Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

ТзОВ "Фінансова Компанія «Еліт Фінанс» звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 06.04.2018 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем шляхом акцептування (банком пропозиції клієнта (оферти) уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета Кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000 гри. Процентна ставка 35,99% річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. АТ «Альфа банк» прийняв пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа\-Банк». Відповідач в свою чергу погодився на приєднання до публічної пропозиції, підтвердив акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла па час його підписання. Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором позивач виконав своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Наведене підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою відповідача. Станом на 20.12.2021 року за кредитним договором загальна сума заборгованості за кредитом становить 45665,41 гривень, що підтверджується розрахунком заборгованості, який додається до позовної заяви. 20.12.2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «ПЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідач. Таким чином, ТОВ «ФК «ПЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 06.04.2018 року, укладеним між А Г «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем. Згідно з розрахунком заборгованості за відповідачем станом на 20.12.2021 року обліковується заборгованість в розмірі 45665,41 грн. Представник позивача просить суд винести рішення яким стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 45665,41 грн., сплачений судовий збір, а також витрати на професійну правову допомогу у розмірі 7100,00 грн. В суді представник позивача позов підтримав, просить його задовольнити. Суду представник позивача пояснив, що заборгованість в розмірі 45665,41 грн. по кредитному договору складається з: заборгованості по кредиту 38092,22 грн., заборгованість по відсоткам 7049,39 грн., овердрафт 523,80 грн.; при укладенні реєстру боржників по договору факторингу заборгованість по відсоткам помилково було вписану в графу пеня/штраф/неустойка. Представник відповідача в суді позов не визнав, подав суду 12.08.2025 р. додаткові пояснення у справі через систему «Електронний суд» в яких в задоволенні позову заперечив. Суду представник відповідача пояснив, що кредитний договір між його довірителем та банком не укладався оскільки Анкета-заява про акцент Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа-Банк» від 06.04.2018р. не є кредитним договором і не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору. В Анкеті-заяві про акцент Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа\-Банк» від 06.04.2018р. підписаній Чухась І.В. відсутні умови договору про встановлення процентів і комісії за користування кредитом, про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та визначеного розміру, без надання підтверджень про конкретні запропоновані умови та правила банківських послуг, відсутність в Анкеті-заяві домовленостей сторін про сплату процентів та комісії за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані ПАТ «Альфа-Банк» документи не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з [PERSON] кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин; за вказаних обставин у банку не було жодних правових підстав нараховувати відсотки за користування коштами; розрахунок заборгованості, на який посилається позивач ТОВ ФК «Еліт Фінанс», не є первинним документом, який підтверджує отримання кредиту, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані в позовній заяві; в позовній заяві ТОВ ФК «Еліт Фінанс» не деталізує складові заборгованості в сумі 45665,41 грн., а саме не вказує, який розмір боргу по тілу кредиту, не вказує, який розмір боргу по відсотках, а також розмір боргу по інших платежах; до позовної заяви ТОВ ФК «Еліт Фінанс» додало розрахунок заборгованості за кредитом станом на 20.12.2021р. в якому вказано, що станом на 05.09.2020р. відсутня заборгованість по простроченому тілу кредиту (розділ «Прострочене тіло кредиту» графа «Заборгованість на кінець періоду»), в розділі «Тіло кредиту» в графі «Заборгованість на кінець періоду» вказано, що станом на 05.09.2020р. вказано про наявність заборгованості в сумі 27000,00 грн. В розрахунку заборгованості за кредитом станом на 20.12.2021р. в розділі «Тіло кредиту» в графі «Сплачено в поточний період» вказано, що за період з 06.09.2020р. по 20.12.2021р. сплачено тіла кредиту в загальній сумі 27000,00 грн., що свідчить, що станом на 20.12.2021р. борг по тілу кредиту в сумі 27000,00 грн. був погашений оскільки в розділі «Тіло кредиту» де в графі «Заборгованість на кінець періоду» станом на 20.12.2021р. вказано 0,00 грн., при таких обставинах посилання ТОВ ФК «Еліт Фінанс» в позовній заяві на наявність заборгованість в розмірі 45665,41 грн. спростовується наданим товариством розрахунком заборгованості; в розрахунку заборгованості наданому ТОВ ФК «Еліт Фінанс» в розділі «Овердрафт (несанкціонована заборгованість)» в графі ««Заборгованість на кінець періоду» вказано про наявність заборгованості в сумі 523,80 грн. станом на 20.12.2021р., однак що таке «Овердрафт (несанкціонована заборгованість)» в позовній заяві і в розрахунку заборгованості не вказано, в той же час ТОВ ФК «Еліт Фінанс» включає суму 523,80 грн. до загального розміру боргу, що суперечить вимогам законодавства. В суді представник відповідача свої заперечення на позов підтримав, просить суд врахувати їх при винесенні рішення, просить суд зменшити витрати на правничу допомогу заявлені представником позивача до стягнення в зв`язку із їх невідповідністю складності справи, яка розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи її незначну складність, існуючу сталу судову практику в зазначеній категорії справ. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 06.04.2018 р. АТ «АЛЬФА-БАНК», правонаступником якого є АТ «Сенс банк», та відповідач уклали угоду про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти). Мета кредиту для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі 200 000,00 грн. Процентна ставка 35,99 % річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн.(а.с.6). Крім цього відповідачем було укладено з банком Договір про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа-Банк» шляхом підписання анкети-заяви про акцепт пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. АТ «АЛЬФА-БАНК» виконав умови кредитного договору, надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується копією виписки з особового рахунку позичальника за період з 06.04.2018 року по 05.02.2024 року.(а.с.20-29), розрахунком заборгованості (а.с. 30). Відповідач умови укладеного договору належним чином не виконував, здійснив останній платіж в рахунок погашення заборгованості в розмірі 400,00 грн. 03.07.2020 р., що підтверджується випискою з особового рахунку (а.с.21 на звороті). 20.12.2021 р. між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК Еліт Фінанс» укладено договір факторингу № 4, на підставі якою відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Вказані обставини підтверджуються копією договору факторингу №4 (а.с.10-19) копією з додатку № 1 до договору факторингу №4 р.(«Характеристика права вимоги, переданих фактору клієнтом за договором та боржників за основними договорами)(а.с.15), витягом з реєстру боржників (а.с.16), копією акту приймання передачі Реєстру боржників від 20.12.2021 р(а.с.18), копією платіжного доручення про перерахування коштів позивачем згідно договору факторингу(а.с.19). Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором укладеним з [PERSON] . Згідно з розрахунком заборгованості за [PERSON] станом на 20.12.2021 р. обліковується заборгованість в розмірі 45 665,41 грн.(а.с.30), яка складається з: заборгованості по простроченому кредиту 38 092,22 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом 7 049,39 грн., заборгованості по овердрафту(несанкціонована заборгованість) 523,80 грн. Вказані обставини в суді також підтвердив представник позивача. За приписами ч.1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст. 626 ЦК України). В силу ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч. 1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. З врахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, суд дійшов висновку щодо доведеності тверджень позивача про укладеність вищевказаного договору про надання кредиту між відповідачем та АТ «Альфа-банк». За приписами статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. З наданих суду позивачем доказів видно, що між «АЛЬФА-БАНК», правонаступником якого є АТ «Сенс банк», та відповідачем 06.04.2018 р. було укладено в письмовій формі угоду про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії, а також Договір про банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Альфа-Банк». Згідно зазначеного договору, який відповідачем не спростовано, банк надавав відповідачу кредитні кошти, якими відповідач користувався та періодично здійснював погашення заборгованості. Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності договору про надання кредиту. Зазначений договір недійсним не визнано. Суд критично оцінює заперечення представника відповідача щодо неукладеності кредитного договору, що спростовується наданими суду в обґрунтування позовних вимог копіями оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії(а.