Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

До Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшов позов від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 28.12.2020 між відповідачем та АТ "Банк форвард" був укладений кредитний договір № 200317687, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито рахунок для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за кредитним договором та надано кредит у розмірі 34515,00 грн на строк 1309 днів (по 28.07.2024), а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити плату за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором. Банк умови кредитного договору виконав у повному обсязі, надавши відповідачеві кредит в обсязі та у строк, визначений кредитним договором. Відповідач зі свого боку не виконав умов кредитного договору. За договором про відступлення прав вимоги від 25.07.2024, укладеним між АТ "Банк форвард" та позивачем, до останнього перейшло право вимоги до відповідача за кредитним договором № 200317687 від 28.12.2020. Позивач вказує, що заборгованість відповідача за кредитним договором становить 27937,48 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 13125,06 грн, заборгованість за відсотками - 2,02 грн, заборгованість за комісією - 14810,40 грн. З огляду на викладене позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 27937,48 грн та понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 2 422,40 грн, витрат на правничу допомогу 7000,00 грн. Ухвалою Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 04.08.2025 відкрито провадження в справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін про що повідомлено сторони та роз`яснено їм права, передбачені ст.178-180,191,193, ч. 5 ст.279 ЦПК України. Відповідач був повідомлений про розгляд справи в порядку, визначеному п. 4 ч. 8, ст. 128 ЦПК України. Представником відповідача поданий відзив на позов, відповідно до якого відповідач визнає позов в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотків. Щодо нарахування комісії, то у кредитному договорі не зазначено конкретного переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з обслуговуванням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена комісія, не надано доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні оспорюваного кредитного договору, а тому положення кредитного договору щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Також зазначено про неспівмірність розміру судових витрат на правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн. Представником позивача подано відповідь на відзив, відповідно до якої позов просить задовольнити повністю, оскільки при укладенні кредитного договору були погоджені всі умови, в тому числі, щодо нарахування комісії. Розмір витрат на правничу допомогу в розмірі 7000,00 грн є співмірним зі складністю справи. Відповідно до вимог ч. 14 ст. 7, ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд установив таке. Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" зареєстроване як юридична особа, основний вид економічної діяльності 64.92 - інші види кредитування. Судом встановлено, що між відповідачем та АТ «Банк Форвард» було укладено кредитний договір №200317687 від 28.12.2020 року, відповідно до умов яких відповідачу було відкрито рахунок, надано кредит, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цих договорів. Сума кредиту становить 34515,00 грн, кредит надано на строк 1309 днів (з 28.12.2020 по 28.07.2024), ставка по кредиту становить 0,01% на строкову частину основного боргу, 0,00001% на прострочену частину основного боргу. Щомісячна комісія становить 728,27 грн. Позивач надав суду Розрахунок заборгованості за Договором кредиту, складений АТ "Банк форвард", з якого вбачається, що заборгованість становить 27937,48 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 13125,06 грн, заборгованість за відсотками - 2,02 грн, заборгованість за комісією - 14810,40 грн. Між АТ "Банк форвард" (Банк) та позивачем (Новий кредитор) 25.07.2024 укладено Договір про відступлення прав вимоги, за яким позивач зобов`язався сплатити АТ "Банк форвард" суму фінансування, АТ "Банк форвард" зобов`язався відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами відповідно до Реєстр Боржників. Згідно з п. 2 Договору права вимоги переходять до позивача у день укладення цього Договору, але не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів відповідно до п. 4 Договору. Пунктом 4 Договору встановлено, що за відступлення прав вимоги Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти у розмірі 69 349 284,90 грн (ціна Договору). Платіжною інструкцією від 23.07.2024 підтверджується сплата позивачем АТ "Банк форвард" ціни Договору у повному обсязі. Відповідно до витягу з Реєстру договорів до Договору про відступлення прав вимоги у вказаному Реєстрі за № 27105 значиться відомості про [PERSON] , номер кредитного договору 200317687, заборгованість за тілом кредиту - 13125,06 грн, заборгованість за відсотками - 2,02 грн, заборгованість за комісією - 14810,40 грн. Відповідно до досудової вимоги від 09.06.2025 позивач звернувся до відповідача з вимогою негайно сплатити заборгованість. Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина другої статті 639 ЦК України). Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За нормами статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За частиною 1 статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до частини 1 статті 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Отже, у ЦК України встановлена можливість замінити кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги новому кредитору, вчинивши відповідний правочин у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким відступається. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 (провадження №12-1гс21, пункт 38) навела такі ознаки, що притаманні договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Згідно зі статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Усупереч умовам укладеного кредитного договору, зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати процентів за надання кредиту відповідачем належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим, виникла заборгованість. Указані обставини відповідач не спростувала належними та допустимими доказами. Отже, позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь ТОВ "ФК"КРЕДИТ-КАПІТАЛ" за кредитним договором № 200317687 від 28.12.2020 на загальну суму 13127,08 грн, з яких заборгованість за тілом кредиту - 13125,06 грн, заборгованість за відсотками - 2,02 грн. Щодо нарахування комісії в розмірі 14810,04 грн суд зазначає таке. Відповідно до вимог частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (далі - Закон № 2121-III) банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. Загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначає Закон «Про споживче кредитування» № 1734-VIII. У статті 1 Закону № 1734-VIII наведено визначення термінів, які вживаються в цьому законі, зокрема: договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором; загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту; споживчий кредит (кредит) - грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом. До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про споживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності). У разі якщо витрати на додаткові чи супутні послуги кредитодавця, отримання яких є обов`язковим для укладення договору про споживчий кредит, або кредитного посередника (за наявності) не були включені до загальних витрат за споживчим кредитом, платежі за ці послуги не підлягають сплаті споживачем. Платежі за додаткові та супутні послуги третіх осіб, пов`язані з договором про споживчий кредит, не включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. Якщо укладення договору про надання додаткових чи супутніх послуг третіми особами є обов`язковим для отримання кредиту або для отримання кредиту на умовах, що пропонуються кредитодавцем, споживач має бути прямо проінформований про це у письмовій формі (частина друга статті 8 Закону № 1734-VIII). Згідно із частинами першою та другою статті 12 Закону № 1734-VIII у договорі про споживчий кредит зазначаються: 1) найменування та місцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання споживача (позичальника); 2) тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; 3) загальний розмір наданого кредиту; 4) порядок та умови надання кредиту; 5) строк, на який надається кредит; 6) необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); 7) види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); 8) процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; 9) реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; 10) порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); 11) інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; 12) порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; 13) порядок дострокового повернення кредиту; 14) відповідальність сторін за порушення умов договору. У договорі про споживчий кредит можуть бути зазначені інші умови, визначені законом та за домовленістю сторін. Методика розрахунку загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договорами про споживчий кредит встановлена Правилами розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджені постановою Національного банку України від 08.06.2017 № 49 (далі - Правила). Згідно з пунктом 5 Правил банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. При цьому суд, з огляду на вищевказані положення законодавства України, чинного на час укладення оспорюваного договору між Банком та відповідачем, не заперечує право банку встановлювати комісії та інші платежі за додаткові, супутні послуги кредитодавця (крім тих, які згідно із законом надаються безоплатно), що включаються до загальних витрат за споживчим кредитом. Разом із тим до загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Відповідно до статті 11 Закону № 1023-XII цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону № 1734-VIII. Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 18 Закону № 1023-XII продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Суд вважає, що встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії у розмірі 728,27 грн, позивач не повідомив, які саме послуги за вказану плату надаються позивачу, а розмір такої комісійної винагороди, з огляду на обставини справи (зокрема розмір кредиту та процентів), вносить істотний дисбаланс в договірні права та обов`язки на шкоду споживачу, що в сукупності свідчить про те, що умови кредитного договору в цій частині є несправедливими. Ураховуючи вищевикладене, суд відмовляє в частині вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за комісією в розмірі 14810,40 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено позовні вимоги у розмірі 27937,48 грн, які судом задоволені частково на суму 13127,08 грн, що складає 46,99 % від ціни позову. Позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Отже, на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1138,29 грн, що дорівнює 46,99 % від сплаченого судового збору. Крім того, відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження витрат, понесених на правничу допомогу позивач надав суду Договір про надання правової (правничої) допомоги №0206 від 02.06.2025, укладений із позивачем. Згідно з п. 1.1 цього Договору Клієнт замовляє, приймає та оплачує, а Виконавець надає послуги правової (правничої) допомоги, адвокатського захисту, представництва Клієнта у всіх судах загальної юрисдикції. Пунктом 2.3 Договору встановлено, що вартість наданих послуг за 1 справу складає 7000,00 грн. Також позивачем надано Акт № 402 від 09.06.2025 суду детальний опис наданих адвокатом послуг. Інтереси позивача у справі представляв адвокат Усенко Михайло Ігорович на підставі ордера ВС № 1374343, виданого АО "Апологет". Оцінюючи обґрунтованість щодо співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт, а також часом, об`єктивно необхідним на їх виконання, суд дійшов висновку, що до стягнення підлягають витрати на правничу допомогу у розмірі 3500,00 грн, що відповідає критерію розумності.

Outcome: partial