Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Представник позивачки звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи це тим, що [INFO] в м. Олександрії Кіровоградської області помер батько позивачки [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки площею 6,2545 га, кадастровий номер № 3524983700:02:000:2126 наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Петрівської селищної територіальної громади Олександрійського району Кіровоградської області (колишньої Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області). Крім позивачки після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом першої черги є старша рідна сестра, відповідачка по справі [PERSON] , [INFO] , яка спадщину у встановлений законодавством строк не прийняла, на неї не претендує. У зв`язку погіршенням стану здоров`я, а також з міркувань безпеки, влітку 2022 року [PERSON] перевезла батька з м. Костянтинівки Донецької області на постійне місце проживання до м. Олександрії Кіровоградської області, до себе додому, де він проживав разом з нею до дня своєї смерті. Заявниця здійснювала за ним догляд, піклування, лікування, поховання тощо. Проте, на день смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Спадкова справа після смерті [PERSON] № 321/2024 була заведена 01.08.2024 на підставі претензії кредитора АТ КБ «ПриватБанк» державним нотаріусом Третьої Краматорської державної нотаріальної контори Донецької області Полянських В.В. Звернувшись 08.11.2024 року до Третьої Краматорської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, листом нотаріуса від 12.11.2024 позивачці було відмовлено у отриманні свідоцтва про право на спадщину після смерті батька в зв`язку з пропуском 6 місячного строку для прийняття спадщини, а також відсутністю довідки про реєстрацію з померлим за однією адресою на день смерті за основним місцем реєстрації. [PERSON] не зверталась до нотаріуса в 6 ти місячний термін з дня смерті батька, оскільки вважала що в силу ч.3 ст.1268 ЦК України прийняла спадщину. В зв`язку з вище викладеним [PERSON] була вимушена звернутись до суду. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.02.2025, справа № 398/6566/24, яке набрало законної сили 27.03.2025, встановлено факт постійного проживання позивачки разом зі своїм батьком [PERSON] на день його смерті [INFO] . В травні 2025 року звернувшись до державного нотаріуса Третьої Краматорської державної нотаріальної контори з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, та надавши документи на підтвердження факту прийняття спадщини, нотаріусом в ході перевірки документів було встановлено неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 340/02-31 від 09.08.2025 року. Підставою для відмови державним нотаріусом зазначено неможливість встановити коло осіб, що були зареєстровані зі спадкодавцем на день смерті та могли фактично прийняти спадщину, але не звертались до нотаріальної контори. Нотаріусом 30.05.2025 було зроблено запит до КП «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» для отримання довідки про реєстрацію [PERSON] на день його смерті, та кола осіб які можливо були з ним зареєстровані. Проте, 02.06.2025 нотаріусом була отримана відповідь про відсутність інформаційної бази по приватному сектору та не можливості надати запитувану інформацію. Надати державному нотаріусу довідку про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , станом на [INFO] (день смерті батька) сама [PERSON] також з об`єктивних причин, через наближеність бойових дій, не може. Відсутність вищевказаної довідки перешкоджає і унеможливлює позивачці реалізувати свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Зважаючи на те, що позивачка є спадкоємцем за законом 1-ї черги, спадщина прийнята у встановленому порядку, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, остання змушена звернутись для захисту своїх прав до суду. Представник позивачки у підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без сторони позивача, позовні вимоги підтримав. Відповідачка у підготовче судове засідання теж не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечила проти їх задоволення. Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 04.11.2025 вирішено розглядати справу у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву терміном 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. На виконання вимог ст.178 ЦПК України відповідач у встановлений судом строк відзив не надав. Враховуючи те, що сторона позивачапозовні вимоги підтримує, а відповідачка позовні вимоги визнає, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, за наявними матеріалами, в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши документи справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] в м. Олександрії Кіровоградської області помер батько позивачки [PERSON] , [INFO] , про що Олександрійським відділом ДРАЦС видано свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 31.08.2023 року. Позивачка [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , що підтверджується її свідоцтвом про народження, де зазначений батько [PERSON] , та її свідоцтвами про шлюби, в результаті чого вона змінювала прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] », а потім з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається з земельної ділянки площею 6,2545 га, кадастровий номер № 3524983700:02:000:2126 наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Петрівської селищної територіальної громади Олександрійського району Кіровоградської області (колишньої Новостародубської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області). Дана земельна ділянка отримана [PERSON] , в порядку спадкування після смерті його матері [PERSON] , і належить йому на праві особистої приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.03.2012, виданого державним нотаріусом Петрівської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області. Право власності [PERSON] на земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 04.08.2021, реєстраційний № 43326026, орган що здійснив реєстрацію Приютівська селищна рада Олександрійського району Кіровоградської області. Заповітів [PERSON] не складав Крім позивачки після смерті [PERSON] спадкоємцем за законом першої черги є старша рідна сестра, відповідачка по справі [PERSON] , [INFO] , яка спадщину у встановлений законодавством строк не прийняла, на неї не претендує. Влітку 2022 року [PERSON] перевезла батька з м. Костянтинівки Донецької області на постійне місце проживання до м. Олександрії Кіровоградської області, до себе додому, де він проживав разом з нею до дня своєї смерті. Заявниця здійснювала за ним догляд, піклування, лікування, поховання тощо. Факт того, що [PERSON] з липня 2022 року по день смерті проживав за адресою: [ADDRESS] підтверджується актом-розпорядженням КП «Житлогосп» № 553 від 06.11.2024. Також [PERSON] було взято на облік як внутрішньо переміщену особу, що підтверджується довідкою від 20.07.2022 № 3505-5001893578, де зазначена ця адреса як фактичне місце проживання/перебування. Проте, на день смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Спадкова справа після смерті [PERSON] № 321/2024 була заведена 01.08.2024 року на підставі претензії кредитора АТ КБ «ПриватБанк» державним нотаріусом Третьої Краматорської державної нотаріальної контори Донецької області Полянських В.В. Звернувшись 08.11.2024 року до Третьої Краматорської державної нотаріальної контори з метою оформлення спадщини, листом нотаріуса від 12.11.2024 року позивачці було відмовлено у отриманні свідоцтва про право на спадщину після смерті батька в зв`язку з пропуском 6 місячного строку для прийняття спадщини, а також відсутністю довідки про реєстрацію з померлим за однією адресою на день смерті за основним місцем реєстрації. [PERSON] не зверталась до нотаріуса в 6 ти місячний термін з дня смерті батька, оскільки вважала що в силу ч. 3 ст.1268 ЦК України прийняла спадщину. В зв`язку з вище викладеним [PERSON] була вимушена звернутись до суду. Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19.02.2025, справа № 398/6566/24, яке набрало законної сили 27.03.2025, встановлено факт постійного проживання позивачки разом зі своїм батьком [PERSON] на день його смерті [INFO] . Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, в силу ч.3 ст.1268 ЦК України [PERSON] прийняла спадщину після батька [PERSON] за законом. В травні 2025 року звернувшись до державного нотаріуса Третьої Краматорської державної нотаріальної контори з метою оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, та надавши документи на підтвердження факту прийняття спадщини, нотаріусом в ході перевірки документів було встановлено неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 340/02-31 від 09.08.2025 року. Підставою для відмови державним нотаріусом зазначено неможливість встановити коло осіб, що були зареєстровані зі спадкодавцем на день смерті та могли фактично прийняти спадщину, але не звертались до нотаріальної контори. Нотаріусом 30.05.2025 було зроблено запит до КП «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» для отримання довідки про реєстрацію [PERSON] на день його смерті, та кола осіб які можливо були з ним зареєстровані. Проте, 02.06.2025 нотаріусом була отримана відповідь про відсутність інформаційної бази по приватному сектору та не можливості надати запитувану інформацію. Надати державному нотаріусу довідку про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] , станом на [INFO] (день смерті батька) сама [PERSON] також з об`єктивних причин, через наближеність бойових дій, не може. Відсутність вищевказаної довідки перешкоджає і унеможливлює позивачці реалізувати свої спадкові права та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 цього ж Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право а спадщину на нерухоме майно. Згідно із ст.49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: зокрема, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Як передбачено п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Оскільки в даній справі перешкодою є відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, обраний позивачем спосіб захисту є належним. Даний правовий висновок викладений в постанові ВС КЦС від 22.09.2021 року (справа № 227/3750/19). Право власності відповідно до ст.328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно ч.2 ст.73 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Згідно ч.1 ст.374 ЦК України суб`єктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Згідно з статтею 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved