Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у якому просять стягнути з відповідача [PERSON] ( [PERSON] ) на користь позивача [PERSON] 1044 892,85 грн матеріальних збитків внаслідок пошкодження автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150» р.н. [NUMBER] у дорожньо-транспортній пригоді, 50 000,00 грн моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, сплачений судовий збір в розмірі 10448,92 грн., відшкодування судових витрат, пов?язаних з проведенням транспортно-товарознавчої експертизи 6500,00 грн. та 31200,00 грн. відшкодування судових витрат, пов?язаних з перекладом документів. Також просять стягнути з відповідача [PERSON] ( [PERSON] ) на користь позивача [PERSON] 50 000,00 грн, спричиненої ушкодженням здоров?я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, також позивачі просять стягнути з відповідача 20000 грн. витрат на правничу допомогу. Мотивуючи тим, що згідно 30.03.2023 року о 08 годині 15 хвилин на 363 км + 400 м автодороги М-19 сполученням «Доманове-Коваль-Чернівці-Тереблече» в межах с. Деренівка, Теребовлянської ТГ Тернопільського району Тернопільської області водій [PERSON] ( [PERSON] ), громадянин Республіки Польща, керуючи тягачем «DAF» з р.н. [NUMBER] з причепом «KOEGEL S24-1» з р.н. [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, для забезпечення безпеки дорожнього руху не звернувся за допомогою до інших осіб, перед поворотом праворуч не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150» р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку. Такими своїми діями [PERSON] ( [PERSON] ) порушив п.2.3 (б)., 10.4, 10.6 ПДР України, та вчинив правопорушення, склад якого передбачений ст. 124 КУПАП. 20.12.2023 року постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Рішенням Тернопільського апеляційного суду від 25 січня 2024 року постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області про визнання [PERSON] ( [PERSON] ) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишено без змін. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150» 3 р.н. [NUMBER] спричинено механічні пошкодження, а позивачам завдано тілесні ушкодження. У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди позивачу [PERSON] були спричинені тілесні ушкодження. При зіткненні, будучи пасажиром переднього сидіння автомобіля, вона була пристебнута паском безпеки, коли спрацювала подушка безпеки; яка вдарила в грудну клітку. Також вона вдарилася колінами до частин салону автомобіля. На місці події [PERSON] була оглянута лікарем швидкої медичної допомоги, а 30.03.2023 року була оглянута сімейним лікарем. Після дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] відчувала біль в грудній клітці, в проекції нижніх правих ребер та обох колінах. [PERSON] перенесла істотні переживання за своє життя та здоров?я. Крім того, вона перенесла душевні хвилювання за життя і здоров?я члена своєї сім?ї, який знаходився в автомобілі, зокрема за свого чоловіка [PERSON] . Також внаслідок протиправної поведінки водія [PERSON] ([PERSON]) позивачу [PERSON] спричинена моральна шкода, пов`язана з пошкодженням її майна. Після дорожньо-транспортної пригоди належний їй автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150» р.н. [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Вказані обставини призвели до додаткових витрат та труднощів, викликали певні незручності у повсякденному житті та необхідності вжиття заходів для пошуку транспортного засобу для особистих потреб. У зв?язку з труднощами щодо використання автомобіля за його прямим призначенням пережила негативні емоції та душевні хвилювання. Її звичайний спосіб життя був порушений. У зв?язку з пошкодженням свого майна, вимушеними змінами в організації свого життя, спрямованими на подолання наслідків дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, у позивача [PERSON] виникли душевні страждання, занепокоєння, моральне напруження, крім того, все це потребувало від неї додаткового часу для захисту своїх інтересів, що призвело до порушення нормальних життєвих зв?язків. Пошкодження майна у результаті протиправних дій відповідача призвело до душевних страждань, пов?язаних із необхідністю вчинення відповідних дій, спрямованих на відновлення своїх порушених прав, а протиправна поведінка відповідача, яка полягала у грубому порушенні правил дорожнього руху, призвела до моральних та душевних переживань у [PERSON] . Крім того, не зважаючи на встановлення вини відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, спричинена ним майнова шкода добровільно відшкодована не була, що викликало у позивача [PERSON] негативні емоції та моральні переживання. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачу [PERSON] спричинена також моральна шкода, яка полягає у наступному. У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди позивач [PERSON] отримав тілесні ушкодження. Будучи водієм автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150» р.н. [NUMBER] , [PERSON] був пристебнутий паском безпеки, однак при зіткненні спрацювала подушка безпеки, яка ушкодила обличчя. Лівою половиною тулуба він вдарився до частин салону автомобіля. Позивач [PERSON] відмічав короткочасне потьмарення свідомості, нудоту, позиви до блювання. На місці події він був оглянутий лікарем бригади швидкої медичної допомоги, який провів обробку саден. За медичною допомогою самостійно звернувся 31.05.2023 року в КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР, де було проведено КТ голови. Після дорожньо-транспортної пригоди відчував біль в обличчі, в поперековій ділянці зліва. У [PERSON] при судово-медичній експертизі були виявлені чисельні садни лобової ділянки голови зліва та лівої надбрівної ділянки, синці нижньої повіки правого ока, нижньої повіки лівого ока, що частково поширювалися на виличну ділянку, синці і садна носа, чисельні садна лівої щічної ділянки, садно шкіри верхньої губи справа, що поширювалися на червону кайму, крововиливи у слизову оболонку верхньої губи справа і нижньої губи зліва, садна підборіддя зліва, підщелепової ділянки зліва, синці лівої кисті, лівого стегна, лівої гомілки. Дана дорожньо-транспортна пригода викликала у [PERSON] сильний психологічний стрес, тривогу, значне погіршення сну та посилення дратівливості. Внаслідок протиправних дій відповідача, які виразилися в грубому порушені Правил дорожнього Руху, позивач [PERSON] відчував сильні душевні хвилювання та моральні страждання. Психотравмуючий вплив дорожньо-транспортної пригоди, що супроводжувався ушкодженням здоров?я, викликало у позивача [PERSON] психологічну травму, що, як наслідок, залишає після себе відчутні ознаки у формі психічних змін і психоневротичних розладів, адже результатом участі в небезпечній ситуації, якою є дорожньо-транспортна пригода, стає зазвичай емоційна, психологічна та психічна травма. Після вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди при керуванні транспортними засобами [PERSON] відчуває психологічний дискомфорт та переживання, у зв?язку з можливістю порушення іншими учасниками правил дорожнього руху і повторення небезпечної ситуації. Необхідність звернення до лікарів внаслідок дорожньо-транспортної пригоди призвела до незручностей в його житті, порушило звичні стосунки. Спричинення тілесних ушкоджень, фізичний біль, необхідність звернення до лікарів, психічні переживання за своє життя та здоров?я, у своїй сукупності зумовило втрату душевного спокою, нормальних життєвих зв?язків і потребувало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Все це разом призвело до зниження працездатності та моральних страждань, що знову-таки поглиблює негативні переживання внаслідок порушення соціальної та особистої адаптації. Представник позивачів в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив задоволити та стягнути з відповідача [PERSON] ( [PERSON] ) на користь позивача [PERSON] 1044 892,85 грн матеріальних збитків внаслідок пошкодження автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150» р.н. [NUMBER] у дорожньо-транспортній пригоді, 50 000,00 грн моральної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, сплачений судовий збір, 6500,00 грн. відшкодування судових витрат, пов?язаних з проведенням транспортно-товарознавчої експертизи, та 31200,00 грн. відшкодування судових витрат, пов?язаних з залученням перекладача. Стягнути з відповідача [PERSON] ( [PERSON] ) на користь позивача [PERSON] 50 000,00 грн, спричиненої ушкодженням здоров?я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, також позивачі просять стягнути з відповідача 20000 грн. витрат на правничу допомогу. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, але не повідомив суд про причини своєї неявки. На адресу суду надійшло повідомлення з Республіки Польща про те, що немає можливості ознайомити відповідача з позовними вимогами, оскільки він не з`явився на виклик його до суду. Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що є у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено наступне: В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 30.03.2023 року о 08 годині 15 хвилин на 363км + 400 м автодороги М-19 сполученням «Доманове-Коваль-Чернівці-Тереблече» в межах с. Деренівка Теребовлянської ТГ Тернопільського району Тернопільської області водій [PERSON] ( [PERSON] ), громадянин Республіки Польща, керуючи тягачем «DAF» з р.н. [NUMBER] з причепом «KOEGEL S24-1» з р.н. [NUMBER] , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, для забезпечення безпеки дорожнього руху не звернувся за допомогою до інших осіб, перед поворотом праворуч не врахував дорожньої обстановки, не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та скоїв зіткнення з автомобілем «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150» 3 р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в попутному напрямку. Такими своїми діями [PERSON] ( [PERSON] ) порушив п.2.3 (б)., 10.4, 10.6 ПДР України, та вчинив правопорушення, склад якого передбачений ст. 124 КУПАП. Постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 20.12.2023 року [PERSON] ( [PERSON] ), [INFO] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Постановою Тернопільського апеляційного суду від 25.01.2024 року постанову Теребовлянського районного суду Тернопільської області про визнання [PERSON] ( [PERSON] ) винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишено без змін. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю «TOYOTALAND CRUISER PRADO 150» 3 р.н. [NUMBER] спричинено механічні пошкодження. Автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150» р.н. [NUMBER] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 20.06.2020 року належить позивачу [PERSON] . З метою визначення розміру майнової шкоди, спричиненої пошкодженням в дорожньо-транспортній пригоді автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150» р.н. [NUMBER] позивачем [PERSON] 03 квітня 2023 року був укладений договір № 192/12/23 на виконання судової автотоварознавчої експертизи з судовим експертом Мазуром М.С. Згідно з висновком транспортно-товарознавчої експертизи №192/12/23 від 14.03.2023 року, проведеної судовим експертом Мазуром М.С., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150» р.н. [NUMBER] після дорожньо-транспортної пригоди, яке мало місце 30.03.2023 року приймається рівною вартості автомобіля і становить 1 330 880,00 грн. Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150» р.н. [NUMBER] після дорожньо-транспортної пригоди, яке мало місце 30.03.2023 року, станом на момент дорожньо-транспортної пригоди приймається рівною вартості автомобіля, тобто: «У»=«С» = 1330880 грн. Вартість придатних для вторинного використання запчастин складових колісного транспортного засобу «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150» p.н. [NUMBER] після дорожньо-транспортної пригоди, яке мало місце 30.03.2023 року, станом на момент дорожньо-транспортної пригоди (при зовнішньому візуальному обстеженні, без проведення необхідних технологічних-інструментальних; діагностичних дефектовок деталей/механізмів/вузлів/агрегатів і вимірів/замірів), ймовірно будуть становити 125 987,15 грн. Відповідно до п.2.2 вищевказаної експертизи сума вартості відновлювального ремонту автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150» з р.н. [NUMBER] з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу (колісного транспортного засобу, пневматичних шин колісного транспортного засобу, безпеки) і втрати товарної вартості - визначеної при зовнішньому органолептичному огляді, максимально наближена до ринкової вартості досліджуваного (при зовнішньому огляді) колісного транспортного засобу до його пошкодження, і, відповідно, проводити повноцінне ремонтне відновлення досліджуваного автомобіля економічно недоцільно - недоцільно вкладати в ремонт пошкодженого колісного транспортного засобу суму більшу, ніж вартість за яку можна придбати ідентичний/аналогічний непошкоджений «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150» (це протирічить використання). Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 192/12/23 від 01.03.2024 року [PERSON] оплатила за експертизу № 192/12/23 в сумі 6500 грн. Після дорожньо-транспортної пригоди позивачем [PERSON] до МТСБУ було подано заяву про виплату страхового відшкодування. У березні 2024 року МТСБУ було прийнято рішення про відшкодування шкоди, спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди за участі транспортного засобу «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150» з р.н. [NUMBER] , та здійснено виплату страхового відшкодування позивачу [PERSON] у розмірі 160 000,00 грн. Таким чином, загальний розмір майнової шкоди, заподіяної позивачу [PERSON] пошкодженням належного їй автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150» р.н. [NUMBER] , становить 1204892,85 грн (1330880,00 грн (вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди) - 125 987,15 грн вартість транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди) - 1204892,85 грн). На момент дорожньо-транспортної пригоди водій [PERSON] ( [PERSON] ), громадянин Республіки Польща, керував тягачем «DAF» з р.н. [NUMBER] , який належить ALIOR LEASING SP. Z 0.0 O/ JAKTOROW (Республіка Польща), з причепом «KOEGEL S24-1» з р.н. [NUMBER] , який належить PKO LEASING S.A. (Республіка Польща). Згідно пояснень даних [PERSON] під час допиту, як свідка, 04.04.2023 року, останній працював водієм в «M-TRANS» і в його користуванні на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував тягач «DAF» з р.н. [NUMBER] з причепом «KOEGEL S24-1» з р.н. [NUMBER] (додаток I1). Тягач «DAF» з р.н. [NUMBER] належить ALIOR LEASING SP. Z 0.0 O/ JAKTOROW (Республіка Польща). На адресу ALIOR LEASING SP. Z 0.0 O/ JAKTOROW були здійснені запити щодо надання інформації проте чи було ALIOR LEASING SP. Z 0.0 O/ JAKTOROW володільцем тягача «DAF XF 460 FT» з р.н. [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди, інформацію про юридичну чи фізичну особу, яка була володільцем, та чи перебував [PERSON] ([PERSON]) у трудових відносинах з ALIOR LEASING SP. Z 0.0 O/ JAKTOROW. Згідно відповіді ALIOR LEASING SP. Z 0.0 0/ JAKTOROW від 12.06.2024 та 22.8.2024 року тягач «DAF XF 460 FT» з р.н. [NUMBER] є предметом договору оперативного лізингу N?569202/20/1, однак підстав надавати інформацію про лізингоодержувача, з яким компанією укладено договір, не має, і компанія може надати такі дані лише за вимогою суду чи іншого уповноваженого органу. Крім того, хто такий [PERSON] їм не відомо і він не був орендарем вищевказаного автомобіля. Таким чином, враховуючи законні підстави відповідача володіння тягачем «DAF» р.н. [NUMBER] з причепом «KOEGEL S24-1» з р.н. [NUMBER] на момент дорожньо-транспортної пригоди, та встановлення вини відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди у судовому порядку, позов про відшкодування шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, пред?являється саме до [PERSON] ( [PERSON] ), як законного володільця джерела підвищеної небезпеки. Після дорожньо-транспортної пригоди позивачем [PERSON] до МТСБУ було подано заяву про виплату страхового відшкодування. У березні 2024 року МТСБУ було прийнято рішення про відшкодування шкоди, спричиненої в результаті дорожньо-транспортної пригоди за участі транспортного засобу «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150» з р.н. [NUMBER] , та здійснено виплату страхового відшкодування позивачу [PERSON] у розмірі 160 000,00 грн. Частиною 2 ст. 16 ЦК України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів. До них належить, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до частини 1 статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Згідно з вимогами п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно з вимогами ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до вимог п. 36.4 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик здійснює компенсацію витрат страхувальника або особи, відповідальність якої застрахована, а МТСБУ компенсує витрати особи, звільненої від цього виду обов`язкового страхування на підставі пункту 13.1 статті 13 цього Закону або відповідальність якої застрахована іноземною страховою компанією відповідно до умов Міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка", за умови, що такі витрати здійснюються за згодою страховика (МТСБУ). У компенсації витрат може бути відмовлено повністю або частково, якщо такі витрати здійснені без попереднього погодження із страховиком (МТСБУ). Відповідно до вимог ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов?язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно з вимогами цієї статті, коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України 3 розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року N? 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо пошкоджений транспортний засіб не може бути відновлено або вартість його відновлювального ремонту з урахуванням зношеності та втрати товарної вартості перевищує його ринкову вартість на момент пошкодження, розмір шкоди визначається за ринковою вартістю транспортного засобу на момент пошкодження. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. При відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (стаття 1194 ЦК України). Подібний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2020 року у справі №755/7666/19. Оскільки визначений Законом України «Про обов?язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ліміт відповідальності МТСБУ є недостатнім для відшкодування позивачу [PERSON] завданої майнової шкоди, різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) на підставі ст. 1194 ЦК України має бути стягнута з відповідача [PERSON] ([PERSON]) на користь позивача [PERSON] у розмірі 1044 892,85 грн. (1204 892,85 грн -вартість матеріальної шкоди, спричиненої пошкодженням автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150» р.н. [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - 160 000,00 грн -страхове відшкодування, виплачене МТСБУ = 1 044 892,85 грн). Таким чином, суд вважає, що з відповідача [PERSON] ( [PERSON] ) в користь позивача [PERSON] слід стягнути матеріальної шкоди в розмірі 1044 892,85 грн. завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок протиправних дій [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] зазнав моральної шкоди, оскільки будучи пасажиром переднього сидіння автомобіля, вона була пристебнута паском безпеки, коли спрацювала подушка безпеки; яка вдарила в грудну клітку. Також вона вдарилася колінами до частин салону автомобіля. На місці події [PERSON] була оглянута лікарем швидкої медичної допомоги, а 30 березня 2023 року була оглянута сімейним лікарем. Після дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] відчувала біль в грудній клітці, в проекції нижніх правих ребер та обох колінах. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 259 від 06 квітня 2023 року виявлені у [PERSON] синці лівої молочної залози, ділянки обох колінних суглобів, кожне окремо чи разом, за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень (п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» - МОЗ України, Київ, 1995). [PERSON] перенесла істотні переживання за своє життя та здоров?я. Крім того, вона перенесла душевні хвилювання за життя і здоров?я члена своєї сім?ї, який знаходився в автомобілі, зокрема за свого чоловіка [PERSON] . Також внаслідок протиправної поведінки водія [PERSON] ([PERSON]) позивачу 1 спричинена моральна шкода, пов`язана з пошкодженням її майна. Після дорожньо-транспортної пригоди належний їй автомобіль «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150» 3 р.н. [NUMBER] зазнав механічних пошкоджень. Вказані обставини призвели до додаткових витрат та труднощів, викликали певні незручності у повсякденному житті та необхідності вжиття заходів для пошуку транспортного засобу для особистих потреб. У зв?язку з труднощами щодо використання автомобіля за його прямим призначенням пережила негативні емоції та душевні хвилювання. Її звичайний спосіб життя був порушений. У зв?язку з пошкодженням свого майна, вимушеними змінами в організації свого життя, спрямованими на подолання наслідків дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини відповідача, у позивача 1 виникли душевні страждання, занепокоєння, моральне напруження, крім того, все це потребувало від неї додаткового часу для захисту своїх інтересів, що призвело до порушення нормальних життєвих зв?язків. Пошкодження майна у результаті протиправних дій відповідача призвело до душевних страждань, пов?язаних із необхідністю вчинення відповідних дій, спрямованих на відновлення своїх порушених прав, а протиправна поведінка відповідача, яка полягала у грубому порушенні правил дорожнього руху, призвела до моральних та душевних переживань у [PERSON] . Крім того, не зважаючи на встановлення вини відповідача у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, спричинена ним майнова шкода добровільно відшкодована не була, що викликало у позивача 1 негативні емоції та моральні переживання. Внаслідок протиправних дій [PERSON] ([PERSON]), [PERSON] зазнав моральної шкоди, оскільки будучи водієм автомобіля «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150» р.н. [NUMBER] , [PERSON] був пристебнутий паском безпеки, однак при зіткненні спрацювала подушка безпеки, яка ушкодила обличчя. Лівою половиною тулуба він вдарився до частин салону автомобіля. Позивач 2 відмічав короткочасне потьмарення свідомості, нудоту, позиви до блювання. На місці події він був оглянутий лікарем бригади швидкої медичної допомоги, який провів обробку саден. За медичною допомогою самостійно звернувся 31 травня 2023 року в КНП «Тернопільська обласна клінічна психоневрологічна лікарня» ТОР, де було проведено КТ голови. Після дорожньо-транспортної пригоди відчував біль в обличчі, в поперековій ділянці зліва. У [PERSON] при судово-медичній експертизі були виявлені чисельні садна лобової ділянки голови зліва та лівої надбрівної ділянки, синці нижньої повіки правого ока, нижньої повіки лівого ока, що частково поширювалися на виличну ділянку, синці і садна носа, чисельні садна лівої щічної ділянки, садно шкіри верхньої губи справа, що поширювалися на червону кайму, крововиливи у слизову оболонку верхньої губи справа і нижньої губи зліва, садна підборіддя зліва, підщелепової ділянки зліва, синці лівої кисті, лівого стегна, лівої гомілки. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи N?258 від 06 квітня 2023 року виявлені у [PERSON] тілесні ушкодження, кожне окремо чи разом, за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень (п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» - МОЗ України, Київ, 1995). Дана дорожньо-транспортна пригода викликала у [PERSON] сильний психологічний стрес, тривогу, значне погіршення сну та посилення дратівливості. Внаслідок протиправних дій відповідача, які виразилися в грубому порушені Правил дорожнього Руху, позивач [PERSON] відчував сильні душевні хвилювання та моральні страждання. Психотравмуючий вплив дорожньо-транспортної пригоди, що супроводжувався ушкодженням здоров?я, викликало у позивача [PERSON] психологічну травму, що, як наслідок, залишає після себе відчутні ознаки у формі психічних змін і психоневротичних розладів, адже результатом участі в небезпечній ситуації, якою є дорожньо-транспортна пригода, стає зазвичай емоційна, психологічна та психічна травма. Після вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди при керуванні транспортними засобами [PERSON] відчуває психологічний дискомфорт та переживання, у зв?язку з можливістю порушення іншими учасниками правил дорожнього руху і повторення небезпечної ситуації. Необхідність звернення до лікарів внаслідок дорожньо-транспортної пригоди призвела до незручностей в його житті, порушило звичні стосунки. Спричинення тілесних ушкоджень, фізичний біль, необхідність звернення до лікарів, психічні переживання за своє життя та здоров?я, у своїй сукупності зумовило втрату душевного спокою, нормальних життєвих зав?язків і потребувало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Все це разом призвело до зниження працездатності та моральних страждань, що знову-таки поглиблює негативні переживання внаслідок порушення соціальної та особистої адаптації. У зв`язку з переліченими обставинами, у позивачів було порушено їх нормальний, до цього звичний спосіб життя, що в подальшому викликало у них негативні переживання внаслідок порушення соціальної та особистої адаптації. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до частини 1 статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до пункту 2 та 4 частини 2 статті 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів та у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до пункту 2 ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 280 Цивільного кодексу України якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до частини 1 статті 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Із врахуванням душевних страждань позивачів [PERSON] та [PERSON] їх переживань та порушення звичного способу життя спричиненого протиправною поведінкою відповідача [PERSON] ( [PERSON] ) слід стягнути з [PERSON] ([PERSON]) в користь [PERSON] та [PERSON] , по 50 000,00 грн моральної шкоди спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позивачі [PERSON] , [PERSON] просять стягнути з відповідача [PERSON] ( [PERSON] ) в їх користь судові витрати, понесені позивачами, пов`язані з розглядом справи - на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн., сплачений судовий збір в розмірі 10448,92 грн., судові витрати пов`язані з проведенням транспортно- товарознавчої експертизи в розмірі 6500 грн., витрати пов`язані із перекладом документів в розмірі 31200 грн. Згідно договору про надання професійної правничої допомоги від 03.04.2024 року адвокат Чубенко Н.М. надавала правову допомогу [PERSON] . Згідно договору про надання професійної правничої допомоги від 28.10.2024 року адвокат Чубенко Н.М. надавала правову допомогу [PERSON] . Згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 536 Чубенко Н.М. має право на заняття адвокатською діяльністю. Згідно додатку №1 про надання професійної правничої допомоги від 03.04.2024 року в межах надання правової допомоги [PERSON] , визначеної договором сторони погодили перелік, вартість та об`єм робіт на суму 10000 грн. Згідно акту -прийому передачі наданих послуг за договором про надання професійної правничої допомоги від 03.04.2024 року послуги надані клієнту [PERSON] в повному обсязі вартість послуг становить 10000 грн. Згідно платіжної інструкції від 28.11.2025 року [PERSON] оплатила послуги професійної правничої допомоги адвоката Чубенко Н.М. в сумі 10000 грн. Згідно додатку №1 про надання професійної правничої допомоги від 28.10.2024 року в межах надання правової допомоги [PERSON] визначеної договором сторони погодили перелік, вартість та об`єм робіт на суму 10000 грн. Згідно акту -прийому передачі наданих послуг за договором про надання професійної правничої допомоги від 28.10.2024 року послуги надані клієнту [PERSON] в повному обсязі вартість послуг становить 10000 грн. Згідно платіжної інструкції від 27.11.2025 року [PERSON] оплатив послуги професійної правничої допомоги адвоката Чубенко Н.М. в сумі 10000 грн. Відповідно до ч.ч.4, 5 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Додаткова постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року у справі №915/517/21 містить висновок, що «відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Отже, визначаючи розмір суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з нормами статті 30 Закону України «про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Подібні правові позиції викладено у постанові Верховного Суду від 01.12.2021 у справі № 910/14598/20 та додатковій постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18». Позивачем до позовної заяви в підтвердження понесених витрат на правничу допомогу додано наступні документи: договір від 03.04.2024 про надання правничої допомоги, договір від 28.10.2024 про надання правничої допомоги, акти приймання-передачі наданих послуг від 27.11.2025, Додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги від 03.04.2024, Додаток № 1 до договору про надання правничої допомоги від 28.10.2024, платіжні інструкції від 28.11.2025 року, 27.11.2025 року, детальний опис наданих послуг від 27.11.2025 року. Враховуючи відсутність клопотань іншої сторони стосовно зменшення розміру витрат на правничу допомогу, суд визнає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачів -витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 гривень. За таких обставин, суд вважає, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів судові витрати пов`язані з проведенням транспортно- товарознавчої експертизи в розмірі 6500 грн. та 10448, 92 грн. сплаченого судового збору. Крім того позивачі просять стягнути з відповідача [PERSON] ( [PERSON] ) в їх користь судові витрати, пов`язані із залученням перекладача в розмірі 31200 грн. Згідно рахунок-фактури №73436 від 12.03.2025 року письмовий переклад судових документів замовлення від 10.03.2025 року вартість якого становить 1925 грн. Згідно рахунок-фактури №75705 від 26.03.2025 року письмовий переклад судових документів та засвідчення перекладів вартість яких становить 6150 грн. Таким чином суд враховує рахунок фактури №73436 від 12.03.2025 року письмовий переклад судових документів замовлення від 10.03.2025 року вартість якого становить 1925 грн., рахунок фактури №75705 від 26.03.2025 року письмовий переклад судових документів та засвідчення перекладів вартість яких становить 6150 грн. вважає необхідним стягнути 8075 грн. - судових витрат, пов`язаних із перекладом документів.

Outcome: approved