Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Позивач ТОВ "ФІНПРОМ МАРКЕТ" звернулося до Яготинського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 23 130 грн. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 25.04.2025 між ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та [PERSON] укладено договір кредитної лінії (Надійний) № 8976941. За умовами якого позикодавець надав відповідачу грошові кошти у розмірі 6000 грн, строком на 348 днів ( з 25.04.2025 по 07.04.2026 року) із (фіксованою) процентною ставкою у розмірі 0,95 % в день, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого Кредиту (що у грошовому виразі складає 1035,00 грн). Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора 082346, що був надісланий на вказану позичальником електронну адресу у порядку, визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". Електронні підписи сторін зазначені в розділі реквізити сторін у договорі. Відповідач належним чином не виконав зобов`язання щодо повернення основної суми боргу за договором позики та заборгованості за процентами, внаслідок чого склалась заборгованість у розмірі 23 130 грн, з яких: 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5130 грн - сума заборгованості за відсотками, 12 000 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою. 16.10.2025 року ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ" та ТОВ " ФІНПРОМ МАРКЕТ " уклали договір факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі за договором кредитної лінії (Надійний) № 8976941 від 25.04.2025. Підписані сторонами акти прийому-передачі реєстру заборгованостей підтверджують факт переходу від клієнта до позивача/фактора відповідних прав вимоги, та є невід`ємними частинами цього договору. Вказуючи на те, що позичальник порушив вимоги договору позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредитної лінії (Надійний) № 8976941 від 25.04.2025 у розмірі 23 130 грн, з яких: 6000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5130 грн - сума заборгованості за відсотками, 12 000 грн - сума заборгованості за пенею/неустойкою, витрати на відшкодування судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 грн. Ухвалою суду від 10.11.2025 відкрито провадження та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечив. Відповідач в судові засідання не з`явився, у зв`язку з чим суд зазначає таке. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно (частина п`ята статті 128 ЦПК України). Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення (частина восьма статті 128 ЦПК України). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством, заяв та клопотань від нього не надходило. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих і розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із статтею 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи й ухвалити заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи і всебічно проаналізувавши обставини у їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясуванні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.04.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір кредитної лінії (Надійний) № 8976941 від 25.04.2025 року. Згідно пункту 2.1 Договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало [PERSON] кредит в сумі 6000,00 грн на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю таку ж суму грошових коштів, або достроково та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту і комісію за надання кредиту відповідно до умов цього договору. Мета отримання кредиту - придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення власних потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (п.п.2.1.1). Сума кредиту 6000, 00 грн (п.п.2.2.1). Строк кредитування/строк договору 348 днів (п.п.2.2.2). Розмір першого обов`язкового платежу 2688,00 грн (п.п.2.2.3). Період сплати мінімального обов`язкового платежу дорівнює строку сплати процентів за користування кредитом та становить 29 календарних днів, що означає, що всі проценти за користування кредитом нараховані за 29 календарних днів користування підлягають сплаті в останній з 29 днів користування. Кількість мінімальних обов`язкових платежів становить 11 (п.п.2.2.4). Дата сплати першого обов`язкового платежу 23.05.2025 (п.п.2.2.5). Тип кредиту - невідновлювальна кредитна лінія (п.п.2.2.7). Комісія за надання кредиту 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1 035, 00 грн) (п.п.2.2.8). Дата надання кредиту 25.04.2025. Дата повернення кредиту 07.04.2026. Процентна ставка 0,95% в день. Орієнтовна загальна вартість кредиту 26 871,00 грн. Неустойка 300,00 грн в день (п.п.2.2.8). Орієнтовна реальна річна процентна ставка 3264,78% (п.2.3). Денна процентна ставка 1,000% (п.п.2.3.1). Проценти за цим договором нараховуються щоденно, починаючи з першого дня користування кредитом до дати повернення, на залишок кредиту, виходячи зі строку фактичного користування кредитом та до повного погашення заборгованості за договором (п.2.8). В дату повернення кредиту позичальник має повернути кредитодавцю останній мінімальний обов`язковий платіж, в який входить сума отриманого кредиту та фактично нараховані проценти у випадку користування позичальником кредитом впродовж усього строку кредитування, визначеного в п.2.2.2 договору без допущення порушення умов договору. Таким чином сума до сплати в дату повернення кредиту становить 26 871,00 грн (п.2.9). Згідно пункту 2 договору, сума (загальний розмір) позики становить 26 871,00 грн. Строк позики - 348 днів зі сплатою процентів у розмірі 0,95% в день (базова процентна ставка/фіксована. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису 082346, що був надісланий відповідачу на вказану електронну адресу - [INFO] ). Згідно довідки про ідентифікацію, виданою ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», [PERSON] , з яким укладено договір № 8976941 від 25.04.2025 ідентифікований ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора). Одноразовий ідентифікатор: 082346. Час відправки ідентифікатора позичальнику: 25.04.2025. Номер телефону/електронна пошта, на яку було відправлено ідентифікатор: 082346, що підтверджується довідкою. 25.04.2025 ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» перерахувало на картковий рахунок [PERSON] кошти в сумі 6000 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №12749b55-9e5a-45f1-a9d3-4515acb914a9. Згідно листа, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» від 16.10.2025 зазначає та підтверджує видачу на банківські картки клієнтів, а саме відповідач [PERSON] онлайн-позики на підставі платіжної інструкції №12749b55-9e5a-45f1-a9d3-4515acb914a9 за Договором позики № 8976941 від 25.04.2025 року. ТОВ «ФК ФІНЕКСПРЕС» підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018, укладеного між Компанією ТОВ «ФК ФІНЕКСПРЕС» та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: дата 25.04.2025; номер платежу №12749b55-9e5a-45f1-a9d3-4515acb914a9; сума 6000 ; отримувач [PERSON] - на карту № [NUMBER] . Оскільки Компанія не здійснює операцій з готівковими грошима, а переказ коштів здійснюється виключно у безготівковій формі, видаткові касові ордери на суму переказу не складаються, що підтверджується довідкою. З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість [PERSON] за Договором Кредитної лінії (Надійний) № 8976941 від 25.04.2025 станом на 24.10.2025 становить 23130 грн, яка складається з наступного: заборгованість за основною сумою боргу у розмірі - 6000 грн; заборгованість за процентами у сумі - 5130 грн, заборгованість за пенею/неустойкою у сумі - 12000 грн. 16.10.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» укладений Договір факторингу № 16/10/25 відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало (відступило) ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за плату права вимоги, а ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» прийняло належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Наведене підтверджується також Реєстром прав вимог № 16/10/25-01 до Договору факторингу № 16/10/25 від 16.10.2025 року, з якого вбачається, що ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за Договором Кредитної лінії (Надійний) № 8976941 від 25.04.2025 року на суму 23130 грн, з яких: 6000 грн - заборгованості за основною сумою боргу; 5130 грн - заборгованості за процентами, 12000 грн - пеня/неустойка. На виконання ухвали суду від 22.12.2025 про витребування доказів надійшла від АТ «ПУМБ» витребувана судом інформація. Згідно вказаної інформації в банку на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) була випущена банківська платіжна картка № [NUMBER] . Згідно наданих відомостей (виписки) від АТ «ПУМБ» за договором № Кредитної лінії (Надійний) № 8976941 від 25.04.2025 року [PERSON] отримав переказ 25.04.2024 на суму 6000 грн на картку №[NUMBER] . Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч. ч. 7, 12 ст. 11 вказаного Закону договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: 1) у паперовому вигляді; 2) у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; 3) шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4) в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року по справі № 754/17518/15-ц, провадження, № 61-17132св18, у статті 629 Цивільного кодексу України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто, з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17. Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 404/502/18 провадження № 61-8449св19 від 23 березня 2020 року, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір. З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір між сторонами укладено в електронному вигляді шляхом підписання відповідачем одноразовим ідентифікатором пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки, паспорта споживчого кредит, таблиці обчислення загальної вартості кредиту. Укладаючи кредитний договір, сторони погодили всі істотні умови договору, зокрема, суму кредиту, відсоткову ставку та строк кредитування. Відповідач висловив свою згоду з вищевказаним кредитним договором та доданими до нього документами в електронному вигляді. Суд враховує, що доказів того, що персональні дані відповідача були використані іншими особами для укладення кредитного договору від її імені, відповідачем не надані; доказів звернення щодо вчинення шахрайських дій в матеріалах справи відсутні, відповідачем не подані. Таким чином, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, ч. 1 ст. 598, 599, 610, ч. 2 ст. 615, 629, 1050, 1054 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, позивач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі. Разом з тим, у порушення умов кредитного договору та вищевказаних положень законодавства, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості. Згідно з наданим позивачем розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором становить 23130 грн заборгованості, яка складається з 6000 грн заборгованості за тілом кредиту, 5130 грн заборгованості за простроченими відсотками 12000 грн пені/неустойки. Щодо вимоги позивача про стягнення неустойки в розмірі 12000 грн, суд зазначає наступне. Згідно п.п. 2.2.8 Договору кредитної лінії (Надійний) визначено розмір неустойки в сумі 300 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від його суми. Згідно із п.18 прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України було введено воєнний стан дія якого, на момент розгляду справи не припинений. Таким чином, вимога про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 12000 грн є безпідставною та задоволенню не підлягає. В частині нарахованих до стягнення основного боргу, відсотків та комісії, суд враховує принцип змагальності сторін, який полягає, зокрема, в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Всупереч вимогам процесуального законодавства, відповідач не надав доказів повної або часткової сплати заборгованості за кредитним договором, власного контрозрахунку суду не надав, а також не спростував наявність фактичних та правових підстав звернення позивача з позовними вимогами в зазначеній частині. З урахуванням викладеного, позов підлягає задоволенню частково в частині стягнення заборгованості в загальному розмірі 11130 грн. В іншій частині в позові необхідно відмовити. Щодо витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Так, при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Судом враховується, що нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19). Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial