Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

ТОВ «ФАКТОР П» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог вказано, що 30.09.2020 між ТОВ «Просто Позика» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 007/04461/09/20 (надалі - Кредитний договір) про отримання 22 000 грн кредитних коштів на умовах строковості, платності та зворотності. Своїм підписом Позичальник повністю та безумовно погодилась на умови кредитного договору та підтвердила факт того, що ознайомилась з умовами кредитного договору та не заперечує проти них. 01.02.2023 року між ТОВ «Просто Позика» та ТОВ «ФАКТОР П» укладено договір факторингу № 30-ФП-ПП-202302 від 01.02.2023, відповідно до якого ТОВ «Просто Позика» відступив Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР П» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, в тому числі за Кредитним договором № 007/04461/09/20 від 30.09.2020 року, укладеним з [PERSON] . Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору 007/04461/09/20 від 30.09.2020 року заборгованість [PERSON] становить 39 822 грн., яка складається з: залишку суми кредиту 17 598,13 грн.; залишку процентів за користування кредитом 22 223,87 грн. Посилаючись на викладені обставини, а також те, що станом на день звернення до суду з позовом сума заборгованості за Договором не погашена, представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами та судові витрати. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 04.12.2025 відкрито провадження у справі за вказаним вище позовом та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву у 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження (а. с. 14). Заяви, клопотання. Представником позивача ТОВ «ФАКТОР П» одночасно з позовом зазначено про розгляд справи за відсутності представника, підтримання позову та ухвалення заочного рішення (а. с. 7). 11.12.2025 представником позивача через «Електронний суд» подано уточнену позовну заяву (а.с. 15-18). Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, будучи сповіщеним про розгляд справи за місцем реєстрації (а. с. 22). В установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строк до суду не надано відзиву на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч. 8 ст.178 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи. Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 04.11.1950, що набрала чинності для України 11.09.1997, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, суд вважає за доцільне здійснити судовий розгляд за його відсутності. Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Приймаючи до уваги наведені положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, предмет спору, його значення для сторін, за письмової згоди позивача, враховуючи, що відповідач був належним чином повідомленим про місце, дату і час судового засідання, суд ухвалює рішення без участі сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом. З матеріалів справи вбачається, що 30.09.2020 року між ТОВ «Просто Позика» та [PERSON] (надалі Позичальник, Відповідач) було укладено кредитний договір № 007/04461/09/20, своїм підписом Позичальник повністю та безумовно погодився на умови кредитного договору та підтвердив факт того, що ознайомився з умовами кредитного договору та не заперечує проти них. Згідно з п. п. 3.3.1., 3.3.2. Кредитного договору, Позичальник зобов`язується виплатити кредитодавцю суму кредиту та проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Відповідно до п. 4.1.1. Кредитного договору, перебіг строку кредиту розпочинається з моменту підписання цього Договору, перерахування (видачі) коштів Позичальнику і складає 12 місяців. Згідно з п. 4.1.2. Кредитного договору, тип процентної ставки фіксована. Пунктом 4.1.4. Кредитного договору визначено, що сума щомісячного платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів (надалі - платіж) визначається Графіком платежів. З урахуванням ануїтетного характеру платежів за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитодавцю 189,3097 % (процентів) річних від суми кредиту з першого по 8 платіж та 603,1503 % (процентів) річних з 9 до останнього платежу згідно з Графіком платежів, у розрахунку зі щомісячною сплатою 15,5597 % (процентів) з першого по 8 платіж та 49,574 % (процентів) з 9 до останнього платежу, за період дії Договору 211,5783 % (процентів). Дата платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів визначається Графіком платежів, що є невід`ємною частиною даного Договору. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту та проценти нараховані за користування кредитом частинами у сумі та строки визначені в Графіку платежів (п. 4.1.6. Кредитного договору). Відповідно до п. 4.1.7. Кредитного договору, загальна сума всіх платежів з урахуванням процентів становить: загальна вартість кредиту (в грошовому виразі) становить 30 528,00 грн.; реальна річна процентна ставка по кредиту становить 211,5783 %. Згідно з п. 4.1.8. Кредитного договору, сплата суми кредиту та процентів здійснюється щомісяця в національній валюті шляхом внесення належних платежів у готівковій формі до каси Кредитодавця або зарахування (перерахування) грошових коштів на поточний рахунок Кредитодавця через банківську установу. Згідно видаткового касового ордеру № 888 від 30.09.2020 р. було видано кошти в розмірі 22 00,00 грн. на підставі кредитного договору-. Однак, Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно розрахунку заборгованості по Кредитному договору №007/04461/09/20 від 30.09.2020 року заборгованість [PERSON] станом на 06.08.2025 становить 39 822 грн., яка складається з: -залишку суми кредиту 17 598, 13 грн.; -залишку процентів за користування кредитом 22 283, 27 грн. 01.02.2023 року між ТОВ «Просто Позика» та ТОВ «ФАКТОР П» укладено договір факторингу № 30-ФП-ПП-202302, відповідно до якого ТОВ «Просто Позика» відступив Товариство з обмеженою відповідальністю «ФАКТОР П» свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, в тому числі за Кредитним договором № 007/04461/09/20 від 30.09.2020 року, укладеним з [PERSON] . Відповідно до додатку 1 «Акт приймання-передачі» до договору факторингу № 007/04461/09/20 від 01.02.2023 ТОВ «Просто позика» передало «ТОВ «Фактор П» кредитні справи, які підтверджують відповідні зобов`язання боржників перед первісним кредитором. Згідно додатку 2 до договору факторингу 30-ФП-ПП-202302 по Кредитному договору №007/04461/09/20 від 30.09.2020 року до нового кредитора перейшла заборгованість [PERSON] за Кредитним договором № 007/04461/09/20 у сумі 39 822 грн., яка складається з: залишку суми кредиту 17 598, 13 грн; залишку процентів за користування кредитом 22 283, 27 грн. За таких обставин, представником позивача доведено та судом встановлено факт порушення відповідачем прав позивача, що є підставою для задоволення позовних вимог. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини позики, які регулюються нормами ЦК України. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.2 ч. 1 ст. 11 ЦК України). Відповідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. У відповідності до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1статті 627 ЦК України). Відповідно до положень ч. 1ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин 3, 4, 6 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. За умовами договору сторонами погоджено суму кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов кредитних договорів, такий правочин, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створює презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договір, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб) а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). У відповідності до ч. 1ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу має бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За умовами ст. ст. 1049 та 625 ЦК України після закінчення строку дії договору, на підставі якого виникло грошове зобов`язання, на існуючий борг нараховуються проценти та застосовується цивільна відповідальність за порушення умов договору. У випадку, якщо розмір процентів не передбачений договором, то проценти нараховуються на борг на рівні облікової ставки НБУ (ВСУ від 7 вересня 2016р. у справі за № 6-1412цс16). Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Сторони договору на власний розсуд визначають його зміст, тобто, формують його конкретні умови, що не суперечать законодавству. Адже, дійсний та неоспорений договір є актом волевиявлення сторін, що підтверджує їх згоду виконувати умови, які вони для себе передбачили. Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Висновки суду. Аналізуючи вище наведені норми матеріального права та надані позивачем докази, суд дійшов до висновку, що між сторонами у справі було укладено кредитний договір у встановленій законом формі з визначенням усіх істотних умов та правил такого договору. На виконання зазначених вимог, Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного Договору. Натомість, відповідач заборгованість за вказаним договором не повернув. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними. Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження істотного порушення відповідачем умов кредитного договору та існування заборгованості, зазначеної в позовній заяві, суд задовольняє заявлений позов у повному обсязі. Судові витрати. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. (а. с. 9). На підставі викладеного,

Outcome: approved