Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Описова частина Зміст позовних вимог Міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» звернулося до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги з постачання теплової енергії по [ADDRESS] . Вказана квартира розташована в багатоквартирному житловому будинку, який вводився в експлуатацію з комплексом інженерного обладнання. До вказаного інженерного обладнання входять прилади централізованого опалення. Відповідачу відкрито особовий рахунок № [NUMBER] для проведення розрахунків. Між позивачем та відповідачем укладено типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання відповідно до п.5 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII (далі договір) та розміщений на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради https://city.cv.ua/ та на офіційному веб-сайті Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» https://teplo.cv.ua/. Послуги з постачання теплової енергії надавались протягом опалювального періоду із жовтня по квітень місяці відповідно по роках. Нарахування відповідачу за надані житлово-комунальні послуги проводилось відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії» від 21 серпня 2019 р., Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 22.11.2018 року. Відповідач не сплачує за надані послуги, внаслідок чого заборгував позивачу за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії за період 01.11.2021 по 30.04.2024 в сумі 3576,83 грн. За період з 01.11.2021 по 30.04.2024 МКП «Чернівцітеплокомуненерго» до суду з позовною заявою не зверталось. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» розраховує плату за абонентське обслуговування згідно з прямих фактичних витрат. Відповідно до постанови КМУ від 21.08.2019 №808 «Про встановлення граничного розміру плати за абонентське обслуговування» для одного абонента платіж не може перевищувати 32,50 грн. Розмір плати за абонентське обслуговування не залежить від кількості комунальних послуг, що надаються одним виконавцем абонентові, у рахунках на оплату послуги з постачання теплової енергії виставляється як окремий платіж. Нараховується у фіксованому розмірі на один особовий рахунок, незалежно від кількості мешканців у квартирі. Відповідач не здійснював плату за абонентське обслуговування, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 471,00 грн. за період з 01.11.2021 по 30.04.2024. Відповідно до Порядку відключення споживачів від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019 року № 169 - споживач може відмовитися від отримання послуг з постачання теплової енергії у встановленому порядку - самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Таким чином, на сьогодні відповідач відповідних документів про те, що він в установленому порядку відмовився від централізованого опалення не надав. Відповідач користується послугами з постачання теплової енергії на підставі публічного договору та не в повній мірі виконує обов`язків по оплаті житлово-комунальних послуг. Позивач надав попередження щодо оплати заборгованості, що утворилася за послуги з постачання теплової енергії та на пропозицію укласти угоду на погашення заборгованості відповідач не прореагував, тим самим відмовившись в добровільному порядку вирішити питання по погашенню заборгованості. На підставі викладеного, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії в сумі 3576,83 грн., а також стягнути судовий збір в сумі 2422,40 грн., плату за абонентське обслуговування в сумі 471,00 грн. Надходження позовної заяви та інших заяв до суду 16.06.2025 суддя ухвалою відкрила провадження у справі № 727/6033/25 та призначила цивільну справу до розгляду. 20.06.2025 позивачем надано відповідь на відзив, де зазначено, що співвласниками будинку [ADDRESS] , не було обрано моделей організації договірних відносин по наданню послуги з постачання теплової енергії, тому з власниками даного будинку відповідно до чинного законодавства укладені індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічними договорами приєднання. Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що затверджена наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 28.12.2018 № 315 (далі Методика), загальний обсяг спожитої теплової енергії, визначений за допомогою вузла комерційного обліку теплової енергії, складається з наступних основних складових: обсягу теплової енергії на опалення приміщення Споживача; обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень будинку; обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення обсягу теплової енергії, який надходить від ділянки транзитного трубопроводу. Загальнобудинкові потреби на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення (пункт 2, розділ І Методики). Місця загального користування (далі - МЗК) - загальнодоступні місця у будівлі/ будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо), окрім допоміжних приміщень (пункт 2, розділ І Методики). Пунктом 3 розділу І Методики передбачено Розподіл обсягів спожитих у будівлі/ будинку комунальних послуг здійснюється між споживачами для житлових та нежитлових приміщень (в тому числі приміщень з індивідуальним опаленням, вбудованих, вбудовано-прибудованих або прибудованих приміщень, а також приміщень, які обладнані окремим входом), які є самостійними об`єктами нерухомого майна, не є самостійними об`єктами нерухомого майна, але перебувають у користуванні різних споживачів відповідних комунальних послуг, та власниками майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» здійснює нарахування за послуги з теплопостачання місць загального користування та забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та не здійснює додаткових нарахувань, а виставляє нарахування за ту частку теплової енергії, яка надійшла до будівлі (врахована вузлом комерційного обліку) та в середині була витрачена на опалення місць загального користування та забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення. Обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи опалення приймається як частка від загального обсягу теплової енергії, спожитої на опалення будівлі при подачі теплоносія в опалювальні приміщення від центрального теплового пункту теплорегулюючої/когенераційної установки. Законодавство не передбачає залежності від наявності приладів опалення у місцях загального користування для здійснення розподілу теплової енергії на такі місця. Підтримання температури вище 0° C протягом всього року, особливо в зимовий час, в загальних і технічних приміщеннях будинку є важливим чинником для підтримання належного технічного стану багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира відповідачів, та інженерних споруд, системи водопроводу та каналізації всього будинку, з метою уникнення їх промерзання та руйнування самого будинку від різкої зміни температур. У житловому будинку належний температурний режим вище 0° C підтримується за рахунок тепловтрат трубопроводів розподільчої системи, яка знаходиться в підвальному приміщенні будинку. Нормативно-правовими актами, що регулюють спірні правовідносини не передбачено звільнення споживачів від обов`язку з оплати теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування, у разі відсутності окремих опалювальних приладів, оскільки система опалення (теплопостачання) складається не лише з приладів опалення, а й трубопроводів та арматури. Відтак, відсутність приладів опалення в під`їздах багатоквартирного будинку не підтверджує відсутність системи опалення у місцях загального користування всього будинку. Відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830, а саме пунктом 14 передбачено, що відокремлення (відключення) від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води не звільняє власників квартир та нежитлових приміщень від обов`язку відшкодування витрат за обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень та на функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку. Пунктом 24 Правил надання послуги з постачання теплової енергії передбачено, що обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання або відокремлені (відключені) від системи (мережі) централізованого опалення (теплопостачання) та постачання гарячої води. Підпунктом 13 пункту 45 Правил надання послуги з постачання теплової енергії зазначено, що у разі відключення приміщення індивідуального споживача від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягутеплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції). Відтак, пункти 14, 24, 45 Правил надання послуги з постачання теплової енергії є спеціальною нормою, яка регулює порядок розрахунку споживачами, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, за послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку. Пунктом 5 типового індивідуального договору передбачено, що обсяг теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення розподіляється також на споживачів, приміщення яких обладнані індивідуальними системами опалення. Якщо проєктом на будівлю/будинок було передбачено встановлення приладів опалення у МЗК та допоміжних приміщеннях, але вони були демонтовані, то для забезпечення нормативної температури у цих приміщеннях такі прилади опалення повинні бути відновлені виконавцем послуг з управління багатоквартирним будинком (п.11, розділу ІУ Метдики). В розширеному розрахунку чітко зазначено, що при нарахуванні враховується опалювальна площа всього будинку, а не загальна площа, як зазначає Відповідач. На підставі вище викладеного нарахування плати за обсяги теплової енергії на опалення місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення, плата за абонентське обслуговування є обов`язковими для власникам квартир з індивідуальною системою опалення. Твердження Відповідача про те, що він не отримував повідомлень про наявність заборгованості безпідставні, так як МКП «Чернівцітеплокомуненерго» щомісячно розносить рахунку на оплати послуг. Також, на неодноразові звернення [PERSON] . Позивач надавав відповіді, де вказував про необхідність сплати заборгованості. Враховуючи всі обставини справи, просимо позов задовольнити повністю. 16.07.2025 відповідач надав відзив на позовну заяву, де зазначив, що позов не визнає в повному обсязі, пояснив, що проживає в квартирі відключеної від системи централізованого опалення, тому вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Відповідач вважає, що позивач повинен був здійснювати нарахування за послуги опалення місць загального користування виходячи з опалювальної площі будинку, а не із загальної площі будинку, як це зробив позивач. Зазначає, що розрахунок не містить деталізації щодо методики розподілу обсягів теплової енергії, спожитої на опалення місць загального користування, що унеможливлює перевірку правильності та обгрунтовуваності нарахування. В період з 01.11.2021 по 30.04.202 відповідач зазначив, що не отримував будь-яких повідомлень про наявність заборгованості від позивача. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 05.12.2025 відповідач надав клопотання про заміну підсудності, в якому на підставі ухвали суду від 10.12.2025 було відмовлено. 17.12.2025 відповідач надав клопотання про відвід судді. 17.12.2025 суд ухвалою відмовив в задоволенні заяви про відвід. Доводи особи, яка подала позов Позовна заява мотивована тим, що неналежна оплата за отриманні послуги з постачання теплової енергії призвели до утворення заборгованості у відповідача як у споживача мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. Представник позивача Ринжук Г.М. в судовому засіданні надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позов. Просив суд відмовити у задоволенні позову. Вислухавши представника позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, встановленими наступні фактичні обставини справи. Фактичні обставини справи, встановлені судом З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] пільг немає, особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідач є споживачем за адресою: [ADDRESS] . борг станом на 01.05.2025 абонплата 841,80 грн., постачання теплової енергії - 3923,07 грн. Згідно з повідомленням №7252/17-10 від 25.04.2025 МКП «Чернівцітеплокомуненерго» сповіщала відповідача про наявну заборгованість за послуги з централізованого опалення. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №425354381 від 05.05.2025 адреса: [ADDRESS] , власник [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом реєстровий №1-266, виданий 13.06.2016 спільна часткова власність, - [PERSON] і на підставі свідоцтва про право власності б/н від 27.10.1997. Згідно з типовим договором про надання послуг з централізованого опалення від 01.10.2021. є споживачем послуг МКП «Чернівцітеплокомуненерго». Плата вноситься споживачем щомісячно. Згідно з реєстром на відправлену кореспонденцію від 25.04.2025 МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надіслав [PERSON] . Згідно з розрахунком заборгованості відповідача за період з 01.11.2021 по 30.04.2024 заборгованість складає 3576,83 грн. Згідно з розрахунком заборгованості з абонентських послуг відповідача за період з 01.11.2021 по 30.04.2024 заборгованість складає 471,00 грн. Згідно з листом №Б-2/2/02-09/64 від 26.05.2025, наданим МКП «Чернівцітеплокомуненерго» повідомлено [PERSON] що розрахунок здійснюється згідно із чинним законодавством, а саме: Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII; Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» від 22.06.2017 № 2119- VIII; «Правилами надання послуг з постачання теплової енергії», затверджених постановою КМУ від 21.08.2019 № 830, із змінами та доповненнями; «Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житловокомунального господарства України від 22.11.2018 № 315 зі змінами та доповненнями. Згідно з листом №Б-52/1/02-09/91 від 02.08.2024, наданим МКП «Чернівцітеплокомуненерго» повідомлено [PERSON] , що власникам квартир, які обладнані системою індивідуального опалення, нараховується плата за обсяг теплової енергії, витраченої на загальнобудинкові потреби та абонентське обслуговування. Згідно з листом №Б-52/3/02-09/107 від 09.09.2024, наданим МКП «Чернівцітеплокомуненерго» повідомлено [PERSON] , що публічні договори приєднання вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Публічний договір про надання послуг з постачання теплової енергії був розміщений на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради https://city.cv.ua/ та на офіційному веб-сайті Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» https://teplo.cv.ua/ - 01.10.2021 року. Співвласниками будинку [ADDRESS] , не було обрано моделей організації договірних відносин по наданню послуги з постачання теплової енергії, тому між власниками (квартир та нежитлових приміщень) цього будинку, відповідно до норм Закону України «Про житлово - комунальні послуги», та МКП «Чернівцітеплокомуненерго» з 01.11.2021 фактично укладено типовий індивідуальний договір про надання послуг з постачання теплової енергії. Згідно з листом №Б-52/3/02-09/156 від 11.12.2024, наданим МКП «Чернівцітеплокомуненерго» повідомлено [PERSON] , що розмір плати за абонентське обслуговування може змінюватися тільки за умови зміни законодавчо встановленого розміру прожиткового мінімуму. Будинок за вказаною адресою до 10.2023 року не був оснащений приладом обліку. З 1 листопада 2021 року плата за абонентське обслуговування у розрахунку на один особовий рахунок (не враховується чисельність проживаючих) становила: - 11,36 грн./місяць з ПДВ, за відсутності вузла комерційного обліку теплової енергії, та з 1 серпня 2023 року 15,91 грн./місяць з ПДВ. Після облаштування будинку приладом обліку теплової енергії, починаючи з жовтня 2023 року плата за абонентське обслуговування у розрахунку на один особовий рахунок (не враховується чисельність проживаючих) становила: 28,66 грн. /місяць з ПДВ, за наявності вузла комерційного обліку теплової енергії, а з жовтня 2024 року 32,50 грн. /місяць з ПДВ. Згідно з листом №Б-52/5/02-09/143 від 15.11.2024, наданим МКП «Чернівцітеплокомуненерго» повідомлено [PERSON] , що до спільного майна багатоквартирного будинку відносяться - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення та ін. (ст. 1 Закону 417). Тому, буде нараховуватись плата за абонентське обслуговування та плата загальнобудинкових витрат на послугу з постачання теплової енергії будинку. Згідно з листом №Б-52/2/02-09/99 від 19.08.2024, наданим МКП «Чернівцітеплокомуненерго» повідомлено [PERSON] , що його будинок п`ятиповерховий. Відповідно обсяг теплової енергії, витрачений, на загальнобудинкові потреби складає 25% від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будинку, визначеного за показами комерційного вузла обліку теплової енергії. Розрахунок оплати теплової енергії, витраченої на загальнобудинкові потреби за березень 2024р: Спожито теплової енергії будинком - 79,22Гкал. Обсяг теплової енергії, витраченої на загальнобудинкові потреби (25%) 79,22Гкал * 0,25 = 19,805Гкал; 19,805 / 5586,66 * 77,6 * 1204,62 = 3321,39 грн, де: 5586,66 м2 площа всіх квартир будинку; 77,6 м2 площа кв. [ADDRESS] ; 1204,62 грн. вартість однієї Гкал. Опалювальний сезон в м. Чернівці було завершено 29.03.2024. Плата за абонентське обслуговування, яке надає міське комунальне підприємство «Чернівцітеплокомуненерго» складає 28,66грн. на місяць (з ПДВ) з урахуванням витрат на обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку теплової енергії (копія наказу додається). Згідно з листом №Б-52/2/02-09/34 від 27.01.2023, наданим МКП «Чернівцітеплокомуненерго» повідомлено [PERSON] , що Співвласниками будинку [ADDRESS] , не було обрано моделі організації договірних відносин по наданню послуги з постачання теплової енергії, тому з власниками даного будинку відповідно до чинного законодавства укладені індивідуальні договори про надання послуги з постачання теплової енергії, що є публічними договорами приєднання. Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України. Одночасно повідомляємо, що заборгованість по квартирі [ADDRESS] за плату за обсяги теплової енергії на опалення місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень будинку та обсяги теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення за період з 01.11.2021 року по 01.01.2023 року складає 1009,58 грн., заборгованість по абонплаті складає 159,04 грн. Просили погасити вказану заборгованість до 15.02.2023 року або укласти угоду щодо погашення заборгованості за адресою: [ADDRESS] , моб. [NUMBER] (відділ по роботі із споживачами). Згідно з листом №5964 від 14.08.2025, наданим ГУ ПФУ в Чернівецькій області [PERSON] отримав пенсію за віком з січня 2021 року по грудень 2023 року в сумі 168874,14 грн. Мотивувальна частина Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 №830, Методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до частини першої та другої статті 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Тлумачення частини другої статті 14 ЦК України свідчить, що критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності), пов`язується з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта. Відповідно до частини першої статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Згідно з пунктом 1 та пунктом 5 частини 2статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Нормами Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII також передбачено, що договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Відповідно до пункту 8 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. В силу пункту 18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Пунктом 20 Правил встановлено, що плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. За змістом пункту 21 Правил у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим. На підставі частин 2 та 6статті 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Обов`язок споживача житлово-комунальних послуг ґрунтується не тільки на договорі, але й на законі, відсутність письмових договірних відносин не є підставою для звільнення від оплати житлово-комунальних послуг. Судом встановлено набрання чинності укладеного між Міським комунальним підприємством «Чернівцітеплокомуненерго» та [PERSON] типового індивідуального договору про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання відповідно до п. 5 статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII та розміщений на офіційному веб-сайті Чернівецької міської ради https://city.cv.ua/та на офіційному веб-сайті Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» https://teplo.cv.ua/. На підстави частини 1 статті 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно зі частиною 1 статті 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватизованого житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572 власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина перша статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). За приписами частини 2 статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Місця загального користування - це місця, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців, крім допоміжних приміщень. Опалювані місця загального користування та допоміжні приміщення - це місця загального користування та допоміжні приміщення у будівлі, що приєднана до зовнішніх інженерних мереж або обладнана системою автономного теплопостачання, для яких нормується температура внутрішнього повітря. Опалюване приміщення - це приміщення у будівлі, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання та у якому забезпечується нормативна температура повітря. Пунктом 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»визначено, що допоміжні приміщення це приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні та технічні приміщення). Відповідно до пункту 33 Правил плата виконавцю за індивідуальним договором про надання послуги з постачання теплової енергії з обслуговуванням внутрішньо будинкових систем складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до цих Правил та Методики розподілу, що розраховується виходячи з розміру затвердженого уповноваженим органом тарифу та обсягу її споживання; плати за абонентське обслуговування, визначеної виконавцем, розмір якої не може перевищувати граничного розміру, встановленого Кабінетом Міністрів України; плати за технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної послуги, що визначається окремим договором між виконавцем та співвласниками багатоквартирного будинку. Плата за послугу, абонентське обслуговування та плата за обслуговування, поточний ремонт внутрішньобудинкової системи теплопостачання багатоквартирного будинку вноситься споживачем виконавцю щомісяця однією сумою в порядку та розмірах, визначених договором. При цьому виконавець забезпечує деталізацію інформації щодо структури плати у рахунках споживачів. За змістом пункту 38 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830, споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання). Отже, пункт 38 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830, є спеціальною нормою, яка регулює порядок розрахунку споживачами, які встановили у квартирі багатоквартирного будинку індивідуальні (автономні) системи опалення, за послуги з централізованого опалення місць загального користування будинку. До подібних висновків дійшов Верховний суд у постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 357/4664/16-ц (провадження № 61-27274 св 18). Відповідно до частини 6статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання. Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року затверджено Методику розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлях комунальних послуг №315, якою регламентовано визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень (розділ ІІІ Методики). Ця Методика встановлює порядок визначення обсягів спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції); обсягів холодної, гарячої води, витраченої на загальнобудинкові потреби; обсягів холодної та гарячої води, спожитої споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку; порядок розподілу обсягів спожитих комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання (далі - комунальні послуги), визначає вимоги до приладів-розподілювачів теплової енергії, поправкові коефіцієнти для розподілу обсягу спожитої теплової енергії між окремими споживачами у будівлях, оснащених вузлами комерційного обліку теплової енергії та/або гарячої, та/або холодної води, де налічуються два та більше споживачів. У частині 2 Методики зазначено, що загальнобудинкові потреби на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення. Місця загального користування (далі - МЗК) - загальнодоступні місця у будівлі/будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо), окрім допоміжних приміщень. Згідно з пунктом 2.1.4 Методики загальна кількість теплової енергії на опалення місць загального користування складається з двох показників, які підсумовуються між собою, а саме: з кількості теплової енергії на опалення кожного окремого приміщення місць загального користування та утрат теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними у підвалі або на горищі. При ненаданні послуги з опалення місць загального користування залишається друга частина формули, згідно якої здійснюється нарахування за втрати теплової енергії розподільчими трубопроводами опалення будинку, прокладеними в підвалі або на горищі. Тобто, якщо один з показників дорівнює нулю, то нарахована платня складається з другого показника. Відповідно до розділу ІІІ Методики розподілу передбачено, що обсяг теплової енергії, витрачений на опалення місць загального користування (МЗК) та допоміжних приміщень будівлі, визначається як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі: одноповерхова будівля - 20%; двоповерхова - 18%; триповерхова - 16%; чотириповерхова - 14%; п`ятиповерхова - 12%; шестиповерхова та вище -10%. Для визначення обсягів використання теплової енергії в приміщеннях споживачів, які обладнані індивідуальним опаленням у будинках переважно використовується спрощений метод, згідно пункту 8 розділу IV Методики розподілу у разі відсутності у виконавця розподілу комунальних послуг даних щодо площ місць загального користування (вестибюля, загальних коридорів, сходових клітин тощо) та допоміжних приміщень (колясочних, комор, сміттєкамер, шахт і машинних відділень ліфтів, вентиляційних камер та інших підсобних приміщень) та/або даних щодо трубопроводів внутрішньобудинкової системи опалення у підвалах, техпідпіллях та на горищах, то обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення, може бути визначений спрощено: як частка від загального обсягу споживання теплової енергії на опалення будівлі/будинку: для 1-5 будівлі/будинку 25 %; для 6-10 поверхової будівлі/будинку 20 %; для будівлі/будинку вище 10 поверхів 15 %; для будівель/будинків комбінованої поверховості відсоток, визначений як середнє арифметичне значення вищевказаних відсотків в залежності від поверховості частин будівлі/будинку. Споживачі, власники житлових/нежитлових приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення, проводять оплату: за обсяг теплової енергії витраченої на загальнобудинкові потреби протягом опалювального сезону, за абонентське обслуговування, що нараховується щомісячно протягом року, з наявністю будинкового вузла комерційного обліку теплової енергії. Отож, Методикою встановлено можливість визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування за показами приладу обліку, лише у разі якщо системою будинкового обліку передбачено окремий прилад обліку теплової енергії, спожитої на опалення місць загального користування; у інших випадках - визначення кількості теплової енергії проводиться розрахунковим способом, за формулами, зазначеними у Методиці. Обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньо будинкової системи опалення приймається як частка від загального обсягу теплової енергії, спожитої на опалення будівлі при подачі теплоносія в опалювальні приміщення від центрального теплового пункту теплорегулюючої/когенераційної установки. Законодавство не передбачає залежності від наявності приладів опалення у місцях загального користування для здійснення розподілу теплової енергії на такі місця. У Постанові Верховного Суду від 22 грудня 2020 року в справі №311/3489/18 зроблено висновок, що спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення належать до інженерного (технічного) обладнання житлового будинку та є його невід`ємною частиною. Отже, співвласники квартир (наймач (орендар)квартири) повинні брати участь у витратах на утримання будинку пропорційно займаній площі житла, а відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання не є підставою для звільнення мешканців від такої участі. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що [PERSON] як користувач житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , яке обладнане системою індивідуального опалення, зобов`язаний нести витрати на обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньо будинкових систем опалення, що спростовує доводи відповідача з приводу обов`язку сплачувати за певний обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі й абонентської плати. Не заслуговують на увагу посилання відповідача на відсутність у під`їзді за вказаною адресою носіїв теплової енергії. Таким чином, нормативно-правовими актами, що регулюють спірні правовідносини, не передбачено звільнення споживачів від обов`язку з оплати теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування у разі відсутності окремих опалювальних приладів, оскільки система опалення (теплопостачання) складається також з трубопроводів (по яким проходить гаряча вода) та арматури, тому відсутність приладів опалення в під`їзді (батареї) багатоквартирного будинку не підтверджує відсутність системи опалення у місцях загального користування всього будинку, а тому доводи апелянта не заслуговують на увагу. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові №357/4664/16-ц від 20 листопада 2019 року. Пунктом 11 частини 1статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»визначено, що плата за абонентське обслуговування - це платіж, який споживач сплачує виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір) або за індивідуальним договором з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг (далі - індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем) (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і з постачання та розподілу електричної енергії), що включає витрати виконавця, пов`язані з укладенням договору про надання комунальної послуги, здійсненням розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами, нарахуванням та стягненням плати за спожиті комунальні послуги, обслуговуванням та заміною вузлів комерційного обліку води і теплової енергії (у разі їх наявності у будівлі споживача), крім випадків, визначених цим Законом, а також за виконання інших функцій, пов`язаних з обслуговуванням виконавцем абонентів за індивідуальними договорами (крім обслуговування та поточного ремонту внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення та постачання гарячої води). Згідно з пунктом 33 Правил надання послуг з постачання теплової енергії передбачена щомісячна плата за абонентське обслуговування. Абонентська плата включає такі витрати: здійснення розподілу обсягу спожитих послуг між споживачами (зняття показів теплового лічильника, розподіл спожитих Гкал між абонентами; друк інформаційних повідомлень), оплата банківських послуг, нарахування та стягнення плати за спожиті послуги; заробітна плата обслуговуючого персоналу та нарахування єдиного соціального внеску на зарплату; обслуговування та заміна вузлів комерційного обліку теплової енергії (у разі їх наявності), господарські витрати (електроенергія, заправка картриджів, обслуговування комп`ютерів, канцелярські витрати, надання різних довідок). Плата за абонентське обслуговування нараховується всім споживачам. Споживач не звільняється від плати за абонентське обслуговування у разі відсутності фактичного споживання ним послуги або у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого теплопостачання. Плата за абонентське обслуговування затверджується внутрішнім наказом по підприємству та визначається виконавцем комунальних послуг за їх фактичними витратами у розрахунку на 1 абонента/місяць. Тобто плата за абонентське обслуговування розраховується не за обсяги спожитих послуг, а в розрахунку на 1 абонента та виставляється, як окремий платіж. Відповідно до положень ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового засідання, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають та за таких обставин суд вважає, що позов Міського комунального підприємства «Чернівцітеплокомуненерго» до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням №000-003439 від 14.06.2024 року про сплату судового збору в сумі 242,24 грн. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням №000-003156 від 13.05.2025 року про сплату судового збору в сумі 2180,16 грн. Приймаючи до уваги вимоги ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved