Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі-позивач), діючи через свого представника Мєшніка К.І., звернулося до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач), в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 15 січня 2022 року у розмірі 51 330 грн 89 коп. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 15 січня 2022 року між сторонами підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. Позивач свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору (не сплатила щомісячні мінімальні платежі), що має відображення у розрахунку заборгованості за Договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала. Загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем за Договором станом на 11 травня 2025 року становить 51 330 грн 89 коп., який складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом. У судове засідання представник позивача не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується довідками про доставку електронних документів. В позовній заяві представник позивача Мєшнік К.І. просив розгляд справи провести без участі представника позивача. Відповідач та її представник Бородавка І.Г. в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується їхніми розписками. 15 січня 2026 року представник відповідача Бородавка І.Г. подав клопотання, в якому просив справу розглядати без його участі, позов не визнає та просить в його задоволенні відмовити. Крім того, повідомляє, що за даним фактом в ЄРДР внесені відомості №12024181010000746 від 25 березня 2024 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за фактом шахрайських дій з боку невідомих осіб по відношенню до відповідача, внаслідок чого шляхом шахрайських дій з банківського рахунку останньої було знято грошові кошти в розмірі 44 987 грн 00 коп. в АТ «Універсал Банк». На даний момент досудове розслідування кримінального провадження триває та кінцеве процесуальне рішення не прийнято. Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 15 січня 2022 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. У Анкеті-заяві зазначено, що ця Анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/UniversalBank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/terms, тарифами, що розміщені за посиланням www.monobank.ua/rates складають Договір про надання банківських послуг. Підписуючи цю Анкету-заяву власноручним підписом або цифровим власноручним підписом на екрані власного смартфону у Мобільному додатку monobank, відповідач просить відкрити поточний рахунок в АТ «Універсал Банк» у гривні на її ім`я № [NUMBER] , просить встановити кредитний ліміт на суму, зазначену у мобільному додатку. У разі виходу з пільгового періоду, що складає 62 календарних днів, на кредит буде нараховуватися процентна ставка 3,1% на місяць з першого дня користування кредитом. Крім того, в п.4 Анкети-заяви зазначено, що відповідач засвідчує генерацію ключової пари удосконаленого електронного підпису з особистим ключем і відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися нею для вчинення правочинів та платіжних операцій. Вона визнає, що удосконалений електронний підпис є аналогом власноручного підпису. Ризики з відшкодування збитків, що можуть бути заподіяні банку та/або клієнту, а також третім особам у разі використання удосконаленого електронного підпису, покладаються на неї. Згідно п.п. 2.3 розділу І Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank/Universal Bank (надалі Умови) відповідно до статті 628 ЦК України договір, що укладається між банком та клієнтом є змішаним договором, в якому містяться елементи різних договорів, в тому числі, але не виключно: договору банківського рахунку, депозитного договору, договору про надання кредиту. До відносин між сторонами застосовуються у відповідних частинах положення законодавства щодо договорів, елементи яких містяться у договорі. Між сторонами відповідно до п.п. 5.3, 5.8.1 розділу І Умов погоджено, що операції, здійснені з використанням коду доступу до додатка, визнаються вчиненими клієнтом і оскарженню не підлягають, за винятком випадків, прямо передбачених законодавством України. Клієнт може скористатися послугами банку через мобільний додаток та інші канали обслуговування в Інтернет для отримання інформації та здійснення операцій. Для надання послуг банк видає клієнту картку. Підписанням анкети-заяви клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг «Мonobank». Датою укладення договору є дата підписання клієнтом анкети-заяви та отримання картки. Платіжна карта передається клієнту не активованою, активується банком: при додаванні інформації з картки в мобільний додаток з авторизацією за номером телефону, або при активації клієнтом віртуальної картки в Мобільному додатку. З метою ідентифікації клієнта при проведенні операцій з використанням картки при активації картки встановлюється ПІН-код (п.