Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

ТОВ "Брайт Інвестмент" звернулося до Кременчуцького районного суду Полтавської області із позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором на загальну суму 32990,13 грн, 2422,40 грн судового збору та витрати на правничу допомогу. У обгрунтування позову зазначено, що 16.07.2020 між АТ "ОТП Банк" та [PERSON] підписана у простій письмовій формі заява - анкета про надання банківських послуг № 0238/980/1459683/20. 24.03.2023 між АТ "ОТП Банк" та ТОВ "Брайт Інвестмент" укладений договір факторингу № 24/03/23, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В за № 265, згідно якого до останнього перейшло право грошової вимоги і щодо боржника [PERSON] згідно реєстру боржників. Станом на день відступлення права вимоги згідно розрахунку загальний розмір заборгованості за договором становить 32990,13 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 17000 грн, заборгованість по відсотках 15990,13 грн. 22.09.2025 ухвалою судді Кременчуцького районного суду Полтавської області справу передано на розгляд до Автозаводського районного суду міста Кременчука за підсудністю за зареєстрованим місцем проживання відповідача. 22.10.2025 справа отримана Автозаводським районним судом міста Кременчука та протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями передана судді Мельник Н.П. 24.10.2025 відкрите спрощене позовне провадження по справі із повідомленням (викликом) сторін. 26.11.2025 від ТОВ "Брайт Інвестмент" надійшла заява про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу на суму 8500,00 грн із долученням до матеріалів справи копій свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордера, договору про надання правової допомоги. 02.12.2025, 19.01.2026 у судові засідання не з`явились: представник позивача, повідомлений належним чином про дату, час, місце розгляду справи належним чином, який у позові клопотав розглядати справу за його відсутності; відповідач, повідомлений належним чином на підставі п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, згідно якої днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Про причини неявки відповідач суду не повідомляв, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзив не подав. Відповідно до ст. ст. 280, 281, ч. 5 ст. 259 ЦПК України суд ухвалив провести на підставі наявних доказів заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження із особливостями, встановленими главою 11 ЦПК України. Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно, повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору, суд приходить до таких висновків. Установлено, що 16.07.2020 між АТ "ОТП Банк" та [PERSON] укладений кредитний договір у простій письмовій формі у заяви - анкети про надання банківських послуг № 0238/980/1459683/20 (далі - кредитний договір). Відповідно до цієї заяви - анкети сторонами визначені умови обслуговування кредитної лінії, зокрема за користування кредитом банк нараховує проценти, що розраховуються на підставі процентної ставки, розмір якої визначається у заяві -анкеті, тарифах банку та інформаційному листку. На дату укладення заяви-анкети розмір процентної ставки становив 5 % щомісячно, розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду - 0,01 % річних. Таким чином, 16.07.2020 відповідач звернулася до банку із заявою про відкриття рахунку із кредитною лінією, тим самим підписавши заяву-анкету про надання банківських послуг та безумовно прийнявши пропозицію банку, погодилася із тим, що договір разом із правилами, тарифами, публічним договором є невід`ємною його частиною. Шляхом підписання цієї анкети клієнт (відповідач) підтвердила надання банком у письмовій формі та в повному об`ємі інформації, передбаченої законодавством, що захищає права споживачів; ознайомлення та згоду із договором, правилами, інформаційним листком, тарифами банку; отримання примірника заяви - анкети, інформаційного листка, іншої документації на розсуд банку, необхідної клієнту для користування банківськими послугами. Відповідно до умов кредитних договору, їх підписанням, клієнт (відповідач) свідчила, що у разі отримання кредиту та у разі перебування у шлюбі, кредит буде використаний на потреби сім`ї. У разі, якщо другий із подружжя клієнта матиме заперечення щодо отримання користування кредитом, клієнт зобов`язується розірвати договір та виконати всі боргові зобов`язання за договором. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надававши відповідачу кредитні кошти, що стверджується наданими доказами, зокрема розрахунком заборгованості. Відповідачем кредитні кошти отримані та деякий час здійснювалось погашення кредитної заборгованості, зокрема останній платіж відповідачем внесений 26.01.2021. У порушення умов кредитних договорів відповідач свої зобов`язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості. Виконання позичальником умов кредитного договору засвідчує її волю до настання відповідних правових наслідків, передбачених кредитним договором. Зробивши часткову оплату на виконання умов договору, відповідач вчинила конклюдентні дії щодо визнання договору. Згідно постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 по справі № 338/180/17 не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами. Часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій свідчить про визнання боргу (постанова Верховного Суду від 23.12.2020 по справі № 127/23910/14-ц). 23.05.2025 позивачем направлена вимога про погашення кредитної заборгованості за кредитним договором, що повернута позивача по причині відсутності одержувача за зазначеною адресою. За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст.638 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст. 1054 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч.1 ст.1048 ЦК України). Згідно п.1 ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами (ч. 1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування»). Зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно умов договору та вимог ЦК України (ст.526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України). Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України). За користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства (ст.536 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами (ч. ч. 1-3 ст. 639 ЦК України). Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України. Щодо набуття позивачем права вимоги до відповідача за договором факторингу. Судом установлено, що 24.03.2023 між АТ "ОТП Банк" та ТОВ "Брайт Інвестмент" укладений договір факторингу № 24/03/23, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 265, згідно якого до останнього перейшло право грошової вимоги і щодо боржника [PERSON] згідно реєстру боржників. Станом на день відступлення права вимоги згідно розрахунку загальний розмір заборгованості за договором становить 32990,13 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 17000,00 грн, заборгованість по відсотках 15990,13 грн. П. 1.1 договору факторингу установлено, що фактор зобов`язується передати кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними між клієнтом та боржниками в розмірі портфеля заборгованості.. Відступлення права вимоги відповідає положенням ст. 1077 ЦК України, згідно якої за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Договір факторингу відноситься до оспорюваних правочинів. Під час розгляду справи презумпція правомірності договору факторингу відповідачем та її представником не спростована. Досліджені по справі докази дають достатні підстави для висновку, що після підписання договору у сторін виникли взаємні права та обов`язки щодо надання кредитних коштів і їх повернення зі сплатою відповідних відсотків за користування. Свої договірні зобов`язання кредитодавець виконав та надав відповідачу кредит в обумовленій договором сумі. Натомість, відповідач договірні зобов`язання у визначений договором строк не виконав, контррозрахунку суми заборгованості та процентів за користування кредитними коштами не надав. Існування заборгованості перед позивачем стверджується доданими до позову документами. Доказів протилежного матеріали справи не містять та суду не надано. З урахуванням наведеного, позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Відповідачем протилежного суду не доведено та не спростовано. Клопотань, заяв суду не заявлено, у тому числі про участь у засіданні в режимі відеоконференції. Судом забезпечено сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості (ст. 129 Конституції України). Європейський суд з прав людини вказав, що Суд нагадує, що п.1 ст.6 Конвенції з прав людини зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 цієї Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (параграф 23 рішення Європейського суду з прав людини «Pronina v. Ukraine», n. 63566/00, 18.07.2006). Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України слід стягнути 2422,40 грн судового збору. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.ч. 1, 5, 6 ст. 137 ЦПК України). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц вказала на виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Зазначений підхід до вирішення питання зменшення витрат на правничу допомогу знайшов своє відображення і в постановах Верховного Суду від 02.10.2019 по справі № 815/1479/18, від 15.07.2020 по справі № 640/10548/19, від 21.01.2021 по справі № 280/2635/20. З урахуванням відсутності клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правничу допомогу в сумі 8500,00 грн, що стверджується доданими копіями свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, ордеру, договору про надання правничої допомоги № 01/05-23 від 01.05.2023 з додатком № 1 до договору; акту № 2111-25/Б від 21.11.2025 про надання послуг з правничої допомоги. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України).

Outcome: approved