Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Адвокат Максименко Антон Ігорович звернувся до Шевченківського районного суду міста Харкова в інтересах [PERSON] з позовом, в якому просить розірвати спадковий договір від 25.02.2021 року, укладений між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , посвідчений державним нотаріусом Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Вовкожа Оксаною Миколаївною. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 25.02.2021 року позивач уклала з відповідачем [PERSON] спадковий договір, посвідчений нотаріально, за умовами якого позивач після смерті передає відповідачу належну їй на праві власності однокімнатну квартиру [ADDRESS] . Зазначає, що позивач перебуває під патронажем Благодійної організації «Харківський єврейський благодійний фонд Хесед-Шааре Тіква». З 12.01.2021 року [PERSON] була прийнята на роботу в зазначену організацію на посаду соціального працівника з догляду за [PERSON] . Згідно розкладу, відповідач повинна була надавати позивачу послуги з догляду 39 годин на тиждень. В її обов`язки входили такі види робіт прибирання, прання, покупки та виконання доручень, купання та особиста гігієна, приготування їжі, одягання, супровід поза домом, бесіди та спілкування. У лютому 2021 року через падіння у позивача діагностували перелом кісток таза та рекомендовано постільний режим, відповідач надавала допомогу в цей період. Чинячи на позивача тиск, та скориставшись її безпорадним станом, [PERSON] змусила останню запросити нотаріуса з метою укладання спадкового договору. Свої обов`язки за спадковим договором відповідач виконувала не належним чином, а саме систематично ухилялась від своїх обов`язків, часто не приїжджала, особливо перед вихідними днями та святами, квартиру не прибирала, не прала, не готувала їжу, не забезпечувала ліками та продуктами харчування за кошти позивача. З 24.04.2025 року відповідач не дзвонила та не приходила до позивача, тим самим порушуючи умови спадкового договору. На підставі викладеного вважає, що є всі підстави для розірвання спадкового договору, у зв`язку з чим позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. Ухвалою судді від 18.06.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді від 25.09.2025 року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч.8 ст.128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, в порушення ч.3 ст.131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не подав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Харкова від 22.12.2025 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст.280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Третя особа в судове засідання не з`явилась, представник надав суду заяву про розгляд справи за його відсотності. Суд, заслухавши вступне слово представника позивача, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо, у їх сукупності та взаємозв`язку, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] , на підставі Довідки, виданої ЖБК «ТРАВНЕВИЙ» 10.06.1993 року №217, право власності зареєстровано в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 16.06.1993 року за реєстровим №57099, право власності зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.12.2019 року за №34580266, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1983926363101 (п.2 Спадкового договору). 25 лютого 2021 року між відчужувачем [PERSON] та набувачем [PERSON] укладено спадковий договір, який посвідчено державним нотаріусом Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Вовкожа О.М. та зареєстровано в реєстрі за № 3-252, на наступних умовах. Відповідно до п.п. 1, 2, 3 спадкового договору набувач зобов`язується виконувати немайнові розпорядження відчужувача, що встановлені п.6 спадкового договору, а відчужувач передає після його смерті набувачу належну йому на праві особистої приватної власності однокімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 29,0 кв.м, житловою площею 14,0 кв.м. Згідно пункту 6 спадкового договору від 25.02.2021 року відповідач (набувач) зобов`язується виконувати такі особисті немайнові розпорядження відчужувача (позивача): у випадку його хвороби або немічності, забезпечувати йому необхідний догляд та допомогу, підтримувати в нормальному санітарному стані квартиру, забезпечувати за рахунок відчужувача продуктами харчування, медикаментами, одягом, а також забезпечувати порядок в зазначеній квартирі, робити дрібний технічний ремонт у квартирі відчужувача, не здійснювати інформаційної блокади (преса, радіо тощо). Пунктом 8 спадкового договору передбачено, що спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу набувача у разі неможливості виконання ним розпоряджень відчужувача. Спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. У зв`язку з посвідченням спадкового договору, державним нотаріусом накладено заборону відчуження зазначеного у договорі майна, а саме: квартири [ADDRESS] , яка належить позивачу [PERSON] терміном до припинення або розірвання спадкового договору. Вказана заборона зареєстрована в реєстрі за №3-253. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст.1302 ЦК України за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Статтею 1305 ЦК України передбачено, що набувач у спадковому договорі може бути зобов`язаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття. Згідно із ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст.1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч.ч.1,2 ст.614 ЦК України). З урахуванням наведеного можна зробити висновок, що спадковий договір є нерозривно пов`язаний з його сторонами. ЦК України надає останнім право заявляти в суді вимоги про дострокове розірвання договору. Відчужувач має право заявляти позов про розірвання спадкового договору, якщо набувач не виконує або виконує неналежним чином покладені на нього обов`язки щодо здійснення дій майнового або немайнового характеру. З наявних доказів по справі вбачається, що позивач [PERSON] є особою похилого віку, 1939 року народження та внаслідок цього потребує сторонньої допомоги. Уклавши спадковий договір, позивач мала обґрунтовані сподівання на отримання допомоги від відповідача у спосіб, визначений у договорі. Доказів на підтвердження виконання умов договору, відповідачем [PERSON] суду не надано. Обставин, які б беззаперечно підтверджували, виконання останньою умов спадкового договору або неможливості вчинення таких дій, матеріали справи не містять. Крім того, суд зауважує, що умови спадкового договору не покладають на відчужувача жодних обов`язків за його життя. При цьому суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових, електронних доказів, висновків експертів, показань свідків. Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. У ч.ч.1, 2, 8 статті 83 ЦПК України визначено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач повинний подати докази разом з поданням позовної заяви. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову знайшли своє підтвердження, суд ухвалює рішення про задоволення позовних вимог. При цьому, суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29). Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved