Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

ТОВ «Фінансова компанія "ФІНТРАСТ КАПІТАЛ" звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову позивач вказував, що 18.08.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 6975661 про надання споживчого кредиту, відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом №205-ОД від 10.02.2022, який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С1633». Згідно умов кредитного договору сума кредиту складала 5500 гривень на строк 360 днів, яку ТОВ Авентус Україна» надало відповідачу, шляхом зарахування коштів на платіжну картку, а позичальник, у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора. Всупереч вимогам кредитного договору, відповідач не виконує взяті на себе договірні зобов`язання, не здійснює щомісячно погашення кредитної заборгованості, у зв`язку з чим заборгованість за кредитним договором становить 23997,05 гривень. 27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем було укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло права вимоги за даним кредитним договором, тому просить стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав. Відповідно до частини 2статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Судом було встановлено, що 18.08.2023 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» та [PERSON] за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» було укладено електронний договір № 6975661 про надання споживчого кредиту, відповідно до Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», затверджених наказом №205-ОД від 10.02.2022, який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «С1633». Згідно умов кредитного договору сума кредиту складала 5500 гривень на строк 360 днів, яку ТОВ Авентус Україна» надало відповідачу, шляхом зарахування коштів на платіжну картку, а позичальник, у свою чергу, зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора. 27 травня 2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та позивачем було укладено договір факторингу №27.05/24-Ф, згідно з умовами якого товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» набуло права вимоги за даним кредитним договором та просить стягнути з відповідача вищезазначену заборгованість та судові витрати. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів вона не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання та повинна сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Авентус Україна» повністю виконав взяті на себе зобов`язання, а позичальник навпаки, порушив умови Договору в частині вчасного повернення кредиту, а також відсотків за користування ним, в зв`язку з чим за ним рахується заборгованість за кредитним договором у розмірі 23997, 05 копійок, з яких: сума кредиту 5500 грн, сума нарахованих процентів 10069, 40 грн та нараховані проценти за зниженою процентною ставкою 1, 99 %, відповідно до п. 1, 99 % в день за 77 календарних днів 8427, 65 грн. За таких обставин, на підставі ст. ст. 526,530,1049,1050,1054 ЦК України, вона підлягає стягненню з відповідача на користь правонаступника ТОВ «Авентус Україна» - ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» в повному розмірі. Судові витрати у справі складаються з судового збору в сумі 2422,40 грн., сплачені позивачем при зверненні з позовом до суду і відповідно до ч. 1ст. 141 ЦПК України їх необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог в сумі 2422,40 грн. Як вбачається з матеріалів справи, правову допомогу позивачу у зазначеній справі надавав адвокат Столітній М.М., до позову долучено копію акту прийому-передачі виконаних робіт згідно договору №10/12-2024 від 10.12.2024 на суму 10000 гривень. Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони. Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу на підставі поданих сторонами доказів, суд має виходити з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін). З урахуванням складності справи, співмірності та пропорційності понесених витрат щодо предмета спору, значення справи для сторін, враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг, суд дійшов висновку, що розмір вказаних позивачем витрат на правничу допомогу, є завищеним у відповідності із співмірним виконанням адвокатських робіт, а тому вимога позивача про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню частково в розмірі 5000 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial