Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

До Заводського районного суду міста Кам`янського Дніпропетровської області за підсудністю з Дніпровського районного суду міста Кам`янського надійшли матеріали цивільної справи № 209/1360/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що між сторонами по справі виникли стосунки, в результаті яких у них [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 444. Дитина проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1208-5003529667 від 18.11.2024 року. Відповідач по справі матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а оскільки позивач на даний момент перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, тому забезпечити самостійно належні умови для гармонійного розвитку та забезпечити дитину усім необхідним, просто не взмозі, що й стало причиною звернення до суду з даним позовом. Просить суд стягнути з відповідача по справі на її користь на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2025 року цивільну справу 209/1360/25 розподілено судді Гречаній В.Г. Відповідно до відповіді № 1129226 від 19.02.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру, яка міститься в матеріалах справи [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до відповіді № 1129239 від 19.02.2025 року з Єдиного державного демографічного реєстру, яка міститься в матеріалах справи [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається з довідки № 1208-5003529649 від 18.11.2024 року [PERSON] як внутрішньо переміщена особа зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 15.05.2025 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 11.06.2025 року до суду надійшла заява від [PERSON] про вступ у справу як третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Ухвалою суду від 16.06.2025 року [PERSON] залучено до справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. 04.08.2025 року до суду від представника третьої особи адвоката Таранкової Олени Олегівни, яка діє в інтересах [PERSON] надійшли пояснення третьої особи, з яких слідує, що позивач вводить суд в оману, зазначаючи, що вона проживає разом з дитиною, так як фактично вони з відповідачем проживають разом та спільно виховують дитину, а відповідач добровільно їх утримує. Подача позову є способом зменшення розміру аліментів на дитину, яка народилася під час першого шлюбу [PERSON] та [PERSON] . Окрім того зазначає, що відповідно до судового наказу Крюківського районного суду м. Кременчука з відповідача по справі стягнуто аліменти на дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі частки від його доходу. [PERSON] разом з дитиною [PERSON] , 2019 р.н., є внутрішньо переміщеними особами та проживають в м. Кременчуці, де орендують житло, так як власне втрачено внаслідок бойових дій. Окрім того [PERSON] є особою з інвалідністю 3 групи по онкозахворюванню та має обмеження по працевлаштуванню. Стягнення аліментів в даній справі в заявленому розмірі 1/4, призведе, враховуючи, що у цього ж складу суду є в провадженні позовна заява про стягнення аліментів на утримання дружини, до неправомірного зменшення розміру аліментів та обмеження прав дитини від першого шлюбу. Таким чином, якщо буде стягнуто з відповідача 1/4 на утримання дитини, 1/4 на утримання дружини та 1/4 , що вже підлягають стягненню, це складатиме 75% від доходів відповідача, отже дитина не зможе отримувати належні аліментні платежі в повному обсязі. Вважаємо, що необхідно врахувати те, що дитина [PERSON] проживає не тільки з матір`ю, але і з батьком, останній добровільно утримує дитину, тому необхідності для звернення з позовом немає, окрім того у відповідача є інші утриманці дитина від першого шлюбу, просимо суд це врахувати, тому до стягнення підлягають аліменти щонайбільше в розмірі 1/6 від доходів платника аліментів. 24.12.2025 року в судовому засідання представник позивача адвокат Бутенко Дмитро Вікторович, який діє в інтересах [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, оскільки на даний момент позивач проживає разом з дитиною та через те, що перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, тому самостійно забезпечити дитину усім необхідним не має змоги. Відповідач же за станом здоров`я може працювати, отримує дохід, тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини саме у розмірі частки від його заробітку. 24.12.2025 року в судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. 24.12.2025 року в судове засідання представник третьої особи - адвокат Таранкова О.О., яка діє в інтересах [PERSON] не з`явилася. 06.01.2026 року в судовому засіданні представник позивача адвокат Бутенко Дмитро Вікторович, який діє в інтересах [PERSON] , просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 06.01.2026 року в судовому засіданні представник третьої особи адвокат Таранкова О.О. яка діє в інтересах [PERSON] , просила суд позовні вимоги задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частки від його заробітку. В обґрунтування своєї позиції зазначила, що оскільки в суді також на розгляді перебуває ще одна справа про стягнення аліментів на утримання дружини, тому якщо позовні вимоги будуть задоволені, то з відповідача буде стягнуто в загалом - 75 % від його доходу, що може слугувати причиною для зменшення стягуваних з нього аліментів. Вважає, що дані вимоги є штучними, і спрямовані лише на те, щоб відповідач зміг реалізувати своє право для звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання дитини від першого шлюбу - [PERSON] , [INFO] , що в свою чергу призведе до порушення прав дитини від першого шлюбу. Відповідач по справі [PERSON] , про місце, день та час розгляду справи неодноразово повідомлявся шляхом розміщення оголошень на сайт суду, що в розумінні ч. 8 ст. 128 ЦПК України, є належним повідомленням про розгляд справи. В судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст.280,281, 282 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК. 24.12.2025 року у судовому засіданні після судових дебатів, суд перейшов до стадії ухвалення судового рішення. На підставі ч.1 ст. 244 ЦПК України ухвалення судового рішення було відкладено та визначено дату та час судового засідання, в якому буде відбуватися проголошення судового рішення, про що учасники справи були повідомлені у спосіб, встановлений ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи. Матеріалами справи встановлено, що позивач з відповідачем по справі перебували у відносинах без реєстраці шлюбу. Від даних відносин у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 444. На даний момент позивач проживає разом з дитиною як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками № 1208-5003529667 та № 1208-5003529649 від 18.11.2024 року. Дитина перебуває на її утриманні, однак у зв`язку з тим, що вона перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, не взмозі самостійно забезпечити дитину усім необхідним, тому змушена звернутися до суду з даним позовом. Як вбачається з наданих суду пояснень залученої до справи третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] , судом встановлено, що вона є колишньою дружиною відповідача по справі. Від сумісного шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Центральним районним у місті Маріуполь відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 689. Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. На підставі судового наказу Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 09.12.2024 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 16.05.2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі напридбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст.181Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифікованоЗаконом №475/97-ВР(475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно з ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Ураховуючи вимоги ст.191 СК України суд вважає необхідним стягувати аліменти з відповідача на користь позивача з 18 лютого 2025 року. Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтями 77-80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. З пояснень представника третьої особи адвоката Таранкової О.О., яка діє в інтересах [PERSON] , наданих нею безпосередньо в судовому засіданні, та документів, які долучені нею до пояснення третьої особи вбачається, що на утриманні відповідача по справі перебуває ще одна неповнолітня дитина, однак на її думку позивач навмисно не зазначає про цей факт у своєму позові, оскільки вона проживає разом з відповідачем по справі та разом утримують дитину, а подання двох позовів про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини необхідно для реалізації в подальшому права відповідача для звернення до суду з позовом про зменшення аліментів. Однак, будь-яких належних та допустимих доводів на підтвердження повідомлених представником третьої особи обставин, суду не надано. Окрім того, як з`ясовано судом безпосередньо в судовому засіданні, на момент розгляду справи будь-яких позовів зі сторони відповідача про зменшення розміру аліментів на утримання дитини від першого шлюбу на розгляді суду відсутні. Доводи представника третьої особи щодо необхідності даний позов задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини, суд не вважає такими, що підлягають задоволенню, оскільки, як дитина від першого шлюбу, так і дитина позивачки по справі є дітьми відповідача і мають рівні права, передбачені нормами чинного законодавства та міжнародного права, на належне утримання та забезпечення їх батьками умов на здорове зростання і розвиток. Окрім того, посилання представника третьої особи про можливе в подальшому відповідачем зменшення стягуваних з нього аліментів, є лише припущенням, яке не може прийнятися судом як належний та допустимий доказ для врахування цієї дочки зору для часткового задоволення позовних вимоги позивача. Відповідач по справі є особою працездатного віку, за станом здоров`я може працювати та утримувати свою дитину. Оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності щодо вимог позивача до відповідача стосовно стягнення аліментів на утримання дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення з [PERSON] , [INFO] аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 331,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved