Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

09.07.2025 року на адресу Обухівського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , - про розірвання шлюбу, в прохальній частині якої позивачка просила суд винести рішення, на підставі якого: 1. Прийняти дану позовну заяву до розгляду. 2. Розірвати шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований Виконкомом Кузьминецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 06; 3. Після розірвання шлюбу Позивачу залишити прізвище « [PERSON] »; 4. Судові повістки направляти Позивачу за номером телефону [NUMBER] . Свої позовні вимоги, які викладені в прохальній частині позовної заяви, позивачка [PERSON] в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовує наступними фактичними обставинами, та нормами права: - 14 листопада 2008 року між нею, - [PERSON] (далі Позивач), та [PERSON] (далі Відповідач), було укладено шлюб, у зв`язку з чим Виконкомом Кузьминецької сільської ради Кагарлицького району Київської області було видано свідоцтво про шлюб, та в Книзі реєстрації шлюбів зроблено запис за № 06. Від спільного шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з Відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Сумісне життя і збереження сімї є неможливими, у зв`язку з чим у Позивача з Відповідачем виникають постійні суперечки та конфлікти. Однак, спільної згоди для розірвання шлюбу в порядку статті 106 СК України вони не досягнули, і у подружжя є неповнолітні діти. На даний час вона та Відповідач шлюбних стосунків не підтримують, тривалий час разом не проживають, спільного побуту та господарства не ведуть. Відповідно до п. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 п. 3 Постанови пленуму ВС України від за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за заявою про розірвання шлюбу, суди мають враховувати, що воно проводиться органами РАЦС лише у випадках, передбачених статтями 106, 107 СК України. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. Розірвання шлюбу судом відбувається за позовом одного з подружжя відповідно до ст. 110 СК. Подружнє життя між нею та чоловіком не склалося, оскільки як з`ясувалося, характери у подружжя є зовсім різними, її погляди та погляди Відповідача на подружнє життя не співпадають, у зв`язку з чим виникають постійні конфлікти та сварки. Вона та Відповідач не можуть знайти порозуміння, що вплинуло не тільки на їхні взаємовідносини, а й також на моральний та психологічний стан кожного з нас, та їхньої дитини. Відповідач веде антисоціальний спосіб життя та зловживає алкогольними напоями. Враховуючи вищезазначені обставини, - їхнє спільне проживання з [PERSON] є не можливим, шлюбні відносини між ними фактично припинені, і шлюб носить суто формальний характер. Спільний бюджет ми з Відповідачем не ведуть, сімейні відносини не підтримують. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини та шлюб вона не вбачає. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 12.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з подружжя чи інтересам їх дітей. Необхідно зазначити, що на сьогоднішній день збереження шлюбу між нею та Відповідачем є неможливим, оскільки вона не проживає та не буде проживати однією сім`єю з ним. Подальше спільне життя з Відповідачем і збереження нашого з ним шлюбу буде суперечити її інтересам, оскільки проживання в спільному шлюбі є безперспективним з точки зору їхніх подальших шлюбних стосунків. Сімейні правовідносини, регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч. 1ст. 9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції, і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. У відповідності з п. 6 ч. 3 ст.175 ЦПК України повідомляє, що заходи досудового врегулювання спору не проводилися. На сьогодні, сім`я між позивачем та відповідачем фактично розпалася, і її не існує, збереження сім`ї за таких обставин є неможливим, і подальше спільне життя подружжя та збереження їхнього шлюбу не відповідає взаємним інтересам сторін. Виходячи з вищезазначених обставин та норм Сімейного кодексу України я, як Позивач, маю право з власної ініціативи звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, а у суду є всі підстави для прийняття рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до п. 2 статті 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. У відповідності із п.10 ч. 3 ст.175 ЦПК України підтверджує, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. На момент звернення з даним позовом до суду Позивачка не вагітна. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 18, 105, 110 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved