Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

У листопаді 2025 року Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» (далі ПАТ «СГ «ТАС») звернулось в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що 15 липня 2023 року о 19 годині 50 хвилин по вул. Центральній,1 в с. Решнівка Хмельницького району Хмельницької області сталась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «ВАЗ 21011», держаний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та транспортного засобу марки «ZAZ DAEWOO T13110», державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] . Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 31 липня 2023 року [PERSON] було визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «ВАЗ 21011», держаний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «СГ «ТАС», яке 27 липня 2023 року здійснило виплату власнику пошкодженого автомобіля марки «ZAZ DAEWOO T13110», державний номерний знак [NUMBER] , страхове відшкодування у розмірі 16000 грн. Оскільки [PERSON] у момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди перебував у стані алкогольного сп`яніння, тому ПАТ «СГ «ТАС» на підставі п.п. а) п.п.38.1.1 п.38.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» набуло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача у розмірі виплаченого страхового відшкодування в сумі 16000 грн. У судове засідання представник позивача ПАТ «СГ «ТАС» - адвокат Сечко С.В., який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, не з`явився, натомість подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив, у визначений судом строк відзив на позов не подавав. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 січня 2026 року постановлено провести по даній справі заочний розгляд. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 липня 2023 року о 19 годині 50 хвилин по вул. Центральній,1 в с. Решнівка Хмельницького району Хмельницької області сталась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «ВАЗ 21011», держаний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, та транспортного засобу марки «ZAZ DAEWOO T13110», державний номерний знак [NUMBER] , який належить [PERSON] . Постановою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 31 липня 2023 року, яка набрала законної сили 11 серпня 2023 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. На момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «ВАЗ 21011», держаний номерний знак [NUMBER] , була застрахована в ПАТ «СГ «ТАС» на підставі страхового полісу №АТ 3098290 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який діяв у період з 14 серпня 2022 року по 13 серпня 2023 року включно, згідно якого ліміт за шкоду, заподіяну майну становив 160000 грн., розмір франшизи 1600 грн. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки «ZAZ DAEWOO T13110», державний номерний знак [NUMBER] , є [PERSON] 27 липня 2023 року ПАТ «СГ «ТАС» на підставі Страхового акту №14268/33/923 від 26 липня 2023 року виплатило потерпілому [PERSON] власнику пошкодженого автомобіля марки «ZAZ DAEWOO T13110», державний номерний знак [NUMBER] , страхове відшкодування в розмірі 16000 грн., що підтверджується розрахунком суми страхового відшкодування, який є Додатком №1 до Страхового акту №14268/33/923 від 26 липня 2023 року, Страховим актом №14268/33/923 від 26 липня 2023 року та платіжною інструкцією №352294 від 27 липня 2023 року. Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). За змістом статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Стаття 1187 ЦК України відносить до джерела підвищеної небезпеки діяльність, пов`язану з використанням транспортних засобів. В силу пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. На момент виникнення спірних правовідносин був чинним Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року №1961-ІV (далі Закон №1961-ІV), який регулював відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Із положень статті 3 Закону №1961-ІV слідує, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Як передбачено пунктом 22.1 статті 22 Закону №1961-ІV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, це шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу (стаття 28 Закону № 1961-ІV). Частиною 1 статті 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до підпункту «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону №1961-ІV страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Аналіз указаних правових норм дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки виникають, у тому числі внаслідок правопорушень (деліктів), у зв`язку з чим потерпіла сторона має право вимагати відшкодування завданих збитків, а на правопорушника покладається обов`язок відшкодувати ці збитки. В деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. До його елементів належать протиправна поведінка заподіювача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина заподіювача шкоди. За загальним правилом шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела. У разі завдання шкоди внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини. З метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та захисту майнових інтересів страхувальників особи, діяльність яких пов`язана з використанням транспортних засобів, зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність перед іншими особами на випадок завдання шкоди. Якщо деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик заподіювача шкоди. Цей страховик повинен виплатити потерпілому страхове відшкодування в порядку, передбаченому Законом №1961-ІV. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком заподіювача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 Закону №1961-ІV, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до заподіювача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Однією з підстав настання регресної відповідальності заподіювача шкоди є перебування водія, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, у момент керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Досліджені судом докази вказують на те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON] , внаслідок чого [PERSON] завдано майнової шкоди. Таким чином, у відповідача виникло зобов`язання з відшкодування цієї шкоди. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПАТ «СГ «ТАС». Скориставшись своїм правом на відшкодування шкоди, [PERSON] звернувся до страховика ПАТ «СГ «ТАС», який виплатив йому страхове відшкодування. Згідно постанови Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 31 липня 2023 року [PERSON] визнано винуватим у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, а також цією ж постановою суду встановлено, що на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] перебував у стані алкогольного сп`яніння. За таких обставин, суд дійшов висновку, що ПАТ «СГ «ТАС» на підставі підпункту «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону №1961-ІV має право регресної вимоги про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, до [PERSON] , як водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та на момент її вчинення перебував у стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, з [PERSON] на користь ПАТ «СГ «ТАС» слід стягнути в порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 16000 грн. Відповідно до положень ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що при подачі позову позивачем ПАТ «СГ «ТАС» сплачено 3028 грн. судового збору і позов задоволено у повному обсязі, тому сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved