Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

у жовтні 2025 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшла вказана позовна заява, мотивована тим, що 26.01.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] у формі електронного документа з використанням електронного підпису, створеного за допомогою одноразового персонального ідентифікатора укладено кредитний договір №855929161. Позивач зазначив, що відповідач ініціював укладення кредитного договору, оформивши Заявку на сайті кредитора, підписавши кредитний договір з використанням одноразового ідентифікатора. У кредитному договорі сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов, в тому числі щодо розміру кредиту, строку та умов користування коштами, сплати відсотків, розміру і типу процентної ставки. 28.11.2018 між ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу №28/1118-01 та додаткові угоди щодо продовження терміну дії договору факторингу. На виконання договору факторингу сторони підписали Реєстр прав вимоги №219 від 07.03.2023, за яким ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, визначеному у Реєстрі прав вимоги. 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №31/0724-01, на виконання якого сторони підписали Реєстр прав вимоги №1 від 31.07.2024, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у Реєстрі прав вимоги. У подальшому, 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 22 401,84 грн. Відповідач не виконав умови договору належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 22 401,84 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, витрати на професійну правничу допомогу та судовий збір (а.с.2-11). Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 22.10.2025 цивільну справу передано за підсудністю до Машівського районного суду Полтавської області (а.с.123 Ухвалою від 17.11.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребував докази з АТ КБ «ПриватБанк» та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с.129-130). У судове засідання сторони вдруге та повторно не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронного листа до електронного кабінету (а.с. 134-137,), відповідач рекомендованим листом, який 03.12.2025 та 30.12.2025 повернуто з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою (а.с.138,139,149,150). Представник позивача у позовній заяві просить розглядати справу за його відсутності та у випадку неявки в судове засідання відповідача ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 10). Відповідач причини неявки не повідомив, відзиву не подав. Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін, відповідно до ст. 281 ЦПК України - в заочному порядку та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 26.01.2023 [PERSON] подав Заявку на отримання грошових коштів в кредиту та цього ж числа уклав з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» договір кредитної лінії №855929161 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, що також вбачається з дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та алгоритму дій, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 6100,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користуванням кредитом відповідно до умов договору та Правил надання грошових коштів (а.с.50 на зв.-58,64). Згідно з п.2.3 договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 6100,00грн одразу після укладення договору, орієнтовна дата повернення якого 04.02.2023. Позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту (п.3.1 Договору) (а.с.52). Згідно з п.7.1 Договору орієнтовна дата погашення всієї суми кредиту є дата закінчення дисконтного періоду 04.02.2023 (а.с.53 на зв.). Проценти за договором сплачуються в наступному порядку: протягом дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил договору; після закінчення дисконтного періоду кредитування, позичальник зобов`язаний сплачувати проценти щоденно (п.п.7.3-7.3.2 Договору) (а.с.53 на зв.). Цього ж числа [PERSON] підписав Паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» до договору №855929161 від 26.01.2023, в якому зазначені основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та додаткова інформація, а саме: сума кредитного ліміту 500-25000 грн, до 1826 (дисконтний період 1-65 днів з можливістю продовження), дисконтною процентною ставкою 3,65% -766,59%, індивідуальною процентною ставкою 383,25%-766,50%, базовою процентною ставкою 766,50%, після закінчення дисконтного періоду 1087,70%, загальні витрати за кредитом 180,00 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту 1 180,00 грн, реальна річна процентна ставка 649% річних (а.с.49-50). На а.с.59-63 є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту. Згідно з довідкою щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі, [PERSON] 26.01.2023 подав заявку на кредит та цього ж числа йому відправлено договір. Акцепт оферти позичальником (підписання договору одноразовим ідентифікатором) «MNV6Е8М3», 26.01.2023 о 16:13 год на номер телефону [NUMBER] (а.с.72). Як видно з платіжного доручення від 26.01.2023 та довідки про платіжну операцію, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило переказ коштів [PERSON] згідно договору №855929161 від 26.01.2023 у сумі 6100,00 грн, для зарахування на платіжну картку № [NUMBER] хх-хххх-1553 (а.с.75,77). За інформацією АТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] емітовано картку [NUMBER] ( [NUMBER] ), на яку 26.01.2023 здійснено зарахування коштів у сумі 6 100,00 грн, а також надана виписка по рахунку № [NUMBER] за період з 26.01.2023 по 31.01.2023, в якій зазначені дати та деталі операцій (а.с.145-147). Згідно з розрахунком заборгованості, наданої ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», заборгованість [PERSON] за кредитним договором №855929161 від 26.01.2023 станом на 06.03.2023 складає 7464,08 грн (а.с.34). 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка Фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, за умовами якого ТОВ «Манівео швидка Фінансова допомога» за грошові кошти передало ТОВ «Таліон Плюс» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах (а.с.84-89). В подальшому, між ТОВ «Манівео швидка Фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено додаткові угоди щодо продовження терміну дії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (а.с.89 на зв.-96). Згідно з Реєстром прав вимоги №219 від 07.03.2023, ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором у розмірі, 7 631,92 грн, в тім числі: 5 632,16 грн заборгованість по основному боргу, 1 999,76 грн заборгованість по відсоткам (а.с.97-98). 31.12.2023 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» підписали акт звірки взаємних розрахунків зі сплати суми фінансування за Реєстром прав вимоги №219 від 31.12.2023 та протокол узгодження факторингової операції та обсягу переданих прав вимог, підтвердивши тим самим, що станом на 31.12.2023 ТОВ «Таліон Плюс» здійснено повну оплату суми фінансування за відступлення прав вимог за Реєстром прав вимоги №219 від 07.03.2023 за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 (а.с.13). Згідно з розрахунком заборгованості, наданої ТОВ «Таліон Плюс», заборгованість [PERSON] за кредитним договором №855929161 від 26.01.2023 станом на 03.06.2023 складає 22 401,84 грн(а.с.35-36). 31.07.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №31/0724-01, відповідно до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» відступає права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Таліон Плюс» за плату та на умовах, визначених договором (а.с.14-18). Як убачається з Реєстру прав вимоги №1 від 31.07.2024 до позивача перейшло право вимоги до відповідача [PERSON] у розмірі 22 401,84 грн, в тім числі: 5 632,16 грн заборгованість по основному боргу, 16 769,68 грн заборгованість за відсотками (а.с.19-20). За платіжною інструкцією №7075 від 05.08.2024 ТОВ «Таліон Плюс» сплатило ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за відступлення права вимоги згідно Реєстру права вимоги №1 від 31.07.2024 та договору факторингу №31/0724-01 від 31.07.2024 (а.с.21). 04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату відступило ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб-боржників, перелік яких та підстави виникнення зазначені в Реєстрі боржників згідно з Додатком №1, який є невід`ємною частиною договору (а.с.22-26). Згідно з Реєстром боржників до договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025 до позивача перейшло право вимоги до [PERSON] у розмірі 22 401,84 грн, в тім числі: 5 632,16 грн заборгованість по основному боргу, 16 769,68 грн заборгованість за відсотками (а.с.27-28). Актом прийому-передачі Реєстру боржників від 04.06.2025 року позивачу переданий Реєстр боржників відповідно до умов договору факторингу №04/06/25-Ю від 04.06.2025, підтверджує факт переходу до позивача прав вимоги заборгованості (а.с.29). За платіжними інструкціями №483 від 25.06.2025, №467 від 10.06.2025, №468 від 10.06.2025, №469 від 11.06.2025, №470 від 11.06.2025, №478 від 19.06.2025, №479 від 19.06.2025, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» сплатило ТОВ «ФК «ЮНІТ КАПІТАЛ» за відступлення прави вимог згідно договору факторингу №04/06/25 від 04.06.2025 (а.с.30-33). На а.с.37 є виписка з особового рахунку, надана ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», за кредитним договором №855929161 від 26.01.2023 за період з 04.06.2025 по 25.06.2025, згідно якої заборгованість [PERSON] станом на 25.06.2025 складає 22 401,84 грн, в тім числі: 5 632,16 грн прострочене тіло, 16 769,68 грн прострочені відсотки. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Отже, між відповідачем та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір кредитної лінії у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився з ними, йому перераховані кредитні кошти, які відповідач використовував. Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1 ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексуУкраїни визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Матеріалами справи підтверджується набуття позивачем права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 855929161. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд доходить висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, а з відповідача на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 855929161 у розмірі 22 401, 84 грн., яка складається із заборгованості по тілу кредиту в розмірі 5632,16 грн та за відсотками в розмірі 16 769,68 грн. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. До позовної заяви ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» додано копії наступних документів: договору про надання правничої допомоги №05/06/25-02 від 05.06.2025, протоколу погодження вартості послуг до договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025, додаткової угоди №25770736274 до договору про надання правничої допомоги №05/06/25-01 від 05.06.2025, акту прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвоката Тараненко А.І. №4956 від 24.04.2012, довіреність (а.с.38-43). Згідно з договором про надання правничої допомоги між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та Адвокатським бюро «Тараненко та партнери» сторони визначили предмет договору у виді зобов`язання надавати правничу допомогу в обсязі та на умовах, визначених договором, а саме: захист прав та законних інтересів клієнта, проведення необхідних процесуальних дій для досягнення найбільш сприятливого результату у справі на користь клієнта. При цьому згідно з п.п.3.1, 3.3 договору отримання винагороди адвокатським бюро за надання правничої допомоги відбувається у формі гонорару, який складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами у протоколі погодження вартості послуг (а.с.38 на зв.). Протоколом погодження вартості послуг визначено вартість послуг, де визначена погодинна вартість роботи (а.с.39 на зв.). Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг від 25.06.2025 сторони погодили надання правових послуг складання позовної заяви час-2 години, вартість 5000,00 грн, вивчення матеріалів справи час 2 години, вартість 1000,00 грн, підготовка адвокатського запиту час 1 год, вартість 500,00 грн, підготовка та подача клопотання про отримання інформації про зарахування кредитних коштів час 1 год, вартість 500,00грн (а.с.41). Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначив Верховний Суд у своїй постанові 24 січня 2022 року по справі № 757/36628/16-ц, у відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року у справі № 915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність". У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18». Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі та встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. За неможливості встановити умови щодо порядку обчислення, форми та ціни правової допомоги згідно з умовами договору суди, залежно від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Такий висновок зроблено у постанові КЦС ВС від 28 вересня 2022 року по справі № 529/201/20. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див.mutatis mutandisрішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)). Таким чином зважаючи на задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи та документально підтверджених витрат, суд доходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а тому з відповідача на користь позивача потрібно стягнути судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved