Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" (далі ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ") звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. 01.07.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено електронний договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4778940 з використанням електронного підпису. Згідно з умовами договору відповідач отримав кредит у сумі 5 000,00 грн, строк користування 360 днів до 25.06.2025, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 20 днів. Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. Разом з тим, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, лише частково сплативши заборгованість в сумі 1 500,01 грн у період з 01.07.2024 по 31.03.2025, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. 31.03.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" укладено договір факторингу № 31/03/2025, згідно з умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" право грошової вимоги до відповідача за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4778940. Загальна сума заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4778940 від 01.07.2024 становить 30 497,45 грн, яка складається з: 4 999,99 грн заборгованості за тілом кредиту; 19 047,46 грн заборгованості за нарахованими первісним кредитором процентами за користування кредитом; 6 450,00 грн заборгованості по нарахованих процентах за 86 календарних днів. У зв`язку з наведеним, оскільки відповідач своїх зобов`язань щодо сплати кредитних коштів не виконує, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4778940 від 01.07.2024 в сумі 30 497,45 грн, а також стягнути судові витрати по справі. Суддя Нововолинського міського суду, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, ухвалив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача за довіреністю Столітній М.М. не з`явився, у позові просить справу розглядати у його відсутності, позов підтримав, просив його задоволити, надавши усі необхідні докази. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, ухвала про відкриття провадження у справі, з урахуванням вимог ст.ст.190, 272 ЦПК України, вважається врученою відповідачу 27.12.2025. Крім того, відповідачу надіслано sms-повідомлення про судове засідання, яке згідно довідки про доставку sms-повідомлення доставлено відповідачу 18.12.2025. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні фактичні обставини справи, зміст відповідних спірних правовідносин та застосовує до них такі норми права. Судом встановлено, що 01.07.2024 між ТОВ «Лінеура Україна» та відповідачем укладено електронний договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4778940, який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (а.с.37-48). Відповідно до умов договору відповідачу надано кредит в сумі 5 000,00 грн (п.1.2 договору) строком на 360 днів, періодичність платежів кожні 20 днів (п.1.3 договору). За умовами договору стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування кредитом та застосовується у межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього договору (п.1.4.1. договору); розмір процентної ставки, встановлений в п.1.4 договору, залежить від умов її встановлення та є незмінним протягом усього строку дії договору та не може бути збільшений Товариством в односторонньому порядку (п.3.4 договору). Детальні терміни повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору (а.с.47 на звороті). Згідно п.3.1 договору нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт». Факт отримання відповідачем кредитних коштів у сумі 5 000,00 грн підтверджується довідкою АТ «Універсал Банк» від 05.01.2026 (а.с.92). У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4778940 утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку заборгованості станом на 31.03.2025 становить 26 547,45 грн, яка складається з: 4 999,99 грн заборгованості за тілом кредиту; 19 047,46 грн заборгованості за нарахованими первісним кредитором процентами за користування кредитом; 2 500,00 грн штрафні санкції (а.с.55-59). 31.03.2025 між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" укладено договір факторингу № 31/03/2025, згідно з умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" право грошової вимоги до відповідача за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4778940 (а.с.72-81). Як вбачається з витягу реєстру боржників до договору факторингу № 31/03/2025 від 31.03.2025, ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" набуло права грошової вимоги до відповідача за договором надання коштів на умовах споживчого кредиту №4778940 на суму 26 547,45 грн (а.с.33). Судом встановлено, що за договором надання коштів на умовах споживчого кредиту №4778940 від 01.07.2024 за період з 01.04.2025 по 25.06.2025 (за 86 календарних днів в межах строку кредитного договору) позивачем було нараховано проценти в сумі 6 450,00 грн, виходячи із розрахунку: 4 999,99 грн (тіло кредиту) х 1,5% х 86 календарних днів = 6 450,00 грн (а.с.60-61). Надаючи оцінку фактичним обставинам справи, суд також виходить з наступного. Частинами 1, 3 статті 509 ЦК України, передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до змісту ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковим відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з ч.2 ст.639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України, встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). За ст.ст.525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно ч.12 ст.11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512, ст.514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Зважаючи, що відповідачу було відомо про необхідність виконання взятих на себе зобов`язань, однак остання їх належним чином не виконала, обставини зазначені у позові не спростувала, не надала доказів на підтвердження відсутності заборгованості або її погашення, суд вважає, що позов ТОВ "ФК "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в сумі 4 999,99 грн; за простроченими відсотками за користування кредитом на загальну суму 25 497,46 грн підлягає задоволенню. Позивач також зазначає, що за договором факторингу № 31/03/2025 від 31 березня 2025 року до позивача перейшло право вимоги до відповідача за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту №4778940, зокрема щодо заборгованості за нарахованими штрафами у сумі 2 500,00 грн, проте не заявляє вимогу щодо стягнення з відповідача вказаної суми нарахованих штрафів. Щодо нарахування інфляційних втрат за несвоєчасне виконання кредитних зобов`язань та 3% річних на підставі статті 625 ЦК України суд зазначає наступне. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Враховуючи наведені норми чинного законодавства, суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги про зобов`язання органу (особі), який здійснюватиме примусове виконання рішення суду в порядку ч.ч.10,11 ст.265 ЦПК України, нарахувати інфляційні втрати та 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно із ст.141 ЦПК України понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати, а саме: 2 422,40 грнсудового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.85), та 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу (а.с.35-36, 62), підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved