Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

09.08.2025р. позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи вимоги тим, що 04.01.2022р. між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачкою було укладено договір про надання споживчого кредиту №790303, підписанням якого вона підтвердила, що ознайомлена з умовами публічної пропозиції на укладення цього договору, умовами правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що розміщені сайті товариства, та зобов`язується їх виконувати. Згідно платіжного документу відповідачці перераховано на картковий рахунок кредитні кошти в сумі 7998,00грн. На підставі договору факторингу №0308-23 від 03.08.2023р. право грошової вимоги за кредитним договором №790303 від 04.01.2022р. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС». Свої зобов`язання за кредитним договором відповідачка належним чином не виконала, внаслідок чого станом на момент укладення договору факторингу в неї виникла заборгованість в розмірі 11212,09грн., яка складається з 5030,80грн. заборгованість за тілом кредиту та 6181,29грн. заборгованість за відсотками. Вказану заборгованість, а також судові витрати по справі, які складаються з судового збору в розмірі 2422,40грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00грн. позивач просить стягнути з відповідачки на його користь. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання також не з`явилася, про дату, час і місце засідання була повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позов, а також заяву про розгляд справи за її відсутністю не подала. За таких обставин, враховуючи неявку відповідачки, повідомленої належним чином, приймаючи до уваги згоду позивача на ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, дійшов такого висновку. Встановлено, що 04.01.2022р. між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та відповідачкою було укладено договір про надання споживчого кредиту №790303, підписанням якого вона підтвердила, що ознайомлена з умовами публічної пропозиції на укладення цього договору, умовами правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, що розміщені сайті товариства, та зобов`язується їх виконувати (а.с.18-19). Кредитні кошти в сумі 7998,00грн. були перераховані відповідачці, що підтверджується платіжним дорученням №14211 від 04.01.2022р. (а.с.26). На підставі договору факторингу №0308-23 від 03.08.2023р. право грошової вимоги за кредитним договором №790303 від 04.01.2022р. ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» (а.с.22-23). Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 03.08.2023р. в неї виникла заборгованість в розмірі 11212,09грн., яка складається з 5030,80грн. заборгованість за тілом кредиту та 6181,29грн. заборгованість за відсотками, що підтверджується зробленим ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» розрахунком заборгованості (а.с.14). В матеріалах справи є досудова вимога про сплату заборгованості за кредитним договором, яку 31.07.2024р. ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» направило на адресу відповідачки (а.с.28), але матеріали справи не містять доказів сплати нею цієї заборгованості. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 цього Кодексу встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч.1 ст.611 ЦК України). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). Як встановлено ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може грунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Кредитні кошти в розмірі 7998,00грн. за кредитним договором №790303 від 04.01.2022р. були перераховані відповідачці, але вона не надала суду доказів, які б спростовували її заборгованість за вказаним кредитним договором, право вимоги за яким позивач набув на підставі договору факторингу. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором №790303 від 04.01.2022р. в розмірі 11212,09грн. підлягають задоволенню. Щодо стягнення судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, серед інших витрат, належать витрати на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Так, при зверненні до суду з цією позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422,40грн., що підтверджується платіжною інструкцією в національній валюті №790303 від 01.08.2025р. (а.с.1), який в силу ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6000,00грн. позивач надав до суду копію договору про надання правової допомоги №42649746 від 01.01.2025р., укладеного між ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» та адвокатом Лівак І.М. (а.с.16-17), копію додаткової угоди до цього договору від 30.05.2025р. (а.с.25), копію акта про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 30.05.2025р. (а.с.11) та детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, складений 30.05.2025р. (а.с.15). Вказані витрати на професійну правничу допомогу суд вважає обгрунтованими та такими, що відповідають вимогам ч.4 ст.137 ЦПК України, а тому вони також підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved