Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

22 грудня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що вона з 05 вересня 2014 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Почапівської сільської ради Любомльського району Волинської області, актовий запис за № 3. Під час шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Вказуючи, що подружні відносини між ними фактично припинені, їхній шлюб існує лише формально, просила позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені (а. с. 24, 25), у позовній заяві та заяві від 19 січня 2026 року представник позивачки вказав, що позов підтримує, просить його задовольнити, розглядати справу без його участі та за відсутності позивачки (а. с. 3 на звороті, 28). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а. с. 26, 27), про причини неявки суд не повідомляв, відзив на позов не подавав. Враховуючи, що в судове засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 19 січня 2026 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити з таких підстав. Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною першою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. За змістом частин третьої та четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до положень частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Встановлено, що сторони з 05 вересня 2014 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Почапівської сільської ради Любомльського району Волинської області, актовий запис за № 3 (а. с. 8). Під час шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] (а. с. 12). Позивачка та відповідач подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть та їхній шлюб існує лише формально. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 968 гривень 96 копійок. На підставі викладеного, статей 24, 55, 56, 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved