Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

28.11.2025 через електронний кабінет Електронного суду до суду надійшла позовна заява ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 1701055 від 07.07.2024, в якій позивач просить суд: - стягнути з [PERSON] на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» суму заборгованості в розмірі 55200,00 грн, з яких сума кредиту 8000 грн, сума процентів за користування кредитом 42600,00 грн, нараховані Позивачем проценти за 5 календарних днів - 600,00 грн, штрафні санкції - 4000,00 грн; - стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] 07.07.2024 року укладено договір про надання споживчого кредиту № 1701055. Відповідно до умов договору відповідачеві надано кредит у розмірі 5000,00 грн, строком на 359 днів. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання за договором про надання споживчого кредиту № 1701055 від 07.07.2024 виконало в повному обсязі та ТОВ «ПЕЙТЕК» перерахувало на платіжну карту клієнта [NUMBER] кредитні кошти у розмірі 8000,00 грн. 27.06.2025 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ» уклали договір факторингу № 27062025. Відповідно до вищевказаного правочину, право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 1701055 від 07.07.2024 до [PERSON] перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНТРАСТ КАПІТАЛ». Взятих на себе зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту «Комфортний» № 1701055 від 07.07.2024 відповідач належним чином не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 55200,00 грн. Ухвалою судді від 01.12.2025 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено проведення першого судового засідання. Клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином, у позовній заяві просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду не заперечує . Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату і місце розгляду справи, був повідомлений належним чином, шляхом направлення конвертів з повістками за встановленим місцем реєстрації особи. Клопотання про розгляд справи за його відсутності чи інших заяв по суті або з процесуальних питань від відповідача до суду не надходило. Відповідач не надав заперечень проти зазначених у позові обставин. У встановлений судом строк, відповідач правом на надання відзиву не скористався. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не з`явився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим, враховуючи письмову згоду представника позивача, проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст. ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.07.2024 між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] , був укладений договір № 1701055 про надання споживчого кредиту по продукту «Комфортний», відповідно до якого останній отримав кредит в сумі 8000,00 грн строком на 360 днів. Умовами договору № 1701055 від 07.07.2024 передбачено періодичність сплати платежів - кожні 30 днів та процентну ставку стандартну у розмірі 1,50 % в день та знижену у розмірі 0,750 % в день. Відповідно до п.2.1. договору кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Пункт 3.1. даного договору передбачає, що проценти, які нараховуються за цим договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом на кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто методом «факт/факт». Згідно п.5.6. Договору споживач здійснює платежі за договором у такій черговості: у першу чергу здійснюються платежі з повернення прострочених зобов`язань по процентам, потім прострочені зобов`язання по кредиту; у другу чергу здійснюються платежі з повернення строкових зобов`язань по процентам, потім строкові зобов`язання по кредиту; у третю чергу здійснюється сплата інших платежів за договором. Даний договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписами сторін та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним. Цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного зі сторони Товариства електронним підписом в Особистий кабінет споживача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом споживача, що створений шляхом використання споживачем одноразового (ідентифікатора який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу використання та направляється споживачу на номер мобільного телефону повідомлений останнім товариству в ІТС товариства зазначений в цьому договорі. Введення споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис споживача на договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору (пункт 9.6. договору). П.9.8. договору встановлено, що підписуючи цей договір споживач підтверджує, що: - перед укладенням цього Договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування; 6) вказана в ч.1. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та розміщена на Веб-сайті; - він ознайомлений з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «СЛОН КРЕДИТ», що розміщені на Веб-сайті, повністю розуміє їх, погоджується з ними зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Усі додатки до даного договору підписані сторонами є невід`ємною частиною договору (пункт 9.11. договору). Даний договір містить реквізити сторін та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором К296, 07.07.2024 о 22:00:32 [PERSON] (а.с.82-86). Додатком №1 до даного договору є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. Даний додаток містить реквізити сторін та підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором К296 (а.с.86 на звороті). Окрім того, невід`ємною частиною договору є паспорт споживчого кредиту відповідно до якого сума кредиту - 8000,00 грн, строк кредиту- 360 днів, стандартна процентна ставка - 547,5% річних (1,5% в день), знижена процентна ставка - 273,75% річних ( 0,750 % в день), орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою - 51200,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки - 49400 грн. Даний додаток містить реквізити сторін та підписаний [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором М541 (а.с. 88-89). Судом встановлено, що ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» свої зобов`язання перед відповідачем [PERSON] за кредитним договором виконало шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача, що підтверджується довідкою № 20250702-1226 від 02.07.2025, виданою ТОВ «ПАЙТЕК», відповідно до якої між Товариством та ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» було укладено Договір про організацію переказу грошових коштів №06062022-1 від 2022-06-06. Відповідно до зазначеного Договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта від ТОВ «СЛОН КРЕДИТ»: 07.07.2024 22:00:53 на суму 8000,00 грн (а.с.97). Вказане також підтверджується наданою на виконання вимог ухвали суду від 01.12.2025 відповіддю АТ КБ «Приватбанк», відповідно до якої на ім`я [PERSON] емітовано картку № [NUMBER] , на яку 07.07.2024 зараховано кошти у сумі 8000,00 грн . Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Згідно з пп. 3 п. 4.1 кредитного договору, ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди споживача. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. За змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-979цс15. Судом встановлено, що договором факторингу № 27062025 від 27.06.2025 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» за плату відступило, а ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги , строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнтові. Перелік боржників, підстави виникнення грошової вимоги, сума грошових вимог та інші дані зазначені в реєстрі боржників, який формується згідно додатку №1 та є невід`ємною частиною договору (а.с.40-49). Згідно витягу з реєстру боржників, що є додатком №1 до договору факторингу № 2706025 від 27.06.2025 ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» набуло право грошової вимоги до відповідача на суму 54600,00 грн, що складається з заборгованості за основною сумою боргу - 8000,00 грн, заборгованості за відсотками - 42600,00 грн, заборгованості за пенею - 4000,00 грн (а.с.95-96). Відповідно до розрахунку заборгованості, здійсненого первісним кредитором ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» станом на 25.07.2025, загальна сума боргу [PERSON] становила 54600,00 грн, що складається з заборгованості за основною сумою боргу - 8000,00 грн, заборгованості за відсотками - 42600,00 грн, заборгованості за пенею - 4000,00 грн. Відповідно до даного розрахунку відповідачем не було здійснено жодної сплати заборгованості (а.с.92). Відповідно до розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем за договором № 1701055 про надання споживчого кредиту від 07.07.2025 за 5 календарних днів з 28.06.2025 по 02.07.2025 включно, за стандартною процентною ставкою було нараховано 600,00 грн відсотків за користування кредитними коштами (а.с.93). Відповідно до ст. ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. З матеріалів справи слідує, що сторони погодили умови кредитування, в тому числі кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення, розмір процентної ставки, строк кредитування, дані обставини не заперечуються відповідачем. Приймаючи до уваги те, що відповідач отримавши кредитні кошти зобов`язання з їх повернення не виконав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 8000,00 грн суми заборгованості за основною сумою боргу підлягають задоволенню в повному обсязі. Разом з цим пункт 1.5.1 договору № 1701055 від 07.07.2024 передбачає нарахування стандартної процентної ставки за кредитом в день 1,50 %, яка є фіксована. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованості, здійснених первісним кредитором та позивачем, вбачається, що нарахування відсотків здійснювалося за стандартною процентною ставкою за кредитом 1,5 % в день (120,00 грн в день). Разом з цим, частиною 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15.11.2016, в редакції змін, які набули чинності з 24.12.2023 визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Отже, враховуючи вимоги частини 5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15.11.2016, в редакції змін, які набули чинності з 24.12.2023, підлягала застосуванню процентна ставка в розмірі не більше 1% денної процентної ставки, оскільки договір № 1701055 від 07.07.2024 укладено після набрання чинності відповідних змін. З огляду на вищезазначене, враховуючи положення Закону України «Про споживче кредитування» № 1734-VIII від 15.11.2016, в редакції змін, які набули чинності з 24.12.2023, та наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд приходить до висновку, що проценти за користування кредитом повинні нараховуватися наступним чином: - 1% в день, що становить 80,00 грн в день (8000,00/100%=80,00 грн в день), протягом всього строку кредитування 360 днів, у загальному розмірі 28800,00 грн (80,00х360=28800,00 грн). Враховуючи вищезазначене, стягненню підлягає заборгованість по відсотках за користування кредитом в загальному розмірі 28800,00 грн. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення за кредитним договором 4000,00 грн пені, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до п. 18. Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (не виконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Приймаючи до уваги те, що сума заборгованості неустойки за кредитним договором в розмірі 4000,00 грн нараховані відповідачу у період дії в Україні воєнного стану, у зв`язку з чим позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення з відповідача на користь позивача за кредитним договором пені в розмірі 4000,00 грн до задоволення не підлягають. Враховуючи вищезазначене, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, а саме в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» заборгованості за тілом кредиту в сумі 8000,00 грн та заборгованості за відсотками в сумі 28800,00 грн, загальна сума заборгованості становить 36800,00 грн. Вирішення питання стягнення судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як зазначено в п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду було заявлено позовні вимоги в загальному розмірі 55200 грн, судом задоволено позовні вимоги на суму 36800 грн, що становить 66,66 % від ціни позову. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40 грн, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 1614,77 грн, що складає 66,66 % від 2422,40 грн. Як зазначено в ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, адвокат Столітній М.М. надавав правничу допомогу позивачу, вартість послуг становить 10000,00 грн . Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем не подано до суду клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу. Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року у справі № 534/14/20 (провадження № 61-6638св22) зроблено висновки про те, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: їх дійсність; необхідність; розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану позивачу під час розгляду справи у суді першої інстанції, суд враховує, що адвокат це кваліфікований юрист з повною вищою юридичною освітою. При підготовці позовної заяви до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором відсутня необхідність у вивченні та опрацюванні великої за обсягом законодавчої бази, що регулює спірні відносини, оскільки існує усталена судова практика, представник позивача участі в судових засіданнях не приймав. За таких обставин, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу в сумі 10000,00 грн є занадто завищеним, виходячи з критерію розумності та враховуючі конкретні обставини справи, тому суд дійшов висновку, що загальна вартість виконаних представником робіт (наданих послуг), які є реальними та необхідними становить 5000,00 грн. Крім того, оскільки позов задоволено частково, витрати на професійну правничу допомогу, підлягають стягненню пропорційно до задоволених позовних вимог на суму 3333 грн, що складає 66,66 % від 5000,00 грн. На підставі ст. ст. 512,514,526,530,549,610-612,629,1048,1050,1054 ЦК України та

Outcome: partial