Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до суду про позбавлення батьківських прав [PERSON] посилаючись на наступне. 11 вересня 2014 року рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області по справі № 723/1969/14-ц було розірвано шлюб між позивачем та [PERSON] , [INFO] (надалі - відповідач), який був укладений 18 січня 2013 року Сторожинецьким районним відділом реєстрації актів громадського стану районного управління юстиції в Чернівецькій області. Також, даним рішенням було визначено залишити спільну дитину подружжя [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження якого долучається, на вихованні матері та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з майбутньою індексацією відповідно до законодавства. За період часу з 2014 року і до тепер, позивачка неодноразово намагалася зв`язатися з відповідачем з проханнями виконати свій батьківський обов`язок відповідно до рішення суду та сплачувати аліменти на утримання дитини. Однак він, належним чином не приймав участі у вихованні дитини, не виплачував систематично аліменти на її утримання, не брав участі у додаткових витратах на утримання дитини. У 2019 році відповідач навіть намагався скасувати заборгованість по виплаті аліментів, звернувшись до Сторожинецького районного суду Чернівецької області, в чому суддя прийняла незаконне рішення та скасувала заборгованість, яке пізніше було скасоване в апеляційному порядку та підтверджено в касаційному порядку, що свідчить про те, що відповідач неодноразово намагався скасувати виплату аліментів, а отже відмовитися від свого прямого батьківського обов`язку утримувати свою дитину-інваліда, в чому йому було відмовлено. Позивачка була змушена у 2020-2021 роках звернутися до суду за стягненням в примусовому порядку додаткових витрат на лікування дитини з відповідача, оскільки, в добровільному порядку відповідач не брав участь в додаткових витратах. Періодично, коли заявниця намагалася звернутися до правоохоронних органів про повідомлення факту недодержання закону та факту не виконування рішення суду, [PERSON] розпочинав погрожувати позивачці фізичним насильством та здійснював злісні телефонні дзвінки їй та її родичам, зокрема матері заявниці, із погрозами про нанесення тілесних ушкоджень чи навіть погроз, загрози життю, щоб позивач не зверталася до відповідних органів та щоб він мав можливість надалі не виплачувати систематично аліменти на утримання дитини. [PERSON] являється дитиною з інвалідністю, про що свідчать посвідчення № [NUMBER] та індивідуальна програма реабілітації дитини-інваліда № 381/6, які долучаються. У зв`язку з даним фактом, [PERSON] дуже часто перебуває на стаціонарному лікуванні, реабілітаційних процедурах, перебуває в санаторних закладах тощо. Систематичне фінансування та супроводження [PERSON] на лікуванні надається матір`ю та вітчимом, біологічний батько жодного разу не супроводжував [PERSON] , не оплачував дані витрати добровільно (тільки в примусовому порядку). 4 травня 2019 року позивачка уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , з яким перебуває у шлюбі і до тепер. Від даного шлюбу у позивачки народився син [PERSON] , [INFO] . На протязі останніх 6 років, [PERSON] виховує та утримує матір [PERSON] з вітчимом [PERSON] . Вітчим працюючи в органах поліції, будучи заброньованим під час воєнного стану (про що свідчить військово-обліковий документ, який долучається), дбає про благополуччя, затишок [PERSON] , а також у відповідності до довідки про доходи вітчима, він забезпечує належний рівень життя пасинка. Незважаючи на байдужість біологічного батька, свідченням, що [PERSON] отримує належне виховання та утримання завдяки матері та вітчиму є пояснення свідків, характеристика з органів місцевого самоврядування, характеристика з навчального закладу, акт обстеження житлово-побутових умов тощо. Враховуючи той факт, що відповідач, маючи неповнолітнього сина з інвалідністю, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини, а також враховуючи наявність рішення суду про обов`язок батька систематично виплачувати аліменти синові, яке не виконується регулярно та на постійній основі на протязі 11 (одинадцяти) років, а лиш в примусовому порядку, можна зробити висновки, що відповідач безвідповідально ставиться до своїх батьківських обов`язків, не займається вихованням та матеріальним забезпеченням свого сина. Не виконує належним чином батьківські обов`язки та не займається вихованням дитини, не спілкується з дитино більше 6 років, не дзвонить дитині, не приходить до дитини, не цікавиться станом здоров`я дитини та його навчанням. Біологічний батько дитини не проявляє батьківських почуттів до [PERSON] , а також піклування та турботи, не вітає сина з днем народження, не дарує [PERSON] подарунки. [PERSON] негативно впливає на психіку дитини, погрожує і шантажує дитину та її матір, агресивно ставиться до дитини, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не спілкується з нею, не відвідує її і фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, рахує, доцільно позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON] . Просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON] та стягнути судові витрати, а саме сплочений судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Провадження у справі відкрито 27.07.2025 року з призначенням підготовчого судового засідання на 13.08.2025 року. Представник відповідача [PERSON] надіслав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, факти та аргументи наведені у позовній заві не відповідають дійсності, жодним із доданих до позовної заяви документом не встановлено та не підтверджено систематичного зловживання та нехтування відповідачем батьківськими обов`язками. Відповідач неодноразово намагався зустрітись із сином зв`язуючись із позивачкою, яка постійно створювала штучні перешкоди для зустрічей з нею. Найінтенсивніші спроби зустрітись із сином були з початку 2019-го року по 2021-й включно. Кожного разу коли [PERSON] намагався зустрітись із сином щоб провести з ним час, сходити в магазин чи просто погуляти - [PERSON] не давала цього зробити, аргументуючи кожного разу хворобою самого [PERSON] , хворобою своїх рідних, відвідуванням похресників, походом на різні свята до однокласників, родичів і так далі, через що кожного разу відбувалися між подружжям конфлікти та сварки, через що дитина стресувала. Так як [PERSON] є дитиною з інвалідністю, та йому протипоказані стреси - було прийнято обопільне рішення не створювати по цим та іншим причинам ще гірших проблем дитині через побутові конфлікти. По цій же причині відповідач не звертався до органів опіки та суду щодо надання часу для побачення. У позивачки та відповідача була усна домовленість що [PERSON] не буде створювати перешкод, але ці домовленості були проігноровані. Мати відповідача - [PERSON] протягом 2019, 2021, 2022, 2023, 2024-го років передавала подарунки (одяг, іграшки, солодощі та інше), а також гроші [PERSON] від відповідача, оскільки самого [PERSON] позивачка відмовлялася брати будь-які передачі. При вступі до школи матір відповідача прийшла на перший дзвінок до дитини щоб поздоровити його, але її звідти прогнали [PERSON] зі своєю родиною. Заборгованості по аліментах відповідач не має, що підтверджується довідкою Сторожинецького відділу державної виконавчої служби у Чернівецькому районі Чернівеьцої області від 08.04.2025 року № 12-20/20365 про відсутнсть виконачих проваджень щодо відповідача. Також відповідач критично ставиться до пояснень громадянки [PERSON] та громадянки [PERSON] , які не відповідають діясності, оскільки, як вже було зазначено вище, заборгованості по сплаті аліментів відповідач не має, але в поясненнях зазначені особи стверджують, що вони не бачили щоб відповідач платив аліменти. Крім того згідно пояснень не зрозуміло як можуть зовсім чужі люди чути щоб дзвонив [PERSON] , бачити щоб він щось писав, бачити щоб передавав подарунки та інше. Просив відновити процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву та відмовити у задоволенні позовних вимог. Ухвалою суду від 06.10.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, представник відповідача Андрюк А.М. надіслав заяву про розгляд справи у відсутності відповідача та представника, просив відмовити у задоволенні позову, врахувати при винесенні судового раішення відзив на позовну заяву і викладені в ньому доводи та аргументи. Представник органу опіки та піклування Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, при прийнятті рішення просила суд врахувати висновок органу опіки та піклування щодо позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітнього сина [PERSON] . Суд, знаходить можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наданих документів та ухвалити рішення. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Рішенням Сторожинецького районного суду від 11.09.2014 по справі №723/1969/14-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладений 18 січня 2013 року у Сторожинецькому райвідділі реєстрації актів громадського стану районного управління юстиції, актовий запис 14 розірвано. Дитину сторін: сина [PERSON] , [INFO] залишено на вихованні у матері. Стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку, до досягнення сина повноліття (а.с. 17-18). Рішенням виконавчого комітету Сторожинецької міської ради від 12.08.2025 року №230 затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] , [INFO] . З наведеного вбачається, що [PERSON] не цікавляться життям сина, не піклуються про його психічний та фізичний стан, не беруть участі у його вихованні та утриманні, що також підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї та довідкою виконкому Сторожинецької міської ради, письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON] , копією індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда, характеристикою Сторожинецької районної гімназії. Відповідно до ч.1-5 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний і моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної, загальної, середньої освіти, готувати їх до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідо до ст.164 Сімейного Кодексу України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони протягом шести місяців не виявляють у відношенні дітей батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Згідно з ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відсутність протягом тривалого часу піклування про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя; незабезпечення необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що надалі може негативно вплинути на її фізичний розвиток як складову частину виховання; недостатнє спілкування з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; ненадання дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; несприяння засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі є підставами для позбавлення батьків/ одного з батьків батьківських прав (постанова Верховного Суду від 26.01.2022 року у справі № 203/3505/19). Зазначені фактори, суд розцінює, як ухилення [PERSON] від виховання свого сина та свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов`язками. Враховуючи вищевикладене, є всі підстави для вирішення питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON] , [INFO] . Крім того позивач ставить питання про стягнення з відповідача судового збору. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача

Outcome: approved