Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

07.07.2023р. позивач звернувся в суд з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після смерті останньої відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок в [ADDRESS] . Для оформлення спадщини позивач звернувся до нотаріальної контори, але отримав відмову, оскільки були відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. По справі інші спадкоємці відсутні. У зв`язку з тим, що реєстрація права власності на померлу людину не може бути здійснена, просив суд визнати за ним право власності на вказаний будинок. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, однак надали письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримали, обставини вказані в позовній заяві підтвердили. Відповідач до суду не з`явився, проте надав письмову заяву в якій просив слухати справу у відсутність його представника. При винесенні рішення покладався на розсуд суду. Третя особа, [PERSON] , до суду не з`явилась, однак надала письмову заяву в якій не заперечувала, щодо визнання права власності на спадкове майно за своїм братом. Третя особа, [PERSON] , до суду не з`явилась, хоча про день час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні зазначили, що проживають у [ADDRESS] та є сусідами позивача. По суті справи зазначили, що на момент смерті спадкодавиці з нею проживали лише син [PERSON] та донька [PERSON] , яка померла у 2022 році. Чоловік помер раніше, а старша донька, [PERSON] ( [PERSON] ), переїхала жити до свого чоловіка. Похованням матері та утриманням спадкового майна займався безпосередньо позивач. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] . Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть, видане 19.04.1999 року відділом РАГС Виноградівського РУЮ Закарпатської області, та зроблений запис в Книзі реєстрації смертей за №120 (а.с.8). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок в [ADDRESS] . До складу домоволодіння, згідно технічного паспорту, входить житловий будинок, вбиральня, ворота, огорожа (а.с.10-12), які оцінені КП «Виноградівське РБТІ» на загальну суму 89 686 грн. Згідно відповіді на запит Виноградівського районного суду Закарпатської області, надісланого державним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В. №258/01-16 від 26.09.2023 року, встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа станом на 26.09.2023 року не заводилась (а.с.21). Родинні зв`язки між спадкодавцем та позивачем підтверджується: - копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 20.05.1971 року, де [PERSON] , [INFO] , записаний сином [PERSON] та [PERSON] (а.с.7); Заповіт у справі не складався. По справі інші спадкоємці відсутні. Чоловік спадкодавиці та батько позивача, [PERSON] , помер [INFO] (а.с.7, 9). В судовому засіданні встановлено, що позивач звертався до органів нотаріату з заявою про прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у оформленні спадщини на вищезгаданий спірний будинок через відсутність правовстановлюючих документів на нього на ім`я спадкодавця, [PERSON] , у зв`язку з чим він не може успадкувати його, й отримати свідоцтво про право на спадкування за законом. З показів свідків судом встановлено, що [PERSON] на день смерті матері, [PERSON] , проживав разом з нею в одному будинку в [ADDRESS] , та після її смерті продовжив користування спадковим майном та здійснив поховання останньої, що вказує на те що позивач фактично прийняв спадщину у відповідності до законодавства України. Наведені вище обставини свідчать про фактичне прийняття спадщини до набрання чинності новим ЦК України (2003 року), у зв`язку з чим до виниклих правовідносин суд зобов`язаний застосувати норми та положення ст.ст. 548, 549 ЦК України (1963 року), а застосовувати норми ст.ст. 1225, 1268, 1270 ЦК України (2003 року) немає підстав. Враховуючи наведені позивачем обставини, вимоги прикінцевих та перехідних положень ЦК України (2003 року), суд приходить до висновку про необхідність застосування до виниклих правовідносин положень ЦК України (в редакції року 1963 року), оскільки спадщина прийнята до вступу в законну силу ЦК в новій редакції, а посилання суду на положення ст.ст. 548, 549 ЦК України (1963 року) є обґрунтованим й таким, що узгоджується з позицією учасників процесу. Згідно ст.ст. 527, 529 ЦК України (в редакції року 1963 року) [PERSON] має право на спадкування майна померлого [PERSON] , оскільки інші спадкоємці відсутні. Однією з підстав для реєстрації права власності на нерухоме майно є рішення суду про визнання права власності. У відповідності до ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Статтею 549 ЦК України в редакції 1963 року передбачено, що спадщина вважається прийнята якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; Враховуючи наведене, відповідно до ч.2 ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, слід визнати право [PERSON] в порядку спадкування на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташовані в [ADDRESS] на загальну суму 89 686 грн. 00 коп. Судові витрати в справі слід покласти на позивача, оскільки рішення ухвалено в його інтересах. На підставі ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України в редакції 1963 року,

Outcome: approved