Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

У жовтні 2025 року позивачка через свого представника адвоката Ремешевського Є.А. звернулася до суду з позовом про визнання за в порядку спадкування прав і обов`язків забудовника житлового будинку, за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті її матері [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що є єдиним спадкоємцем своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , після смерті приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Боненко Т.Л. було заведено спадкову справу № 73807735. До складу спадкового майна померлої входить право власності на незавершене будівництво за адресою [ADDRESS] . Цей об`єкт незавершеного будівництва, який складає 54 % готовності, не був добудований [PERSON] за її життя, право власності на нього не зареєстроване. набула прав забудовника житлового будинку [ADDRESS] , але за життя вказаного будинку не добудувала. На цій підставі постановою приватного нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Боненко Т.Л. № 91/02-31 від 26.05.2025 р. Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на незавершене будівництво за адресою [ADDRESS] . За таких обставин, з метою захисту своїх прав стосовно спадкового майна, Позивачка проситть суд про визнання за неюв порядку спадкування прав і обов`язків забудовника житлового будинку. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2025 року визначено головуючого по справі суддю Гуденко О.А. Ухвалою суду від 20.10.2025 р. справу прийнято до провадження суддею Гуденко О.А. Складом суду постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначити проведення підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 18.12.2025 р. закрито підготовче провадження у справі та призначено її до судового розгляду по суті на 16 січня 2025 року на 11.00 год. Цією ж ухвалою постановлено витребувати у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Боненко Тетяни Леонідівни належним чином засвідчену копію спадкової справи №15/2025, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . На виконання ухвали суду від 18.12.2025 р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Боненко Тетяни Леонідівни надано належним чином засвідчену копію спадкової справи №15/2025, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В судове засідання позивачка та її представник не з`явилися. Представник відповідача Миколаївської міської ради в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи в їх відсутність, просив заяву задовольнити. Суд, дослідивши письмові докази у справі, матеріали спадкових справ, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка є єдиною спадкоємицею після смерті своєї матері - [PERSON] , яка настала [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17.09.2024 р. На момент відкриття спадщини до спадкове майно складалося із об`єкту незавершеного будівництва, який складає 54 % готовності, розташованого на земельній ділянці в [ADDRESS] . Будівництво на земельній ділянці за вказаною адресою здійснюється відповідно до рішення Терновської селищної ради № 62 від 16.03.1982 р. та Акту від 06.07.1982 р. про виділ земельної ділянки площею 488 м2 в натурі [PERSON] . За свого життя [PERSON] набула від [PERSON] прав забудовника житлового будинку [ADDRESS] на підставі Договору купівлі-продажу від 29.10.1999 р., зареєстрованого на товарній біржі «Нерухомість Миколаїв» за реєстровим № 1-331, проте вказаного будинку не добудувала. Згідно із матеріалами спадкової справи № 15/2025 25.05.2025 р. позивачка подала приватному нотаріусу заяву про видачу її свідоцтва про право власності на цей об`єкт незавершеного будівництва. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочинів недійсними; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків; відшкодування морально (немайнової) шкоди та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. За правилами ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 331 ч.ч.2,3 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (частина перша статті 182 ЦК України). До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Згідно з пунктом 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини. Якщо об`єкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обов`язки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництво (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом об`єкт; право одержати на своє ім`я свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності. Отже, спадкоємець має право звернутись до суду з позовом про визнання за ним майнових прав забудовника як таких, що входять до складу спадщини. Зазначений висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах наведено у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 707/1803/16-ц (провадження № 61-1132св17). За приписами ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За встановлених обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати сплачені позивачкою при подачі позову вона просила покласти на неї.

Outcome: approved