с.6) та акцепту пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії(ас.6 на звороті). Критично суд оцінює також твердження представника відповідача, що не укладеності кредитного договору в зв`язку з відсутністю погодження щодо розміру відсотків за користування кредитом оскільки ці твердження спростовуються копіями вищевказаних оферти та акцепту пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії в яких чітко зазначено, в розділі III. Умови обслуговування кредитної картки що процентна ставка за користування коштами відновлювальної кредитної лінії при вчинення торгових операцій та/або операцій зняття коштів готівкою встановлюється в розмірі 35,99 % річних. Як вбачається з виписки по особовому рахунку, наданого позивачем (а.с.20-29) відповідач користувався кредитними коштами, здійснював платежі в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору, останній платіж в рахунок погашення заборгованості відповідачем було сплачено 02.07.2020 року в сумі 400,00 грн.(а.с.21 на звороті), нарахування відсотків за користування кредитом банком було здійснено по 20.12.2021 р. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Ч.1 ст. 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). З наданих суду представником позивача документів видно, що позивач є належним новим кредитом відповідача, що підтверджується копією договору факторингу №4 від 20.12.2021 р. та витягом з реєстру боржників. Згідно розрахунків позивача заборгованість відповідача складає 45 665,41 грн., в т.ч.: заборгованість по простроченому тілу кредиту 38 092,22 грн., заборгованість по відсоткам 7049,39 грн. та несанкціонована заборгованість (овердрафт) 523,00 грн. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд критично оцінює твердження представника відповідача щодо відсутності заборгованості відповідача за укладеним кредитним договором оскільки вони спростовуються наданими суду представником позивача доказами: копіями кредитного договору та випискою по рахунку з а кредитною карткою відповідача за період з 06.04.2018 р. по 05.02.2024 р.(а.с.20-29). В той же час суд критично оцінює розмір заборгованості який представник позивача просить стягнути з відповідача. Так не підлягають до задоволення вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за овердрафт (несанкціонована заборгованість) в сумі 523,00 грн. оскільки умовами укладеного кредитного договору не передбачено такої. Не підлягають також до стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по відсоткам в розмірі 7049,39 грн. оскільки з наданої суду представником позивача копії витягу з реєстру боржників як додатку № 1-1 до Договору факторингу № 4 від 20.12.2021 р.(а.с.15-17) видно, що позивач набув право вимоги до відповідача по кредитному договору від 06.04.2018 р. в сумі 7079,39 грн. заборгованості по пені/штрафу/ неустойці на дату укладення договору факторингу та 0,00 грн. заборгованості по проценти та комісія. Щодо заборгованості по тілу кредиту в сумі 38 092,22 грн., то зазначені вимоги також підлягають частковому задоволенню. При цьому суд враховує, що укладеним між відповідачем та ПАТ «Альфа-банк» кредитним договором від 06.04.2018 р. встановлено строк його дії три роки(розділом II акцепту пропозиції передбачено випуск для клієнта(відповідача) міжнародної платіжної картки MC DEBIT-WORD строком три роки з моменту випуску. За вказаних обставин, на переконання суду з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача заборгованість по тілу кредиту існуюча станом на 06.04.2021 р. згідно наданого суду розрахунку заборгованості(а.с.30) в розмірі 32712,48 грн.(13688,75 грн.(прострочене тіло) + 19023,73 грн.(тіло кредиту). На підставі п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору при подачі позову до суду пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 2169,10 грн. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, професійна правова допомога ТОВ «Фінансова компанія «Еліт фінанс» в суді першої інстанції надавалася адвокатом Макєєвим В.С. на підставі договору № 05-10/23 про надання правничої допомоги від 05.10.2023 р.(а.с.31-32). На підтвердження факту надання професійної правової допомоги надано акт приймання-передачі наданих послуг від 07.03.2024 р.(а.с.33), за змістом якого вбачається, що правова допомога надана на загальну суму 7100 грн.; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю(а.с.34), копією платіжної інструкції № 1141 від 07.03.2024 р. про оплату послуг адвоката(а.с.35). Представником відповідача в судовому засідання заявлено клопотання про зменшення витрат на правову допомогу. Враховуючи, що позов задоволено частково і представником відповідача заявлялося клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення витрат на правову допомогу підлягають частковому задоволенню в розмірі 1500,00 грн. оскільки справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження, справа є типовою, відомості зазначені в звіті про витрачений час в частині складання позовної заяви та правовго аналізу наявних документів у замовника по справі є завищеними. На підставі викладеного,

Outcome: partial