Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

[PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області із вищевказаною позовною заявою. На обґрунтування позову зазначив, що 23 серпня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. У квітні 2022 року [PERSON] був мобілізований до лав ЗСУ, де проходив службу до грудня 2022 pоку. 27 грудня 2022 року позивачу зателефонували з військової частини та повідомили пре те, що її чоловік [PERSON] загинув у населеному пункті Кліщіївка, Бахмутського району Донецької області під час виконання бойового завдання. Позивачу також повідомили, що наразі неможливо провести евакуацію тіла загиблого чоловіка зв`язку з чим, він числиться як зниклий безвісті. Дана обставина позбавила позивача можливості отримати свідоцтво про смерть відносно покійного чоловіка [PERSON] та зареєструвати розірвання шлюбу. У кінці 2023 року позивач познайомилась з відповідачем [PERSON] . Позивач і відповідач почали проживати спільно без реєстрації шлюбу, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, мали взаємні права притаманні подружжю та планували в подальшому зареєструвати шлюб. [INFO] у позивача та відповідача народилась спільна дитина [PERSON] . Оскільки шлюб між позивачем та й покійним чоловіком на момент народження дитини не був розірваний, прізвище та по батькові в свідоцтві про народження останньої було внесено згідно статті 133 СК України. У вересні 2025 року тіло загиблого чоловіка позивача було доставлено в м. Ніжин здійснено обряд поховання [PERSON] . Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 31 жовтня 2025 року у справі відкрито провадження по справі, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 12 год 40 хв 21 листопада 2025 року, яке в подальшому було відкладене на 12 год 30 хв 12 грудня 2025 року. Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 12 грудня 2025 року підготовку справи закінчено та закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 15 год 00 хв 15 січня 2026 року. Представник позивачки адвокат Васюк Д.Г. в судове засідання не з`явилася, але в поданій заяві просила розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. У справі міститься заява [PERSON] про визнання позову. Представник третьої особи Ніжинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції С. Катруха в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у відсутності представника Ніжинського відділу ДРАЦС. Просила в резолютивній частині рішення суду зазначити які відомості виключається чи вносяться додаткового запису про народження, на кого, коли та ким складений актовий запис Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази та оцінивши їх відповідно до ст. 89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23 серпня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 13, зворот). Згідно з витягом з ЄРДР розпочато кримінальне провадження за №12023270300000012 від 02.01.2023 за фактом зникнення [PERSON] під час виконання бойового завдання в районі смт Кліщіївка Бахмутського району Донецької області (а.с. 5, зворот). Витягом з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин номер витягу 20230713-1838 від 13.07.2023 підтверджується, що [PERSON] набув статусу особи, зниклої безвісти 13.07.2023 (а.с. 6). Відповідно до сповіщення сім`ї № 569 від 27.08.2025, [PERSON] під час виконання бойового завдання загинув [INFO] в районі населеного пункту Кліщіївка Бахмутського району Донецької області (а.с. 4, зворот). Згідно з довідкою про проживання особи без реєстрації [PERSON] та [PERSON] проживають без реєстрації по [ADDRESS] , що узгоджується також актом про фактичне місце проживання без реєстрації № 37 (а.с. 6, зворот). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ніжинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 11 лютого 2025 року батьками [PERSON] , яка народилася [INFO] , записано: матір`ю [PERSON] , батьком [PERSON] (а.с.12, зворот). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Ніжинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 18 вересня 2025 року, [PERSON] помер [INFO] , по що складено актовий запис № 10 від 18 вересня 2025 року, що узгоджується також лікарським свідоцтвом про смерть №1204 від 22.08.2025 (а.с. 7, 13). Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно зі ст. 7 Конвенції про права дитини, дитина, наскільки це можливо, має право знати своїх батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Згідно з ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до п. 6, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України у тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. При розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно зі ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до пп. 20 п. 1 Розділу ІІІ «Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 (зі змінами), при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 «Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та припинення їхньої дії» (зі змінами), затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/19783 (далі - Правила) підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Відповідно до п. 2.16.4 Розділу ІІ Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу (частина перша статті 18 СК України). Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 CK України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Згідно зі ст. 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Ніяких моральних та правових обмежень будь-які діти не знають. Права та обов`язки матері. батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державними органами реєстрації актів цивільного стану в установленому законом порядку. Статтею 121 СК України встановлено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Сімейне законодавство України встановлює презумпцію батьківства, тобто батьком дитини вважається визначена законом особа, зокрема чоловік матері дитини, з яким вона перебуває у шлюбі. Презумпція батьківства може бути спростована за позовом заінтересованої особи. Статтею 122 СК України встановлено, що походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Відповідно до частини другої статті 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Частиною першою статті 126 СК України передбачено, що походження дитини від батька визначається за заявою жінки чи чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Положеннями статті 128 СК України визначено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ст. 133 СК України якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік батьком дитини. Зокрема, відповідно до ст. 138 ЦПК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. У постановах Верховного Суду від 20 вересня 2024 року в справі № 183/2690/21, від 16 травня 2018 року в справі № 591/6441/14-ц, від 10 листопада 2022 року в справі № 444/526/18, від 08 березня 2023 року в справі № 205/5698/21 та інші зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей предмета доказування в такій категорії справ. Доказами в такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто під час вирішення спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах реєстрації актів цивільного стану (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі сукупності доказів, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Для встановлення батьківства правове значення мають фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері і батька дитини, ведення ними спільного господарства до народження дитини або спільне її виховання чи утримання, а також докази, що підтверджують визнання особою батьківства. Доказами у зазначеній категорії справ можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved