Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Стислий зміст (виклад) позовних вимог. 09 жовтня 2025 року [PERSON] (далі по тексту - позивач, [PERSON] ), через свого представника адвоката Дороніну Інну Леонідівну, звернувся до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] (далі по тексту - відповідач, [PERSON] ), у якому просить розірвати шлюб, що був зареєстрований між ним та відповідачем 22 травня 2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 113. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22 травня 2010 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. У шлюбі у сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Сторони спільного господарства не ведуть, разом не проживають, шлюбно-сімейні відносини припинені. Стислий зміст (виклад) заяв по суті справи. Заяви по суті справи від сторін не надходили. Аргументи (позиції) учасників справи. Позивач та його представник у судове засідання не з`явились. Представником позивача адвокатом Дороніною Інною Леонідівною подано до суду заяву, у якій вона позов підтримала, просить задовольнити та проводити розгляд справи без її участі та участі позивача. Також, у заяві зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилась. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження у справі та судових повісток на адресу реєстрації місця проживання відповідача, які були повернуті на адресу суду з відміткою на конверті «адресат відсутній за вказаною адресою». Про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не надала. Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Згідно із ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до приписів ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Рух справи. Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 27 жовтня 2025 року позовну заяву направлено за підсудністю до Валківського районного суду Харківської області. 21 листопада 2025 року позовна заява надійшла до Валківського районного суду Харківської області та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана в провадження судді Логвінова А.О. Ухвалою Валківського районного суду Харківської області від 27 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 22 травня 2010 року між позивачем та відповідачем укладено шлюб, який зареєстровано у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 113 (а.с. 7). Сторони по справі є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с. 16). Як зазначає позивач, причиною для розірвання шлюбу стало те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Сторони спільного господарства не ведуть, разом не проживають, шлюбно-сімейні відносини припинені. Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду. За змістом частини 1 статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Сімейного кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 1 ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Частина 3 статті 105 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За змістом статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбних відносин суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню. Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем за пред`явлення даного позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 1 211,20 грн (а.с. 1). Оскільки позов задоволено, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати зі сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved