Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Адвокат Ліндаєв Олександр Сергійович в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 19.07.2019 між сторонами був укладений договір позики, за умовами якого відповідач отримав гроші в позику в розмірі 30000000 грн. строком до 19.07.2021. Договір позики був посвідчений нотаріально. В обумовлений строк відповідач грошові кошти не повернув. На адресу відповідача неодноразово надсилались листи-вимоги про повернення боргу, проте сума боргу не повернута. На суму боргу були нараховані інфляційні втрати в розмірі 1906938,91 грн. та 3% річних в розмірі 540000 грн., які були заявлені до сплати відповідачу. 19.07.2019 між сторонами також був укладений договір іпотеки, за яким були забезпечені вимоги іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки щодо виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики від 19.07.2019. Предметом іпотеки є земельні ділянки та житловий будинок. Позивач вважає необхідним звернути стягнення на предмет іпотеки за судовим рішенням. Просив: стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики від 19.07.2019 у розмірі 30000000 грн., нараховані на суму заборгованості інфляційні втрати у розмірі 1906938,91 грн. та 3% річних у розмірі 540000 грн., що загалом становить 32446938,91 грн.; звернути стягнення на майно, що є предметом іпотеки на підставі договору іпотеки, що посвідчений 19.07.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Копач Ю.О., за реєстровим №658, а саме: -земельну ділянку загальною площею 0,0790 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки: 8000000000:90:191:0178, цільове призначення: для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, вид використання: для ведення садівництва; -земельну ділянку загальною площею 0,0908 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки: 8000000000:90:191:0179, цільове призначення: для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, вид використання: для ведення садівництва; -земельну ділянку загальною площею 0,0364 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки: 8000000000:90:191:0368, цільове призначення: для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, вид використання: для ведення садівництва; -земельну ділянку загальною площею 0,1456 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 83222481601:01:052:0217, цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); -земельну ділянку загальною площею 2 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 1822580900:04:000:0032, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; -земельну ділянку загальною площею 0,0782 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 8000000000:79:213:0012, цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; -жилий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 508, 40 кв.м., житловою площею 84, 2 кв.м; звернення стягнення на майно, що є предметом іпотеки на підставі договору іпотеки, що посвідчений 19.07.2019 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Копач Ю.О., за реєстровим №658, вчинити шляхом надання [PERSON] права продажу вказаного майна будь-якій особі-покупцеві; судові витрати покласти на відповідача. 26.06.2024 позов залишено без руху. 07.08.2024 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. 31.10.2024 залучено до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. 25.11.2024 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті. 29.09.2025 відмовлено сторонам в затвердженні мирової угоди від 22.08.2025. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, проте неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті. 19.01.2026 від представника позивача адвоката Ліндаєва О.С. надійшло клопотання про відкладення судового засідання, оскільки між сторонами було погоджено укладення мирової угоди, однак у зв`язку з відсутністю відповідача та його дружини в Україні з грудня 2025 року, підписання мирової угоди та заяви про її затвердження судом виявилося неможливим. Суд відмовляє у задоволенні зазначеного клопотання, оскільки ч. 2 ст. 223 ЦПК України не містить підстави, про яку зазначає представник позивача, для відкладення. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 19.07.2019 між [PERSON] та [PERSON] укладений договір позики на суму 30000000 грн., строк повернення коштів до 19.07.2021. Цей договір був укладений за згодою дружини позичальника [PERSON] та посвідчений нотаріально. 19.07.2019 між [PERSON] та [PERSON] укладений договір іпотеки, який забезпечує виконання [PERSON] своїх зобов`язань, що випливають з договору позики від 19.07.2019. Сторони погодили, що предметом іпотеки, яке забезпечує основне зобов`язання та будь-яке збільшення цієї суми, є: - земельна ділянку загальною площею 0,0790 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки: 8000000000:90:191:0178, цільове призначення: для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, вид використання: для ведення садівництва; - земельна ділянку загальною площею 0,0908 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки: 8000000000:90:191:0179, цільове призначення: для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, вид використання: для ведення садівництва; - земельна ділянку загальною площею 0,0364 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер земельної ділянки: 8000000000:90:191:0368, цільове призначення: для ведення особистого підсобного господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби, вид використання: для ведення садівництва; - земельна ділянку загальною площею 0,1456 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 83222481601:01:052:0217, цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); - земельна ділянку загальною площею 2 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 1822580900:04:000:0032, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; - земельна ділянку загальною площею 0,0782 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер земельної ділянки: 8000000000:79:213:0012, цільове призначення: будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; - жилий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 508, 40 кв.м., житловою площею 84, 2 кв.м. Загальна заставна вартість предмету іпотеки становить 30000000 грн. У договорі іпотеки від 19.07.2019 сторони погодили, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється за вибором іпотекодержателя, зокрема, за рішенням суду. У договорі іпотеки від 19.07.2019 сторони погодили також, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов договору позики, в тому числі у випадку одноразового чи неодноразового прострочення позичальником сплати та/або неповернення коштів іпотекодержателю, порушення будь-яких інших умов договору позики, а також у випадку порушення іпотекодавцем умов цього договору, в тому числі умов зберігання та/бо експлуатації предмета іпотеки - незалежно від настання строку виконання зобов`язань по договору позики, іпотекодержатель надає іпотекодавцю (позичальнику), письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається: стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцяти денний строк, попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання пропущення строку виконання та/або виконання не в повному обсязі цієї вимоги. Вимога про усунення порушень може містити вимогу про дострокове виконання позичальником основного зобов`язання за договором позики. Вимога про усунення порушень надсилається поштою рекомендованим листом з описом вкладень або кур`єрською доставкою на адресу сторони, зазначену в договорі (п. 6.7. договору іпотеки). Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до договору та чинного законодавства (п. 6.8. договору іпотеки). 19.07.2019 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки була зареєстрована заборона відчуження майна, яке є предметом іпотеки, що підтверджується витягами від 20.07.2019 №174568637, №174568475, 174568276, №174568070, №1714567864, №174567548, №174569494, №№17456925, №174571044, №174570536, №174569714. 02.08.2021, 05.01.2021 позивач склав письмову вимогу на ім`я відповідача про повернення коштів в розмірі 30000000 грн. не пізніше 10 днів від дня отримання цього листа. 15.02.2024 позивач склав письмову вимогу на ім`я відповідача про повернення коштів в розмірі 30000000 грн., 3 % річних в розмірі 2322429,82 грн. та інфляційних втрат в розмірі 11409150,47 грн. не пізніше 10 днів від дня отримання цього листа. Попередив про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно зі ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці Україні - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. В силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом (ч.2 ст. 533 ЦК України). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Судом встановлено, що відповідач дійсно не виконав зобов`язання за договором позики від 19.07.2019 та не повернув позику в обумовлений в договорі строк. Доказів на підтвердження протилежного сторонами не надано. Відтак, відповідач повинен повернути позивачу грошові кошти за договором позики в сумі 30000000 грн. У позові заявлено вимогу про стягнення за період з 20.07.2021 по 23.02.2022 3% річних в розмірі 540000 грн. та інфляційних втрат в розмірі 1906938,91 грн. На спірні правовідносини поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності боржника за прострочення виконання зобов`язання. Оскільки відповідач не повернув борг за договором позики від 19.07.2019, то він зобов`язаний сплатити на користь позивача 3% річних, інфляційні втрати, оскільки допустив прострочення виконання грошового зобов`язання, а тому для нього наступає цивільно-правова відповідальність за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання. Суд, перевіривши розрахунок позивачем 3% річних та інфляційних втрат, погоджується з ним, оскільки розрахунок зроблений правильно. Отже, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Щодо вимог звернути стягнення на майно, що є предметом іпотеки, та надати [PERSON] права продажу вказаного майна будь-якій особі-покупцеві, суд відзначає наступне. Згідно зі ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частинами 1-6 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону. Іпотечний договір, предметом іпотеки за яким є майнові права на об`єкт незавершеного будівництва, посвідчується нотаріусом на підставі документів, що підтверджують майнові права на цей об`єкт. Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов`язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Частинами 1,3 ст.33 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Судом встановлено, що між сторонами 19.07.2019 був укладений договір іпотеки з метою забезпечення виконання відповідачем зобов`язань, що виникли з договору позики від 19.07.2019. Оскільки відповідач не повернув вчасно грошові кошти позичальнику, то у останнього виникло право звернути стягнення на майно, що є предметом іпотеки, в рахунок погашення боргу. Позивач обрав спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки за рішенням суду. При цьому на нього, як на сторону договору іпотеки, покладається обов`язок беззастережно дотримуватись умов цього договору. Так, в договорі іпотеки від 19.07.2019 сторони погодили, що у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов договору позики, в тому числі у випадку одноразового чи неодноразового прострочення позичальником сплати та/або неповернення коштів іпотекодержателю, порушення будь-яких інших умов договору позики, а також у випадку порушення іпотекодавцем умов цього договору, в тому числі умов зберігання та/бо експлуатації предмета іпотеки - незалежно від настання строку виконання зобов`язань по договору позики, іпотекодержатель надає іпотекодавцю (позичальнику), письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається: стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцяти денний строк, попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання пропущення строку виконання та/або виконання не в повному обсязі цієї вимоги. Вимога про усунення порушень надсилається поштою рекомендованим листом з описом вкладень або кур`єрською доставкою на адресу сторони, зазначену в договорі (п. 6.7. договору іпотеки). Позивач додав до позову копії листів від 02.08.2021, 05.01.2021, в яких містилась вимога до відповідача про повернення коштів в розмірі 30000000 грн. не пізніше 10 днів від дня отримання цього листа, та листа від 15.02.2024, в якому міститься вимогу до відповідача про повернення коштів в розмірі 30000000 грн., 3 % річних в розмірі 2322429,82 грн., інфляційних втрат в розмірі 11409150,47 грн. не пізніше 10 днів від дня отримання цього листа та попередження про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки. З цих листів вбачається, що вони не містять вимоги про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцяти денний строк та одночасно попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання пропущення строку виконання та/або виконання не в повному обсязі цієї вимоги. Також позивач не надав суду доказів того, що зазначені листи надсилались ним на адресу позичальника поштою рекомендованим листом з описом вкладень або кур`єрською доставкою на адресу, зазначену в договорі, як то передбачено умовами договору іпотеки від 19.07.2019. Отже, за встановлених обставин, у позивача не виникло право ініціювати звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки ним не дотримана процедура, а тому позивач, як іпотекодержатель, не вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до договору, що безпосередньо передбачено п. 6.8. договору іпотеки. Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки. Суд відзначає, що вимога надати [PERSON] права продажу вказаного майна будь-якій особі-покупцеві є похідною позовною вимогою, задоволення якої залежить від задоволення позовної вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки, яка є основною вимогою. Оскільки в задоволенні основної вимоги було відмовлено, то похідна від неї вимога також не підлягає задоволенню. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно із ст. 141 ЦПК України судові витрати позивачу за рахунок відповідача відшкодовуються пропорційно розміру задоволених позовних вимог в розмірі 7570 грн.

Outcome: partial