Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

позивач Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Стрийська 99» (далі ОСББ «Стрийська 99») звернулось до суду з позовом, поданим представником Кінашом Д.В., до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому просить стягнути солідарно заборгованість у розмірі 7 609,13 грн., а також витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 11 278 грн., з яких: судовий збір у розмірі 3 028 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 250 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ОСББ «Стрийська 99», створене співвласниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», здійснює функції, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отримання житлово-комунальних послуг та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Відповідачі та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , загальна площа якої становить 67,7 кв.м, що підтверджується інформацією Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до Статуту ОСББ «Стрийська 99», затвердженого протоколом загальних зборів №4 від 04.06.2017, співвласник зобов`язаний, серед іншого, виконувати рішення статутних органів, прийняті в межах їх повноважень, своєчасно і повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Пунктом 4 протоколу загальних зборів ОСББ «Стрийська 99» №10 від 18.05.2024 встановлено внесок на утримання будинку у розмірі 9,23 грн. за 1 кв.м. для квартир першого поверху та 11 грн. за 1 кв. м для квартир 2-9 поверхів. Беручи до уваги наведене та те, що квартира [ADDRESS] розташована на 1 поверсі 4 під`їзду, з урахуванням її площі, внесок на утримання будинку та прибудинкової території для такої від червня 2024 року становить 624,87 грн. Внаслідок несплати співвласниками внесків на утримання будинку та прибудинкової території, виникла заборгованість, що за період з червня 2024 року до червня 2025 року становить 6 846,99 грн. З огляду на те, що у відповідачів та [PERSON] , які співвласників спірної квартири, існує солідарний обов`язок перед позивачем щодо сплати заборгованості, ОСББ «Стрийська 99», користуючись правом, передбаченим ч. 1 ст. 543 ЦК України, вимагає виконання обов`язку від [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , не заявляючи вимог до іншого співвласника. Таким чином, заборгованість відповідачів перед позивачем за спірний період становить 6 846,99 грн., яка підлягає стягненню солідарно в судовому порядку. Крім того, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, просить стягнути солідарно з відповідачів за період з червня 2024 року до червня 2025 року 3% річних у розмірі 128,06 грн., а також інфляційні втрати у розмірі 634,08 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2025 матеріали справи передано на розгляд судді Сабарі Л.В. Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 15.08.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача Кінаш Д.В. в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про проведення розгляду справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги просить задовольнити, щодо ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, повідомлялися належним чином. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За умовами ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наявності всіх наведених вище умов суд вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Враховуючи неявку сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цих Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. До житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку (ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Відповідно до ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Об`єднання власників квартир, житлових будинків є юридичною особою, яка створюється та діє відповідно до статуту та закону. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Відповідно ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, серед іншого, приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та статуту об`єднання (ч. 2 ст. 21 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»). За змістом ст. 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Статтею 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів. Відповідно до ст. ст. 14, 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» здійснення співвласником своїх прав не може порушувати права інших власників. Співвласник серед іншого зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням. За змістом ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. При дослідженні доказів, судом встановлено наступне. ОСББ «Стрийська 99» є юридичною особою, створене власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , з метою забезпечення і захисту прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом, що вбачається із виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також Статуту ОСББ «Стрийська 99», затвердженого протоколом загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку №4 від 04.06.2017. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 11.08.2025. Вищевказана квартира розташована на 1 поверсі 4 під`їзду згаданого будинку. Рішенням Загальних зборів співвласників квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку за адресою: [ADDRESS] , оформленим протоколом №10 від 18.05.2024, затверджено розмір внеску на утримання будинку, а саме: для мешканців 2-9 поверхів та власників нежитлових приміщень у 6-мі під`їзді у розмірі 11,0 грн. за кв.м, для мешканців 1-х поверхів 9,23 грн. за кв.м. Покликаючись на неналежне виконання відповідачами зобов`язань щодо сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території, позивач надає розрахунок, згідно з яким їх заборгованість за період з червня 2024 року до червня 2025 року становить 7 609,13 грн., з яких: 6 846,99 грн. заборгованість з оплати внесків, 634,08 грн. інфляційні втрати, 128,06 грн. 3% річних. За відсутності доказів спростування вказаного розрахунку, належного виконання відповідачами зобов`язань щодо оплати на користь позивача внесків на утримання будинку та прибудинкової території, суд приймає наданий позивачем розрахунок як належний доказ наявного розміру заборгованості відповідачів. 31.01.2025 представником позивача скеровано відповідачам вимогу про необхідність погашення наявної заборгованості, проте така залишена без відповідного реагування. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість належними та допустимими доказами позовних вимог, а відтак позов слід задовольнити та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача ОСББ «Стрийська 99» заборгованість за оплати внесків на утримання будинку і прибудинкової території за період з червня 2024 року до червня 2025 року у розмірі 6 846,99 грн., інфляційні втрати у розмірі 634,08 грн., 3% річних у розмірі 128,06 грн., а всього 7 609,13 грн. При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так, згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Встановлено, що стороною позивача заявлено розмір витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8 250 грн. На підтвердження розміру витрат, понесених на професійну правничу допомогу, позивачем надано наступні докази: копію договору про надання правничої допомоги №О-18-56 від 18.08.2023, копію додаткової угоди №5 до вказаного договору від 11.01.2025, копію акту №5 від 11.08.2025, ордер на надання правничої допомоги серії ВС №1391119 від 12.08.2025. Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням складності справи, малозначності спору, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, значення справи для сторони, а також зважаючи на співмірність розміру витрат, суд приходить висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правову допомогу до 3 000 грн., оскільки такий розмір витрат на оплату послуг адвоката відповідатиме критеріям, закріпленим ЦПК України. Таким чином, з відповідачів на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 000 грн. з кожного. Окрім цього, з урахуванням ч.1 ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 1 009,33 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved