Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

В грудні 2025 АТ «Акцент-Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 21.01.2025 [PERSON] уклала з АТ «Акцент-Банк» кредитний договір №АВH0CT155101737451529106, на підставі якого відповідачу надано кредит у розмірі 13 200 грн строком на 36 місяці (тобто до 20.01.2028) зі сплатою процентів у розмірі 85,00% щорічно (Кредитний договір складається із Заяви клієнта та Графіку погашення кредиту). Станом на 12.11.2025 заборгованість відповідача за кредитним договором №АВH0CT155101737451529106від 21.01.2025 складає 22 983,17 грн, в тому числі: 13 186,17 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 8 863,34 грн загальний залишок заборгованості за процентами; 0 грн загальний залишок заборгованості за комісією; 933,66 грн загальний залишок заборгованості за пенею, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також стягнути судовий збір в сумі 2 422,40 грн. Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 15.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не прибув, у позовній заяві та у окремому клопотанні не заперечував, у разі неявки в судове засідання відповідача, проти розгляду справи без участі представника позивача, а також не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила та відзив на позов не надала, була належним чином повідомлена про розгляд справи за останнім відомим місцем реєстрації ( [ADDRESS] ), проте рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося з відміткою «адресат відсутній». Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Також про час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] повідомлена в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] належним чином повідомлена про розгляд цивільної справи, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву, суд згідно ч.5 ст.279 ЦПК України розглядає цивільну справу у порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи судом у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Акцент-Банк»). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Судом встановлено, що 21.01.2025 [PERSON] за допомогою електронного підпису через додаток «АБанк24, що підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису (а.с.11), підписала Заяву №АВH0CT155101737451529106, у якій просила надати їй кредит за послугою «Швидка готівка» на наступних умовах: сума кредиту 13 200 грн, строк кредиту 36 місяців з 21.01.2025 по 20.01.2028 включно, процентна ставка (фіксована) 85% на рік, проценти за користування кредитом сплачуються у складі щомісячного платежу, розмір щомісячного платежу 1031,11 грн, а також підписала Паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», Таблицю обчислення вартості кредиту (а.с.7-10). У Заяві Клієнта №АВH0CT155101737451529106 від 21.01.2025 [PERSON] погодилася з тим, що підписана нею Заява разом з Умовами та правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «А-Банк» при наданні банківських послуг, Таблицею обчислення вартості кредиту становить Договір. Підписанням Заяви [PERSON] підтвердила, що ознайомлена з Умовами та правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «А-Банк», Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, та отримала їх примірники. Будь-яких доказів на спростування того, що договір був укладений в електронному вигляді, відповідачем не надано. Отже, з досліджених судом Заява Клієнта №АВH0CT155101737451529106 від 21.01.2025, Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит від 21.01.2025, Паспорт споживчого кредиту, що складають кредитний договір, суд встановив, що сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови її надання, а також розмір річної процентної ставки за користування кредитом, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого правочину на зазначених у ньому умовах шляхом його підписання за допомогою електронного підпису. АТ «Акцент-Банк» свої зобов`язання за кредитним договором виконало, та надало позичальнику [PERSON] грошові кошти, що підтверджується меморіальним ордером №TR.43678184.37115.65455 від 21.10.2025 (а.с.12). Отримання відповідачем [PERSON] , відповідно до зазначеної вище заяви від позивача грошових коштів підтверджується випискою по кредиту [PERSON] за період з 21.01.2025 по 11.11.2025 (а.с.13). Згідно розрахунку заборгованості за договором №АВH0CT155101737451529106 від 21.01.2025, станом на 12.11.2025 заборгованість відповідача [PERSON] становить 22 983,17 грн, в тому числі: 13 186,17 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 8 863,34 грн загальний залишок заборгованості за процентами; 0 грн загальний залишок заборгованості за комісією; 933,66 грн загальний залишок заборгованості за пенею (а.с.11зворот). Частиною 1 ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За правилом ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Задля належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] не виконала грошове зобов`язання щодо повернення суми кредиту та відсотків за користування кредитом згідно умов кредитного договору №АВH0CT155101737451529106 від 21.01.2025, суд дійшов висновку, що позовна заява про стягнення із відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 22 049,51 грн, в тому числі: 13 186,17 грн загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 8 863,34 грн загальний залишок заборгованості за процентами, підлягає задоволенню в повному обсязі. Разом з тим, позивач АТ «Акцент-Банк» просить стягнути з відповідача заборгованість за пенею у розмірі 933,66 грн. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і триває по теперішній час. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 у справі №183/7850/22 зазначив тлумачення п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч.2 ст.625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Отже, стягнення з відповідача неустойки (пені, штрафу) у період дії воєнного стану не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог,

Outcome: partial