Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 15 жовтня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява за змістом якої Товариство з обмеженою відповідальністю «Хмельницькенергозбут» (далі - ТОВ «Хмельницькенергозбут») виконує функції постачальника універсальних послуг на території Хмельницької області й здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним договором приєднання. [PERSON] є споживачем ТОВ «Хмельницькенергозбут», постачання електричної енергії здійснювалося за адресою: [ADDRESS] й фактом приєднання до Типового договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який затверджено Постановою НКДРЕКП від 14 березня 2018 року №312, є відкриття особового рахунку № [NUMBER] . В білінговій програмі iEnergo ТОВ «Хмельницькенергозбут» споживачем рахується [PERSON] , однак власником житлового будинку по [ADDRESS] є [PERSON] . [PERSON] особовий рахунок в ТОВ «Хмельницькенергозбут» не переоформив, що був зобов`язаний зробити відповідно до вимог Правил роздрібного ринку електричної енергії. ТОВ «Хмельницькенергозбут» щомісяця [PERSON] нараховується плата за надані послуги з електропостачання згідно обсягів, наданих оператором системи розподілу (АТ «Хмельницькобленерго»), однак відповідач [PERSON] кошти за вказані послуги своєчасно не сплачував внаслідок чого за період з 01 лютого 2022 року по 01 липня 2023 року виникла заборгованість за надані послуги з електропостачання в розмірі 7709,28 грн. 01 серпня 2023 року електроустановки споживача [PERSON] відключені. У зв`язку із зазначеним ТОВ «Хмельницькенергозбут» просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 7709,28 грн., а також судовий збір в розмірі 3028,00 грн. ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ 2. 15 жовтня 2025 року до суду надійшла вказана позовна заява. 3. 24 і 29 жовтня 2025 року до суду надійшли відомості про місце реєстрації відповідача. 4. 27 жовтня 2025 року ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження, призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження. 5. Судові засідання призначалися на: 21 листопада 2025 року, 08 та 26 грудня 2025 року, 19 січня 2026 року. ІІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ 6. 19 січня 2026 року представник позивача ТОВ «Хмельницькенергозбут» Ільчишин О.Г. подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. 7. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про дату, час і місце судового засідання неодноразово повідомлений згідно вимог ст.ст. 128, 130, 131 ЦПК України, причин неприбуття не повідомив, не заявив про розгляд справи за його відсутності, не подав ні відзив на позовну заяву, ні докази на підтвердження чи спростування позиції позивача, яка викладена у позовній заяві. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІV. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 8. Законодавець у п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначив, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Як зазначено у п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів (п. 1 ч. 1). Індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п. 5 ч. 2). Згідно ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч. 1). За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг (ч. 2). Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг (ч. 3). 9. За положеннями п. 1 ч. 3 ст. 58 Закону України «Про ринок електричної енергії» споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. 10. Як зазначено у ч. 1 ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. У відповідності до ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (ч. 1). Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України (ч. 2). 11. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Законодавець у ч. 1 ст. 530 ЦК України визначив, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як зазначено у ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. В силу ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як зазначено у ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. 12. Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником (електропостачальниками) та споживачем (для власного споживання), а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії врегульовані Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312. Відповідно до п.п. 2.3.13, 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії обсяги спожитої електричної енергії визначаються за розрахунковий період, який становить 1 календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. 13. Відповідно до п. 8.6.2. Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14 березня 2018 року №311, індивідуальні побутові споживачі зобов`язані щомісяця зчитувати фактичні покази зі всіх лічильників, встановлених на об`єкті споживача, для яких відсутня можливість дистанційного зчитування даних, та надавати їх до кінця третього календарного дня місяця, що настає за розрахунковим, відповідному оператору системи розподілу або ППКО (у ролі ОЗД) в один із таких способів: 1) через особистий кабінет на сайті оператора системи розподілу або ППКО (у ролі ОЗД); 2) за телефоном чи іншими електронними засобами; 3) шляхом зазначення цих показів у сплаченому рахунку; 4) через особисте звернення або іншим зручним та прийнятним для сторін способом згідно з укладеним договором. Відповідно до п. 8.6.5 Кодексу комерційного обліку електричної енергії у разі неотримання оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) від споживача фактичних показів лічильника(ів) до кінця третього календарного дня місяця, що настає за розрахунковим, та за умови, що з технічних причин покази не отримані за допомогою засобів дистанційної передачі даних, оціночні покази лічильника на початок першої доби цього календарного місяця визначаються оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) шляхом додавання до останнього отриманого ними фактичного показу лічильника величини добутку середньодобового споживання на кількість днів (діб) між датою останнього зчитування фактичних показів та першим числом цього календарного місяця. V. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ 14. 16 вересня 2025 року сформовано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №443629957 згідно якої [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку №2590, виданого 23 грудня 2020 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Лаврентьєвим Ю.В., є власником житлового будинку по [ADDRESS] . 15. Згідно розрахунку по особовому рахунку № [NUMBER] по [ADDRESS] , споживач [PERSON] , заборгованість становить 7709,28 грн. VI. МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД 16. Із матеріалів справи випливає, що 23 грудня 2020 року [PERSON] став власником житлового будинку по [ADDRESS] , до якого здійснювалось постачання електричної енергії, що підтверджується розрахунком по особовому рахунку № [NUMBER] , однак [PERSON] своєчасно не сплачував кошти за надані послуги у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість у розмірі 7709,28 грн. 17. [PERSON] не спростував факт постачання електричної енергії до будинку, власником якого він є і де зареєстрований, не надав доказів того, що своєчасно сплатив кошти за надані послуги з постачання електричної енергії. 18. Враховуючи зазначене, позовні вимоги є обґрунтованими. VІІ. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 19. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з тим, що позовні вимоги підлягають задоволенню, сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. VІІІ. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 20. На підставі ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивач належними і допустимими доказами довів правомірність своїх вимог, водночас, відповідач не надав доказів, які спростовують твердження позивача, що є його процесуальним обов`язком, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved