Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпра з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 09.10.2024 між ТОВ "АВЕНТУС УКРАЇНА" та [PERSON] було укладено договір №8368991 про надання споживчого кредиту, шляхом обміну електронним повідомленням та прийняттям умов, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 ЗУ «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1.2-1.4 Договору сума кредиту становить 25 000, 00 грн. Кредит надається строком на 360 днів за умов виконання позичальником графіку платежів. Дата остаточного повернення кредиту 08.12.2024 року. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] . Згідно п. 4.4 Договору позичальник зобов`язується у встановлений договором строк повернути кредит, сплатити проценти, штраф та пені. У подальшому між сторонами було укладено Додатково угоду та збільшено розмір кредиту до 30 000,00 грн. Позикодавець на виконання умов Договору кредиту надав позичальнику грошові кошти в сумі 30 000,00 грн шляхом перерахування на платіжну картку, номер котрої наданий позичальником та мститься в реквізитах договору, що підтверджується довідкою відповідної фінансової компанії про перерахування грошових коштів. В свою чергу позичальник свої зобов`язань за кредитним договором не виконав, в зв`язку з чим в останньої мається заборгованість за договором №8368991 від 09.10.2024 року в розмірі 66 000,00 грн, яка складається з : - заборгованості за кредитом 30 000,00 грн, заборгованості по відсоткам 36 000,00 грн. Ухвалою суду від 30.07.2025 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Представник позивача у судове засідання не з`явився, натомість у позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи у відсутність представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у встановлений судом строк не скористався правом на подання відзиву на позов чи зустрічного позову, будь яких заяв/клопотань до суду від нього не надходило. При таких обставинах, враховуючи позицію представника позивача, судом проведено заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 09.12.2024 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] укладено Договір №8368991 про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого сума кредиту становить 25 000,00 грн, строк 360 днів. Кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти [NUMBER] , стандартна процентна ставка - 1.00 % в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4. договору (п. 1.5.1); знижена процентна ставка - 0,75% в день (п. 1.5.2). Сторонами також підписано паспорта споживчого кредиту, який містить інформацію, яка надається споживачу щодо умов кредитування до укладення договору про споживчий кредит. У подальшому, 17.10.2024 року між сторонами була укладена Додаткова угода до Договору № 8368991 від 09.10.2024 року, згідно умов якої розмір кредиту було збільшено з 25 000,00 грн до 30 000,00 грн. До укладення додаткової угоди було підписано паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладання додаткової угоди щодо збільшення суми кредиту до договору №8368991 про надання споживчого кредиту від 09.10.2024 року. Відповідно до листа ТОВ «ФК «КОНТРАКТОВИЙ ДІМ» від 19.05.2025 року, грошові кошти в розмірі 25 000,00 грн 09.10.2024 року успішно були перераховані на картку № [NUMBER] . Відповідно до листа ТОВ «ПЕЙТЕК» від 14.05.2025 року, грошові кошти в розмірі 5 000,00 грн. 17.10.2024 року успішно були перераховані на картку № [NUMBER] . Згідно з картки обліку Договору (розрахунку заборгованості) № 8368991 від 09.10.2024 року, загальна заборгованість [PERSON] становить 66 000,00 грн., з яких: заборгованість за кредитом 30 000 грн 00 коп., заборгованість по відсотках 36 000 грн. 00 коп. Позивачем здійснювалося направлення досудової вимоги відповідачу про його заборгованість за тілом кредиту 30 000,00 грн та процентами 36 000,00 грн. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно норм статей 628, 638 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Що ж до форми договору, то положеннями статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору невстановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася . Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. У відповідності до положень ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст. ст. 1046-1053 ЦК України), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 3 ст. 1054 ЦК України, особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору, що передбачено ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ч. 1 ст. 1050 ЦК України). Окрім того, спірні правовідносини регулюються нормами Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну комерцію». Так, відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Згідно з ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Положеннями ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. З огляду на те, що відповідач прострочив погашення поточних платежів за договором та не повернув отримані кредитні кошти, не виконавши взятих за договором зобов`язань, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту № 8368991 від 09.10.2024 року у загальному розмірі 66 000,00 грн, а отже позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» підлягають задоволенню. Вирішуючи заяву представника позивача про розподіл судових витрат, суд дійшов таких висновків. Відповідно до частин 1-3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Частиною 1статті 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.1 ст. 140 ЦПК України особа, яка надала доказ на вимогу суду, має право вимагати виплати грошової компенсації своїх витрат, пов`язаних із наданням такого доказу. Розмір грошової компенсації визначає суд на підставі поданих такою особою доказів здійснення відповідних витрат. Позивач просив стягнути з відповідача витрати пов`язані з розглядом справи, зокрема витрати з відправлення досудових вимог (повідомлень) претензій боржнику у розмірі 105 грн. за одну вимогу. Між позивачем ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та адвокатським об`єднанням «Правовий курс» укладено договір про надання правничої допомоги, що підтверджується копією договору №0705-25 від 07.05.2025 року та додатковою угодою №2 до Договору про надання правничої допомоги №0705-25 від 07.05.2025 року. Відповідно до п. 1 додаткової угоди сторони дійшли взаємної згоди доповнити Пункт 3.1 Договору Підпунктом 3.1.2. та викласти його в наступній редакції: «3.1.2. додатково до винагород, визначеної підпунктом 3.1.1 пункту 3.1. договору, клієнт щомісячно, зі сплатою винагороди, відшкодовує об`єднанню витрати з відправлення досудових вимог (повідомлень) претензій боржнику у розмірі 105 грн за одну вимогу. Відшкодування здійснюється за результатами відправлених вимог на підставі підтверджуючих документів, наданих об`єднанням. На підтвердження розміру таких витрат, представник позивача надав договір про надання правничої допомоги №0705-25 від 07.05.2025, додаткову угоду до вказаного договору та список згрупованих поштових відправлень, зокрема відповідачу [PERSON] . Враховуючи наведені обставини, долучені докази суд вважає, що розмір судових витрат з відправлення досудових вимог у розмірі 105 грн підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь позивача також підлягає судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved