Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Представник Ільїна В.Ю. звернулася до суду з позовом в інтересах [PERSON] , обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування житлового будинку від 22 червня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області і зареєстрованого в реєстрі №672. Після початку повномасштабного вторгнення країни-агресора через тимчасову окупацію міста Старобільська Луганської області позивач був вимущений евакуюватись із вказаного населеного пункту. Згідно наказу Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року №376 Старобільська міська територіальна громада Луганської області, до якої належить м.Старобільськ, де знаходиться майно позивача, визнано тимчасово окупованою територією України з 28 лютого 2022 року. Зазначені обставини виключають можливість позасудового отримання правовстановлюючого документу на належний позивачу житловий будинок. З метою подальшої реалізації прав власника щодо звернення за відшкодуванням шкоди, завданої країною-агресором, 20 травня 2025 року позивач звернувся через ЦНАП до державного реєстратора за внесенням відомостей про право власності на будинок до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, однак рішенням державного реєстратора №79107456 від 26 травня 2025 року в задоволенні заяви позивача було відмовлено через те, що власником земельної ділянки, на якій розташований житловий будинок, є інша особа. Просить суд визнати за позивачем право власності на вищезазначений житловий будинок. Представник позивача Ільїна В.Ю. в судове засідання не з`явилася, але завчасно надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача Шевчук О.В. в сужове засідання не з`явився, але завчасно надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечував. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснювався, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки справа у відповідність до ст. 19 ЦПК України є малозначною. Згідно Розпорядження Верховного Суду від 06 березня 2022 року №1/0/9-22, яким визначено територіальну підсудність справ Старобільського районного суду Луганської області за Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області. Вивчивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, на підставі наявних у справі доказів, суд приходить до наступного. Відповідно до положень ст.ст.12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, з наданих копій документів, що [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору дарування житлового будинку від 22 червня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області і зареєстрованого в реєстрі №672. 26 травня 2025 року за результатом розгляду заяви [PERSON] від 20 травня 2025 року останньому відмовлено державним реєстратором в державній реєстрації прав на нерухоме майно у зв`язку з тим, що власником земельної ділянки, на якій розташований вказаний житловий будинок, є інша особа. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Надана позивачем копія договору дарування житлового будинку від 22 червня 2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області і зареєстрованого в реєстрі №672, свідчить про дотримання законодавства, що діяло на момент реєстрації житлового будинку. Отже, беручи до уваги вищевикладені обставини по справі, досліджені на їх підтвердження докази, звертаючи увагу на зазначені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved