тернівської районної у місті ради розглянуто питання про доцільність призначення [PERSON] опікуном над [PERSON] , в разі визнання його недієздатним, встановлено, що опікуном він бути може(а.с. 90-91). З висновку судово-психіатричного експерта № 331-ц від 29.08.2025 виданого експертами ДФ судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» вбачається, що [PERSON] виявляє хронічний стійкий психічний розлад у формі легкої розумової відсталості з вираженими емоційно-вольовими розладами, та який за своїм психічним станом на теперішній час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с. 160-162). Судом не було відхилено жодного доказу наданого заявником. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Вислухавши учасників справи, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що заяву слід задовольнити частково. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Згідно ч. 3 ст. 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги. Судом встановлено, [INFO] народився [PERSON] (а.с. 48). З висновку судово-психіатричного експерта № 331-ц від 29.08.2025 виданого експертами ДФ судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» вбачається, що [PERSON] виявляє хронічний стійкий психічний розлад у формі легкої розумової відсталості з вираженими емоційно-вольовими розладами, та який за своїм психічним станом на теперішній час не може розуміти значення своїх дій та керувати ними (а.с. 160-162). Відповідно до частин першої, другої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 40 ЦК України). Згідно ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. З огляду на наявність підстав для визнання недієздатним [PERSON] , суд приходить до висновку, що існують правові підстави для визнанння [PERSON] недієздатним, оскільки на даний час, внаслідок стійкого хронічного психічного розладу він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, встановивши строк дії рішення, з врахуванням вимог ч.6 ст. 300 ЦПК України, два роки. Щодо встановлення опіки та призначення опікуна слід зазначити наступне. Як видно з ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно зі статтею 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Відповідно до статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (частина перша статі 60 ЦК України). Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 63 ЦК України опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання, між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком, а також між іншими членами сім`ї, визначеними у ньому (частини 1-3 статті 2 СК України). Так, судом встановлено, що [PERSON] є братом [PERSON] , та відповідно до викладених в заяві обставин піклується про нього, доглядає за ним та згідно подання органу опіки та піклування, опікуном бути може. При цьому, суд звертає увагу, що Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України і Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року№34/166/131/88 затверджено Правила опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за №387/3680 (далі Правила). Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 зазначених Правил, опіка (піклування), є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил, опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань. Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). У частинах другій-п`ятій статті 63 ЦК України визначено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Частиною 1 статті 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Зазначені висновки викладені Верховним Судом у постанові від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Пунктом 3.1 вищевказаних правил визначено, що при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов`язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Також, пунктом 3.3 Правил визначено перелік документів, за наявності яких органи опіки і піклування призначають опікуна, а саме: повідомлення державних, громадських організацій або заяви громадянина (громадян); копії свідоцтва про народження особи, що потребує опіки, або іншого документа, який підтверджує її вік; копія свідоцтва про смерть батьків або рішення суду про визнання громадянина безвісно відсутнім або оголошення їх померлими чи інших матеріалів, які підтверджують неможливість виховання дитини. Якщо опіка призначається над повнолітньою особою, рішення суду про визнання даної особи недієздатною; акт обстеження умов життя особи, що потребує опіки, і опис її майна; довідки про стан здоров`я особи, що потребує опіки (якщо вона раніше проживала окремо), та майбутнього опікуна (піклувальника); довідка про місце проживання майбутнього опікуна і його заява про прийняття на себе обов`язків про опіку; акт перевірки умов життя майбутнього опікуна та висновок від органу опіки та піклування за місцем проживання опікуна про можливість виконувати опікунські обов`язки; довідка лікувальної установи про відсутність в сім`ї майбутнього опікуна (піклувальника) захворювань, що перешкоджають влаштуванню до нього особи, що потребує опіки; документ про закріплення за дитиною житлової площі. Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Такий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 736/1508/17, від 28 лютого 2024 року в справі № 372/3474/21. Тобто, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється саме за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано до суду в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Такий висновок узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 08 січня 2024 року у справі № 753/1905/22. При внесенні подання орган опіки та піклування має врахувати якнайкращі інтереси особи, над якою встановлюється опіка. Аналізуючи подання виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради від 30.07.2024, суд звертає увагу, що воно містить висновок про доцільність призначення [PERSON] опікуном [PERSON] без достатньої аргументації такого висновку, через що він не може бути прийнятий судом. Як вбачається, в своєму поданні виконавчий комітет вказував, що заявник зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , одружений, працює на посаді слюсаря чергового та з ремонту устаткування на ПрАТ «ПівнГЗК», згідно висновку про стан здоров`я може виконувати обов`язки опікуна, проте до суду вказані докази додано не було. Крім того з п. 16, 21 висновку судово-психіатричного експерта № 331-ц від 29.08.2025 виданого експертами ДФ судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» вбачається, що при проведенні експертизи була присутня тітка [PERSON] - [PERSON] , оскільки у травні 2025 [PERSON] мобілізували до ЗСУ, та з того часу [PERSON] проживає у родині тітки, так як сам жити не може (а.с. 161). Проте, слід звернути увагу, що заявником не було в своїй заяві зазначено відомості про наявність інших родичів, які б могли здійснювати опіку над [PERSON] . Верховний Суд у постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 336/5652/18 зазначив, що відповідно до частини 1статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Так, заявнику потрібно подати заяву про опікунство разом із паспортом, кодом, довідкою про несудимість, довідкою про доходи, медичною довідкою, свідоцтвом про шлюб (за наявності), довідкою про стан здоров`я опікуна та інші документи, які підтверджують спорідненість з особою, яка потребує опіки. В такому випадку слід зазначити, що подання від 31.07.2024 не є достатньо обґрунтованим, не є таким, що складено на підставі документів, передбачених Правилами опіки та піклування, а саме органом опіки та піклування проведено акт обстеження умов проживання майбутнього опікуна, не за місцем його реєстрації за адресою: [ADDRESS] , а за місцем проживання недієздатного [PERSON] . Крім того, майновий стан [PERSON] не підтверджений жодними документами. З пояснень представника заявника, адвоката Лушпенка Д.С. встановлено, що наразі заявник [PERSON] мобілізований. Також, з огляду на сьогодення, що не могло бути передбачено Правилами опіки та піклування, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 17 червня 1999 року за №387/3680, але є важливою обставиною для встановлення, враховуючи обставини в Україні, наявність військово-облікових документів є важливою складовою при вирішенні питання щодо можливості здійснення опікунських обов`язків. Крім того, з отриманого висновку судово-психіатричного експерта № 331-ц від 29.08.2025 виданого експертами ДФ судових експертиз ДУ «Інститут судової психіатрії МОЗ України» вбачається, що заявника [PERSON] з травня 2025 було мобілізовано до лав ЗСУ. В даному випадку слід зазначити, що додавання військово-облікового документу до заяви про опікунство не є обов`язковим та суд враховує, те, що положенням діючого законодавства України не запроваджено особливого порядку для встановлення опіки під час воєнного стану та не встановлено імперативної заборони щодо призначення військовозобов`язаного опікуном над недієздатною фізичною особою, однак, враховуючи всі обставини у Так, [PERSON] є військовослужбовцем, однак відповідальним органом статус не перевірено та не враховано можливість виконувати опікунський обов`язок у разі призначення. Нормою ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, звільняються з військової служби, зокрема, у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою, визнаною судом недієздатною, за умови що за такою особою не здійснюється піклування (опіка) іншими особами. Ураховуючи зазначені обставини, саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати свій висновок про можливість призначення особи опікуном. Аналогічну позицію у подібних правовідносинах висловив Верховний Суд у постанові від 04 грудня 2024 року у справі №634/1126/23 та у постанові Верховного Суду від 26 червня 2024 року в справі №742/887/23. В даному випадку, орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення його опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не з`ясував даного факту, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином не мотивував свій висновок про можливість призначення особи опікуном [PERSON] . Отже, наведені обставини свідчать про застосування суто формального, поверхневого підходу та всупереч вимогам Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 до вирішення питання про призначення Маліновського опікуном недієздатного [PERSON] . Фактично орган опіки та піклування переклав свої обов`язки по з`ясуванню цих обставин на суд, що є неприпустимим. Висновок виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради про доцільність призначення громадянина [PERSON] опікуном є неповним. При цьому, суд ураховує, що самим заявником [PERSON] не надано належних та допустимих доказів, які б доводили, що він зможе виконувати обов`язки опікуна [PERSON] визначених частиною першою статті 67 ЦК України. На підтвердження обставин проживання [PERSON] разом із братом [PERSON] до суду надано лише акт, а.с. 49 зворот, до якого суд відноситься критично, оскільки до нього не додано паспортів осіб, які зазначені в акті, вказані особи не були допитані в судовому засіданні, а зазначення лише ПІБ осіб, за відсутності можливості перевірити та встановити обставини, які викладені в акті, не може бути беззаперечним доказом того, що [PERSON] будучи одруженим та маючи місце мешкання в іншій області, залишив свою родину, почав доглядати за братом та проживати з ним разом за однією адресою. У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що подання виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради від 30.07.2024, про призначення опікуном [PERSON] не відповідає інтересам недієздатного [PERSON] , та є таким, що винесено передчасно, без повного дослідження всіх обставин, та ґрунтується на суперечливих висновках, отриманих виключно зі слів заявника. Частиною першоюстатті 65 ЦК України передбачено, що до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Аналізуючи вищевикладені норми права та матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] визнано недієздатною особою, тому суд вважає, що питання призначення опікуна над [PERSON] повинно здійснюватися відповідним органом опіки та піклування. Оскільки, [PERSON] є одруженим, тобто має власну родину, зареєстрований за іншою адресою ніж особа, стосовно якої вирішується питання щодо встановлення опіки, не надав належних та допустимих доказів постійного проживання з братом та піклування про нього, з травня 2025 року мобілізований та не піклується про свого брата, у особи, відносно якого вирішується питання про встановлення опіки, тобто у [PERSON] є інші родичі, а саме тітка, в родині якої він мешкає, яка його возила до медичної установи для проведення експертизи, тому підстави для призначення саме [PERSON] опікуном [PERSON] - відсутні. Відповідно до ч. 4 ст. 300 ЦПК України слід зазначити, що скасування рішення суду про визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи, яка визнана недієздатною, у разі видужання або значного поліпшення її психічного стану здійснюється за рішенням суду на підставі відповідного висновку судово-психіатричної експертизи за заявою опікуна, членів сім`ї, органу опіки та піклування, такої особи, визнаної недієздатною, або її адвоката. Згідно частини 7 цієї ж статті, клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial