Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30.09.2025 року провадження в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Мегаінвест Сервіс» (далі - позивач, ТОВ «Мегаінвест Сервіс») до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON] ) про стягнення 14 622,64 грн. штрафу за кредитним договором - закрито. У іншій частині позову ТОВ «Мегаінвест Сервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено. 06.10.2025 року представник відповідача звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення з позивачів на користь відповідача судових витрат у розмірі 145 913,28 грн., посилаючись на те, що [PERSON] у першій заяві по суті справи - відзив на позов від 20.11.2023 року вказала, що вона планує понести судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом даної справи в суді першої інстанції, орієнтовно в розмірі 200 000,00 грн. Також, відповідач зазначила, що у відповідності до ст. 141 ЦПК України докази, які підтверджують витрати на професійну правничу допомогу, будуть подані відповідачем до суду до завершення судових дебатів або протягом п`яти днів з моменту винесення судового рішення. На виконання вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України надає докази таких витрат, а саме копії: договору про надання правової допомоги № 1733-968 від 21.07.2020 року укладеного між АО «Ілляшев та Партнери» та [PERSON] ; рахунку № [NUMBER] від 13.12.2023 року; акту виконаних робіт № 104 від 05.03.2024 року; рахунку № 43672 від 15.11.2024 року; акту виконаних робіт № 547 від 19.12.2024 року; рахунку № 44383 від 14.03.2025 року; акту виконаних робіт № 189 від 16.06.2025 року; рахунку № 44733 від 20.05.2025 року; акту виконаних робіт № 190 від 16.06.2025 року; рахунку № 45248 від 14.08.2025 року; рахунку № 45479 від 30.09.2025 року; акту виконаних робіт № 329 від 30.09.2025 року; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю адвокатів Боровець А.М., Денисенка О.М. та Середи О.В. Згідно з Договором № 1733-968 від 21.07.2020 року та Умовами надання послуг АО «Ілляшев та Партнери» було підписано акти виконаних робіт: № 104 від 05.03.2024 року на 60 828,96 грн.; № 547 від 19.12.2024 року на 137 752,18 грн, № 189 від 16.06.2025 року на 46 116,72 грн., № 190 від 16.06.2025 року на 22 828,34 грн, № 329 від 30.09.2025 року на 30 962,75 грн, у відповідності до яких Юридична фірма надала Клієнту юридичні послуги відповідно до Договору № 1733-968 від 21.07.2020 року. Згідно вищевказаних актів виконаних робіт № 547 19.12.2024 року, № 189 від 16.06.2025 року та № 190 від 16.06.2025 року, [PERSON] були надані юридичні послуги не лише в рамках даної справи № 757/57804/21, а іншим справам, в яких представництво інтересів Замовника здійснювало АО «Ілляшев та Партнери». Таким чином, не всі роботи, прийняті [PERSON] цими актами відносяться до даної справи, а саме: 1. відповідно до деталізацій до рахунку № [NUMBER] від 15.11.2024 року, на підставі якого був підписаний акт виконаних робіт № 547 від 19.12.2024 року, у справі № 757/57804/21 були надані юридичні послуги наступної вартості: адвокат Денисенко О.М. - 1,3 год. (273 євро) та час на дорогу 1,6 год. (168 євро) = 441 євро; адвокат Середа О.В. - 1,4 год. (168 євро) та час на дорогу 1,0 год. (60 євро) = 228 євро; адвокат Боровець А.М. - 1,4 год. (210 євро) та час на дорогу 0,7 год. (52,50 євро) = 262,50 євро. Всього: 441 + 228 + 262,50 - 20 % знижки = 745,20 євро, що за курсом НБУ 15.11.2024 року 1 евро = 43,4677 грн. дорівнює 32 392,13 грн. 2. відповідно до деталізацій до рахунку № 44383 від 14.03.2025 року, на підставі якого був підписаний акт виконаних робіт №189 від 16.06.2025 року, у справі № 757/57804/21 були надані юридичні послуги наступної вартості: адвокат Денисенко О.М. - 0,6 год. (126 євро) та час на дорогу 0,8 год. (84 євро) = 210 евро. Всього: 210,00 - 20 % знижки = 168,00 євро, що за курсом НБУ на 14.03.2025 р евро = 45,0007 грн. дорівнює 7 560,12 грн. 3. відповідності до деталізацій до рахунку № [NUMBER] від 20.05.2025 року, на підставі якого був підписаний акт виконаних робіт № 190 від 16.06.2025 року, у справі № 757/57804/21 були надані юридичні послуги наступної вартості: адвокат Денисенко О.М. - 1,4 год. (294 евро) та час на дорогу 0,8 год. (84 евро) = 378 євро. Всього: 378,00 - 20 % знижки = 302,40 євро, що за курсом НБУ на 20.05.2025 року євро = 46,8562 грн. дорівнює 14 169,32 грн. Виходячи з наведеного загальна сума судових витрат на правову професійну допомогу у справі № 757/57804/21 становить 145 913,28 грн (60 828,96+32 392,13+7 560,12+14 169,32+30 962,75). 13.10.2025 року від представника позивача ТОВ «Мегаінвест Сервіс» - Третьякової Н.Ю. до суду надійшло заперечення проти заяви про ухвалення додаткового рішення, у якому просила відмовити у задоволенні заяви. Зазначала, що із актів №№ 104, 547 вбачається, що [PERSON] надані наступні послуги: консультативні послуги правового характеру з питань українського законодавства відповідно до Договору №1733-968. При цьому, акт не містить детального опису наданих послуг та розрахунку їх вартості; Акти не містять в собі зазначення відносно того, що вони мають відношення до будь-якого рахунку, долученого до справи. Рахунок № [NUMBER] не містить інформації про направлення такого рахунку на адресу [PERSON] , отриманням останньою такого рахунку та вчинення дій, спрямованих на оплату такого рахунку, та мав бути сплачений [PERSON] до кінця 2023 року, рахунок № [NUMBER] мав бути сплачений [PERSON] до грудня 2024 року. Проте, доказів понесених фактичних витрат матеріали справи не містять. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу , а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Згідно ч. 3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Представник відповідача у судове засідання не з`явився; про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій просив заяву задовольнити. Представник позивача у судове засідання не з`явився; про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На підставі ч. 4 ст. 270 ЦПК України суд вирішив розглядати заяву за відсутності учасників справи. Дослідивши заяву представника відповідача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат у справі, перевіривши зміст судового рішення та матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Згідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Судом встановлено, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 30.09.2025 року провадження в частині позовних вимог ТОВ «Мегаінвест Сервіс» до [PERSON] про стягнення 14 622,64 грн. штрафу за кредитним договором - закрито. У іншій частині позову ТОВ «Мегаінвест Сервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено. Разом з тим, під час ухвалення рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесену відповідачем, оскільки [PERSON] у відзиві на позов від 20.11.2023 року зазначила, що у відповідності до ст. 141 ЦПК України докази, які підтверджують витрати на професійну правничу допомогу, будуть подані відповідачем до суду до завершення судових дебатів або протягом п`яти днів з моменту винесення судового рішення. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно ст. 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому ст. 270 цього Кодексу. Як визначено у ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. У постанові Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 648/1102/19 міститься висновок, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідачем надано: договір про надання правової допомоги № 1733-968 від 21.07.2020 року укладеного між АО «Ілляшев та Партнери» та [PERSON] ; Умовами надання послуг АО «Ілляшев та Партнери»; акти виконаних робіт: № 547 від 19.12.2024 року на 137 752,18 грн, № 189 від 16.06.2025 року на 46 116,72 грн., № 190 від 16.06.2025 року на 22 828,34 грн, у відповідності до яких Юридична фірма надала Клієнту юридичні послуги відповідно до Договору № 1733-968 від 21.07.2020 року. Відповідно до ч.ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19) зауважувала, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Представник відповідача подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, у якому зокрема зазначав, що заявлений розмір витрат на правову допомогу є безпідставно завищений. Суд, ураховуючи обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності цих витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також, ураховуючи заперечення іншої сторони щодо обґрунтованості розміру зазначених витрат, приходить до висновку про необхідність зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з позивача на користь відповідача 20 000,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial