Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

АТ «Сенс Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 160 855 грн 69 коп, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Так, 13.05.2021 [PERSON] через Інтернет-сервіс «My Alfa-bank» звернулася до АТ «Альфа-Банк» із пропозицією на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк» (який було розміщено на сайті Банку: www.alfabank.ua; архівна версія договору, яка була чинною на дату укладення сторонами угоди, розміщена за посиланням: https://sensebank.ua/tarifi-ta-umovi та є публічно доступною). Позичальник також підписала довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб та паспорт споживчого кредиту шляхом використання електронного цифрового підпису у вигляді одноразового ідентифікатора «5829», направленого їй 13.05.2021 року на номер телефону [NUMBER] . Таким чином, 13.05.2021 року між Банком та [PERSON] з дотриманням приписів чинного законодавства України було укладено Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії: ліміт кредитної лінії (максимальна сума кредиту) - 200000 грн.; сума встановленої кредитної лінії - 57 000 грн.; процентна ставка 35,99 % для торгових операцій та/або операцій зняття готівк, тип процентної ставки - фіксована; порядок повернення кредиту - щомісячно, не менше ніж сума обов`язкового мінімального платежу 5 % від суми заборгованості, мінімум 50 грн. [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 160 855 грн 69 коп, з яких 94 871 грн 22 коп - прострочене тіло кредиту, 65 984 грн 47 коп - відсотки за користування кредитом. У зв`язку з цим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитними договорами, витрати по сплаті судового збору та витрати на правничу допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 13.05.2021 [PERSON] підписала оферту на укладання угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, згідно з якою позичальниця запропонувала ПАТ «Альфа-Банк» укласти угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття їй поточного рахунку з електронним платіжним засобом у гривні, зі встановленням ліміту кредитної лінії в розмірі 200 000 грн та сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 35,99% річних, тип процентної ставки - фіксований. Просила випустити міжнародну платіжну картку MC DEBIT WORLD, строком дії 5 роки з моменту випуску. Обов`язковий мінімальний платіж пропонувала встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Оферта позичальниці прийнята банком, що підтверджується Акцептом пропозиції на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Також [PERSON] підписано паспорт споживчого кредиту, який містить інформацію щодо строку кредитування, суму кредиту, мету отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту, процентну ставку та розміру платежу. Надання кредиту та користування кредитними коштами відповідачкою позивач підтвердив випискою по рахунку за період з 13.05.2021 до 23.06.2025. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 160 855 грн69 коп. Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» 12.08.2022 затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на AT «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 30.11.2022. АТ «Сенс Банк» 23.07.2025 надіслано [PERSON] досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань до подання позовної заяви, про що свідчать дані Укрпошти. Доказів того, що відповідачка здійснила оплату заборгованості, матеріали справи не містять. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). За змістом ст.634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто обов`язок доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.76, 77 ЦПК України). Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, судом встановлено, що 13.05.2021 [PERSON] підписано оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. З наданої банком виписки по рахунку [PERSON] за період з 13.05.2021 до 23.06.2025 вбачається, що відповідачка активно користувалася кредитними коштами, розраховувалася за товари та послуги, знімала готівку, частково погашала заборгованість за кредитом, тощо. З огляду на викладене та враховуючи, що [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, фактично отримані та використані нею кошти в добровільному порядку банку не повернуті, розмір відсоткової ставки був визначений при укладенні договору та погоджений відповідачкою, а також попередньо обомувлювався в паспорті споживчого кредиту, тому суд дійшов висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором в повному обсязі. Крім того, представник позивача просить відшкодувати позивачу, понесені ним витрати на правову допомогу в розмірі 13 227 грн 17 коп грн. Згідно ч.3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч.ч.3, 4 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано копії свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю та довіреності на ім`я адвоката Лойфера А.Е, договір про надання послуг №1006 від 28.01.2025, проте детального опису робіт (наданих послуг), що були виконані адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також доказів, які підтверджують здійснення позивачем відповідних витрат, на підставі яких суд міг би встановити обсяг наданих послуг і виконаних робіт та їх вартість у вказаній позивачем сумі, що сплачена або підлягає сплаті позивачем в рамках даної цивільної справи, позивачем не надано. Зазначений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 13 227 грн 17 коп, не відповідає умовам, визначених договором про надання послух №1006 від 28.01.2025. Відтак, вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правову допомогу в сумі 30 928,53 грн. 13 227 грн 17 коп задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір, сплачений позивачем при поданні даного позову. На підставі викладеного та

Outcome: approved