Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

ТОВ «Сучасний Факторинг» звернулося до суду з позовом [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовують тим, що 20.12.2020 між ТОВ «Сучасний Факторинг» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 10200923892, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у сумі 13033,82 грн. Позивач ТОВ «Сучасний факторинг» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, в свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на 13.10.2025, має не погашену заборгованість за кредитним договором, що складає 11173,60 грн. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 10200923892 від 20.12.2020 у розмірі 11173,60 грн та понесені судові витрати: зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6500 грн. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглядати без участі їх представника, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, відзив на позов не надавав. Згідно ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи згоду позивача, суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 223 ч. 4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Судом встановлено, що 20.12.2020 між ТОВ «Сучасний Факторинг» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 10200923892 на споживчі цілі (придбання товару). Відповідно до п. 3.7 кредитного договору строк кредитування становить 24 календарні місяці. Згідно п. 3.8 Кредитного договору плата за користування кредитом складається з: - річних відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% від суми кредиту. Реальна річна процентна ставка встановлюється на рівні 55,92% річних від загальної суми Кредиту; - щомісячної комісії за управління кредитом 4,5% від суми Кредиту. Пункти 3.9, 3.10 кредитного договору передбачають, що розмір щомісячного платежу по погашенню тіла Кредиту та плати за користування Кредитом становить 543,1 грн, з моменту укладення Кредитного договору до 22.03.2021 0:00:00 р. включно. З 23.03.2021 розмір щомісячного платежу становить 1129,62 грн. Розмір останнього платежу може відрізняитсь від розміру попередніх платежів. Щомісячний платіж повинен сплачуватись до 20 числа кожного місяця. Відповідно до п.п. 4.2.1 Кредитного договору покупець зобов`язаний повернути одержаний Кредит, вносити плату за користування Кредитом у порядку, визначеному Договором. Згідно рахунку-фактури № МИР -1131-6082949 від 20.12.2020, скаладеного ТОВ «САВ-ДІСТРІБЬЮШН», вартість товару складає 12999,00 грн. Факт сплати коштів за товар підтверджується фіскальним чеком ТОВ «САВ-ДІСТРІБЬЮШН» від 22.12.2020. Однак [PERSON] належним чином не виконував зобов`язання за кредитним договором № 10200923892 від 20.12.2020, тому, станом на 14.10.2025, його заборгованість за вказаним кредитним договором становить 11173,60 грн, що складається з: загальної заборгованості за тілом кредиту в розмірі 5321,92 грн, заборгованості за сумою комісії/відсотків в розмірі 5851,68 грн, що підтверджується наданою випискою з особового рахунку за Кредитним договором № 10200923892 від 20.12.2020. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Отже, зі змісту кредитного договору вбачається, що у ньому визначені основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови користування. Позичальник [PERSON] погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання ним договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Положеннями ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд вважає, що позивачем доведено на підставі наданих належних доказів обставини, які вказують, що відповідачу були надані грошові кошти. Такі кошти він використовував, і у нього утворилась заборгованість. За вказаних обставин, суд вважає, що в даному випадку позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення заборгованості за кредитним договором. Судом встановлено, що зобов`язання [PERSON] не виконував належним чином, чим істотно порушив умови кредитного договору. Отже, позивачем доведено факт отримання відповідачем грошових коштів на оплату товару, а оскільки позичальником порушено умови договору щодо повернення позикодавцеві суми кредиту, вимоги позивача про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. За приписами п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, на правничу допомогу. Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Судом встановлено, що правнича допомога позивачу надавалася Адвокатським об`єднанням «Тараса Онищенка» на підставі Договору про надання правничої допомоги № 20/06-СФ від 20.06.2025. Вартість послуг згідно з Актом №674 прийому-передачі наданих послуг від 30.09.2025 (який є невід`ємною частиною Договору про надання правничої допомоги № 20/06-СФ від 20.06.2025) складає 10000,00 грн. ТОВ «Сучасний факторинг» сплатив на користь АБ «Тараса Онищенка» 10000,00 грн за надані послуги з правничої допомоги, згідно Акту №674 від 30.09.2025, що підтверджується копією Платіжної інструкції № 1014074 від 23.10.2025. Тому суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн. Оскільки позовні вимоги задоволені повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати, понесені позивачем у зв`язку зі сплатою судового збору, у розмірі 2422,40 грн (платіжна інструкція №1020028 від 27.10.2025).

Outcome: approved