п. 2.1, 2.4, 2.5 розділу ІІ Умов). На суму наданого кредиту банк нараховує відсотки. Відсотки нараховуються за кожен календарний день використання кредитного ліміту за фактично витрачені в рахунок кредиту кошти з розрахунку 365/366 календарних днів у році, за процентними ставками, зазначеними у тарифах (п. 5.9 розділу ІІ Умов). Клієнт зобов`язаний щомісяця сплачувати щомісячний мінімальний платіж в розмірі та в термін, що зазначені в мобільному додатку. При несплаті щомісячного мінімального платежу клієнт повинен сплатити штраф за несплату щомісячного мінімального платежу згідно з Тарифами. Банк розглядає будь-який надісланий платіж клієнта як визнання клієнтом даного штрафу в розмірі платежу, що надійшов, але не більше суми штрафу, визначеного тарифами (п.п. 5.11 розділу ІІ Умов). За порушення строків сплати щомісячного мінімального платежу клієнт сплачує банку відсотки в подвійному розмірі від базової процентної ставки, зазначеної в тарифах, що діє на дату нарахування відсотків. Відсотки в подвійному розмірі, замість базового розміру процентної стави, зазначеного в тарифах, нараховуються від суми загальної заборгованості з моменту виникнення заборгованості під час дії пільгового періоду за карткою, внаслідок не внесення щомісячного мінімального платежу в повному обсязі, або за кожен календарний день поточного календарного місяця, в якому клієнт своєчасно не вніс щомісячний мінімальний платіж за звітний місяць після закінчення дії пільгового періоду за карткою (п.п. 5.15 розділу ІІ Умов). Відповідно до п.п. 5.16 розділу ІІ Умов у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно з тарифами, але не більше 50% від суми одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001 % річних. У випадку настання істотного порушення клієнтом зобов`язань банк не пізніше наступного робочого дня у мобільному додатку не пізніше 3-х робочих днів за допомогою месенджерів та sms направляє клієнту повідомлення про відповідне порушення із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку, протягом якого вони мають бути здійснені (п.п. 5.17 розділу ІІ Умов). При цьому у разі, якщо клієнт погасить заборгованість зі сплати обов`язкового платежу, яка виникла до настання істотного порушення клієнтом зобов`язань, та сплатить штраф і щомісячний мінімальний платіж у строк до 120 календарних днів (з моменту порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу), вимога банку, зазначена у повідомленні, втрачає чинність, а попередньо узгоджені умови кредитування (у тому числі щодо сплати щомісячних мінімальних платежів та відсотків за користування кредитом) поновлюються. Банк на власний розсуд має право збільшити строк, зазначений в абз. 1 цього пункту, але не більше ніж до 210 календарних днів (з моменту порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу) (п.п. 5.18 розділу ІІ Умов). У випадку, якщо істотне порушення клієнтом зобов`язань не буде усунуто протягом строку, зазначеного у п. 5.18, кредит стає у формі «на вимогу», а банк не пізніше наступного робочого дня за допомогою мобільного додатку направляє клієнту вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків) та нарахованих штрафних санкцій (п.п. 5.19 розділу ІІ Умов). Відповідно до п.п. 5.22 розділу ІІ Умов кредит збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. При цьому банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами, якщо інше не передбачено умовами цього договору. Так, згідно з Тарифами банку пільговий період за карткою встановлюється до 62 днів (діє з моменту виникнення заборгованості до кінця календарного місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, при умові її погашення в повному обсязі); пільгова відсоткова ставка 0,00001% річних; розмір обов`язкового щомісячного платежу за користування кредитними коштами 4% від заборгованості (не менше 100 грн, але не більше залишку заборгованості); базова відсоткова ставка 3,1% на місяць; збільшена відсоткова ставка на місяць за карткою на суму загальної заборгованості 6,2% на місяць (нараховується у випадку наявності простроченої заборгованості). Відповідно до довідки про наявність рахунку від 11 травня 2025 року [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] , [NUMBER] , тип рахунку Картка Чорна, валюта рахунку - UAН, статус картки активна до 06/29. Відповідно до довідки про розмір встановленого ліміту від 11 травня 2025 року [PERSON] 15 січня 2022 року за карткою встановлено кредитний ліміт у розмірі 10 000 грн 00 коп., який поступово збільшувався, зокрема 20 листопада 2023 року до 25 000 грн 00 коп., 19 лютого 2024 року до 45 000 грн 00 коп. З наданої позивачем деталізованої виписки про рух коштів по картці від 11 травня 2025 року та розрахунку заборгованості станом на 11 травня 2025 року вбачається, що позивачем були надані кредитні кошти, та наявний розмір заборгованості станом на 11 травня 2025 року в сумі 51 330 грн 89 коп., який складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом. Згідно статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 15 січня 2022 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг. Сторонами договору в належній формі було погоджено умови кредитування, зокрема, розмір кредиту, порядок його надання і повернення, розмір відсотків за користування кредитом. Умови укладеного між сторонами кредитного договору від 15 січня 2022 року позивачем були виконані, а саме надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок та надана можливість розпоряджатися кредитними коштами. Натомість з наданого представником позивача розрахунку заборгованості, де відображено рух коштів з використанням кредиту та його погашенням, та виписки про рух коштів вбачається, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, у результаті чого станом на 11 травня 2025 року виникла заборгованість у розмірі 51 330 грн 89 коп., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом. Оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт порушення відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати боргу за кредитним договором, а також факт наявності заборгованості у розмірі 51 330 грн 89 коп., яка складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову повністю. Доводи представника відповідача [PERSON] про те, що кошти в розмірі 44 987 грн 00 коп. з банківського рахунку відповідача були зняті шляхом вчинення шахрайських дій невідомими особами, на даний момент досудове розслідування кримінального провадження триває та кінцеве процесуальне рішення не прийнято, а тому немає підстав для стягнення з відповідача заборгованості, на увагу не заслуговують з таких підстав. Стаття 1073 ЦК України, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, визначає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги» платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді пластикової чи іншого виду картки; електронний платіжний засіб - платіжний інструмент, реалізований на будь-якому носії, що містить в електронній формі дані, необхідні для ініціювання платіжної операції та/або здійснення інших операцій, визначених договором з емітентом. Держателем платіжного інструменту є фізична особа, яка на законних підставах використовує платіжний інструмент для ініціювання платіжної операції з відповідного рахунку для виконання платіжних операцій або здійснює інші операції із застосуванням зазначеного платіжного інструменту. Процедурою, яка дає змогу надавачу платіжних послуг установити та підтвердити особу користувача платіжних послуг та/або належність користувачу платіжних послуг певного платіжного інструменту, наявність у нього підстав для використання конкретного платіжного інструменту, у тому числі шляхом перевірки індивідуальної облікової інформації користувача платіжних послуг, є автентифікація. Неналежною платіжною операцією вважається платіжна операція, внаслідок якої з вини особи, яка не є ініціатором або надавачем платіжних послуг, здійснюється списання коштів з рахунку неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі. Неналежним отримувачем є особа, на рахунок якої без законних підстав зарахована сума платіжної операції або яка отримала суму платіжної операції в готівковій формі, а неналежним платником - особа, з рахунку якої списано кошти без законних підстав (помилково або неправомірно). Порядок виконання операцій з використанням наданих користувачу платіжних інструментів та обмеження щодо таких операцій визначаються договором між надавачем платіжних послуг та користувачем з урахуванням вимог цього Закону та нормативно-правових актів Національного банку України (ч. 1 ст. 36 Закону України «Про платіжні послуги»). Відповідно до ч. 19 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги» втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів та/або індивідуальної облікової інформації. Втратою індивідуальної облікової інформації є неможливість здійснення платником використання індивідуальної облікової інформації, неправомірне заволодіння та/або використання чи загроза заволодіння та/або використання іншими особами індивідуальної облікової інформації або її компонентів. Частиною двадцятою статті 38 Закону України «Про платіжні послуги» передбачені обов`язки користувача, якому наданий електронний платіжний засіб, а саме: надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором; зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом; не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації. Частиною двадцять першою статті 38 Закону України «Про платіжні послуги» передбачено, що емітент має право заблокувати електронний платіжний засіб користувача після надходження повідомлення про втрату чи загрозу втрати електронного платіжного засобу або в інших випадках відповідно до умов договору та/або законодавства. Згідно з ч. 1 ст. 68 Закону України «Про платіжні послуги» електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридичною особою. Згідно з ч. 5 ст. 87 Закону України «Про платіжні послуги» до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника. З моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом. Постановою Правління Національного банку України від 29 липня 2022 року № 164 затверджено Положення про порядок емісії та еквайрінгу платіжних інструментів (далі Положення № 164). Цією ж постановою визнано такими, що втратили чинність, постанову Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705 «Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів» та постанови про внесення змін до зазначеної постанови № 705. Відповідно до п. 29 Положення № 164 умови договору не повинні містити вимоги про безумовну відповідальність користувача за неналежну платіжну операцію, за винятком, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати платіжного інструменту або індивідуальної облікової інформації, розголошення ПІНу/індивідуальної облікової інформації або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжну операцію з використанням платіжного інструменту. Відповідно до п. 136 Положення № 164 користувач зобов`язаний: 1) зберігати та використовувати платіжні інструменти відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання платіжних інструментів особами, які не мають на це законного права або повноважень; 2) надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором. Згідно з п. 138 Положення № 164 емітент зобов`язаний, серед іншого, повідомляти користувача про виконання операцій з використанням платіжного інструменту. Емітент у разі невиконання ним обов`язку з інформування користувача про виконані операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від виконання таких операцій. Обов`язок емітента щодо повідомлення користувача про виконані операції з використанням платіжного інструменту користувача є виконаним у разі: 1) інформування емітентом користувача про кожну виконану операцію відповідно до контактної інформації, наданої користувачем; 2) відмови користувача від отримання повідомлень емітента про виконані операції з використанням платіжного інструменту користувача, про що зазначено в договорі з користувачем (п.139 Положення № 164). Пунктом 140 Положення № 164 передбачений обов`язок користувача не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції, та негайно після того, як йому стало відомо про факт втрати такої інформації та/або платіжного інструменту, повідомити про це емітента в спосіб та каналами зв`язку, визначеними договором між емітентом та користувачем. До моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на користувача. З моменту повідомлення користувачем емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента. Момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом. Відповідно до п. 146 Положення № 164 власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Власник рахунку має право на відшкодування в судовому порядку шкоди, заподіяної надавачем платіжних послуг унаслідок помилкової, неналежної платіжної операції або виконання платіжної операції з порушенням установлених законодавством України строків (п.147). За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань слідує, що до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшла письмова заява [PERSON] про те, що в період часу з 19 лютого 2024 року по 21 лютого 2024 року невідома особа, шляхом зловживання довірою, під приводом надання фінансової допомоги «Єпідтримка» в месенджері «Телеграм», використовуючи посилання, яке не збереглося, з використанням електронно-обчислювальної техніки, заволоділа грошовими коштами [PERSON] в загальній сумі 44 987 грн 00 коп., які були зняті з банківського рахунку заявниці АТ «Універсал Банк» [NUMBER] . Дата надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення 25 березня 2024 року. Доказів на підтвердження того, що в період часу з 19 лютого 2024 року по 21 лютого 2024 року та після зняття коштів в загальній сумі 44 987 грн 00 коп., відповідач повідомляла позивача, зокрема про виконання неналежних платіжних операцій, відповідач суду не надала. Заяву в Рівненське РУП ГУНП в Рівненській області про заволодіння коштами з рахунку невідомою особою [PERSON] подала лише 25 березня 2024 року. Докази втрати відповідачем платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації у справі відсутні, а отже, зняття коштів відбулося через не виконання відповідачем обов`язку не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції. Як вказано вище, відповідно до п. 146 Положення № 164 власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. З аналізу вказаної норми можна дійти висновку, що доведення того, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, покладається на надавача платіжних послуг (банк) лише у разі вчинення платіжних операцій, здійснених без автентифікації платіжного інструменту і його держателя. Тобто, у разі проведення платіжної операції з автентифікацією платіжного інструменту і його держателя у банку відсутній обов`язок доказування вини власника рахунку. Доказів того, що спірні транзакції проведені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя в матеріалах справи відсутні, а тому відсутні підстави для покладення відповідальності за ці транзакції на позивача. Ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента з моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації. Спірні платіжні операції проведені до повідомлення відповідачем позивача про факт заволодіння грошовими коштами з її банківської картки невідомою особою, відповідачем не надано доказів такого повідомлення позивача, відтак, ризик збитків від виконання таких операцій та відповідальність за них покладаються на платника відповідно до ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги». Крім того, сам по собі факт порушення кримінального провадження без наявності обвинувального вироку не доводить вчинення кримінального правопорушення. Відтак підстави для звільнення відповідача від обов`язку погасити наданий кредит відсутні. Так як позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 3 028 грн 00 коп. На підставі викладеного ст. ст. 526, 530, 610, 611, 625, 634, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved