Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 05.01.2021 року вони перебували в шлюбі, за час якого, а саме [INFO] в них народився син [PERSON] . Однак, рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 04.07.2024 року, ухваленим у справі № 347/866/24, вказаний шлюб розірвано. Вказаний син проживає разом з позивачкою. Позивачка також вказує, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання вказаного сина не надає, хоча останній потребує такої допомоги від свого батька, оскільки сина потрібно забезпечити належним харчування, одягом, засобами гігієни, організацією дозвілля, що потребує значних витрат. Крім того, в зазначеної дитини є підозра на розлад аутичного спектру, розлад розвитку мовлення з порушенням комунікативної функції, а тому дитина потребує корекційних занять. Домовитись з відповідачем про надання такої допомоги у добровільному порядку позивачка не може. Відповідач працездатний, отримує достатній дохід, однак, офіційно не працевлаштований, його стан здоров`я дозволяє працювати. Тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки усіх видів заробітку щомісячно на утримання вказаного сина сторін до досягнення останнім повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить розглянути справу без її участі, вказавши, що підтримує позовні вимоги (а. с. 3). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи належно повідомлявся за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Причин своїх неявок відповідач суду не повідомив, не звернувся із заявою про розгляд справи у його відсутності та не подав відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Тому відповідно до положень ч.4 ст.223 та ч.1 ст.280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не вказала, що заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання сторін (їх представників) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, та, оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків. Відповідно до даних свідоцтва про шлюб серії « [NUMBER] виданого 05.01.2021 року Коломийським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), сторони одружилися того дня. Шлюб зареєстровано вказаним органом ДРАЦС (актовий запис № 1 від 05.01.2021 року (а. с. 7)). Згідно з даними свідоцтва про народження серії « [NUMBER] (актовий запис № 115 від 22.05.2021 року), виданого 22.05.2021 року Коломийським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), [INFO] у сторін народився син [PERSON] (а. с. 8). Відповідно до даних витягів з Реєстру територіальної громади № 2025.012513672 та № 2025/012514896 від 29.08.2025 року місце проживання позивачки та вказаної дитини зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а. с. 5, 9). Згідно з даними документу під назвою "Огляд психіатра (первинний)" у вказаної дитини сторін існує підозра на розлад аутичного спектру, розлад розвитку мовлення з порушенням комунікативної функції, а тому ця дитина потребує корекційних занять (а. с. 10). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення дітьми повноліття. Частина 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 182 вказаного Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. На підставі наведеного, враховуючи вік сина сторін, стан його здоров`я, в тому числі висновки, які вказані за наслідками вище вказаного огляду психіатра, враховуючи пов`язані з цим витрати на харчування, лікування, забезпечення найбільш необхідними речами, фізичного та духовного розвитку цієї дитини, суд вважає за можливе та доцільне визначити аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки такий розмір відповідатиме вимогам розумності і справедливості. Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір, від сплати якого звільнена позивачка. На підставі наведеного, ст.ст.180-182,184,191 СК України,

Outcome: approved