Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Заявник звернулася з вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що 24 червня 2012 [PERSON] познайомились із [PERSON] , з яким вона зустрічалася більше одного року. Починаючи із 30 серпня 2013 року і до 10 грудня 2023 року заявник та [PERSON] почали проживати однією сім`єю у фактичних шлюбних відносинах, вести спільне господарство, купували меблі, побутову техніку та інші предмети домашнього побуту, несли спільні витрати по оплаті коштів за оренду квартири та оплаті житлово-комунальних послуг, займалися благоустроєм квартири, де проживали. У 2013 році у заявника почались проблеми із здоров`ям, а у 2014 році вона отримала інвалідність безстроково. У зв`язку із цим [PERSON] не мала можливості повноцінно працювати, тому перебувала на систематичному утриманні свого чоловіка. З початком військової агресії росії проти України [PERSON] було призвано до [INFO] на військову службу в Збройні Сили України. З того часу [PERSON] проходив службу у військовій частині [NUMBER] , безпосередньо перебував в зоні ведення бойових дій, де брав участь у військових діях по захисту незалежності суверенітету та територіальної цілісності України, що підтверджується довідкою №1150 05.10.2024р. Після призову на військову службу військовослужбовець [PERSON] передав свою карту на виплату заробітної плати [PERSON] , і всіма коштами розпоряджалась заявниця, цей факт може підтвердити син [PERSON] від першого шлюбу, так як вона завжди передавала йому кошти для його потреб. Крім цього [PERSON] надав заявнику нотаріальне доручення, чим підтвердив, що він довіряє заявнику представляти його інтереси та вільно розпоряджатись його коштами на власний розсуд. 06.03.2023р. під час виконання бойового завдання [PERSON] отримав мінно-вибухову травму, після чого він був направлений на лікування в м.Івано-Франківськ, де заявник постійно перебувала з ним та надавала йому всю необхідну допомогу в період лікування та реабілітації. 29.11.2023 року [PERSON] отримав поранення та був госпіталізований до КНП «Міської клінічної лікарні №16» Дніпровської міської ради, філія №3 м.Дніпро Дніпропетровська область, де перебував на стаціонарному лікуванні 12 діб. Після отримання сповіщення про поранення чоловіка заявник поїхала до нього, де перебувала з ним до смерті. [INFO] [PERSON] помер. По приїзду до м. Івано-Франківська [PERSON] займалася похованням свого чоловіка. Після загибелі [PERSON] заявник звернулася з письмовими заявами до військової частини, де служив військовослужбовець, а також до МОУ для отримання соціального захисту та передбаченої допомоги, за наслідками чого їй довелося доводити факт спільного проживання із ним через суд. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківського області від 30.05.2024 р. було встановлено факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] [INFO] , в період з 30.08.2013 р. по [INFO] Коли [PERSON] знову звернулася із заявою про отримання одноразової, грошової допомоги, витягом з протоколу засідання комісії Міністерства оборони Українц розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги компенсаційних сум від 07.02.2025 р. №12/д їй надали відповідь, що згідно редакції ст.1ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів сім`ї» чинній дату смерті військовослужбовця право на призначення та отримання, одноразової грошової допомоги мають: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). З огляду на викладене документи [PERSON] повернули на доопрацювання. Вище вказані обставини стали приводом для звернення до суду для встановлення факту перебування на утриманні у [PERSON] , який для заявника має юридичне значення. Оскільки необхідне для підтвердження наявності у неї цього статусу. Встановлення факту надасть їй змогу в подальшому реалізовувати відповідні соціально-економічні права, що пов`язані із відповідним статусом і вирішувати ряд питань побутового характеру, зокрема: отримувати відповідні соціальні виплати, пенсійні виплати, пільги, субсидії, допомогу від держави, тощо. Разом із тим, встановлення у даній справі такого факту не пов`язується із вирішенням спору на право. Враховуючи наведене просить суд встановити факт перебування [PERSON] [INFO] , на утриманні військовослужбовця [PERSON] [INFO] . 06.05.2025 року представником Міністерства оборони України подано до суду письмові пояснення, з яких вбачається, що вони вважають, що обґрунтування заяви є недостатнім, належних доказів для встановлення факту проживання однією сім`єю не надано. З наданих документів не вбачається за можливе встановити факт перебування заявника на утриманні у загиблого. У заяві зазначено, що заявник була на утриманні [PERSON] , проте докази на підтвердження цього заявником не надано, окрім банківських чеків на [PERSON] (аліменти). На вищезгаданій виписці зазначено про поповнення картки. Не зазначено хто та за яких умов здійснював зазначені операції. Дана виписка не може підтвердити доводи заявника про перебування на утриманні, що полягає у систематичній грошовій допомозі. Таким чином, дана виписка до уваги братися не може, так як вона не може підтвердити або спростувати певного факту. Як зазначено у заяві заявниці: «У 2013 році у заявника почались проблеми із здоров`ям, а у 2014 році вона отримала інвалідність безстроково, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серія АВ №0228584 видана 13.02.2014 р. У зв`язку із цим [PERSON] не мала можливості повноцінно працювати, що підтверджується інформаційною довідкою ОК-5 Пенсійного фонду України реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальні відомості про застраховану особу, тому перебувала на систематичному утриманні свого чоловіка». Відповідно до довідки МСЕК АВ №022584 від 13.02.14, заявнику противопоказана важка фізична праця, роботи, зв`язані переохолодженістю, запорошеністю, загазованістю. Зазначене не унеможливлювало отриманням заявниці свого доходу. Також зазначають, що відповідно до витягу з наказу командира військової частини [NUMBER] від 21.02.24 №52, у графі, де зазначається найближчій родич загиблого, записана дружина - [PERSON] . Факт перебування фізичної особи на утриманні також має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо. Заявник мав би довести суду систематичне та повне утримання, відсутність інших джерел доходів окрім допомоги померлого, довести, що допомога годувальника була постійним основним джерелом засобів до її існування. Рішення суду у даній справі може вплинути на обов`язки наступних осіб: дружина, [PERSON] . Заявницею не було надано доказів щодо відсутності зазначених осіб, а також діти загиблого, заявницею не було надано доказів щодо відсутності зазначених осіб та на [INFO] . Зокрема, рішення суду в даній справі може вплинути на отримання заявниками та членами їх сімей, іншими заінтересованими особами, незалученими у цій справі, у майбутньому пільг, субсидій, соціальних та інших виплат, що відносяться до повноважень та обов`язків вказаних вище державних юридичних осіб. Проте, Заявниця вказаних заінтересованих осіб до участі у справі безпідставно не залучила. Таким чином, не зазначено у заяві та не наведено належних і допустимих доказів наявності взаємних прав та обов`язків у заявниці із загиблим. Оскільки належних, допустимих і достатніх доказів про проживання заявниці з загиблим однією сім`єю та на підтвердження спільного проживання, пов`язаності спільним побутом, наявності взаємних прав та обов`язків заявником не надано, відповідно, відсутні підстави для визнання такого факту доведеним. З урахуванням принципу диспозитивності процесу та засад змагальності сторін, відповідно до яких заявник зобов`язана довести обставини, на які посилається на підтвердження заяви, у зв`язку з чим слід дійти обґрунтованого висновку про недоведеність факту спільного проживання заявниці з загиблим. З огляду на вищевикладене, вважають вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. 22.05.2025 року заявницею подано до суду відповідь на письмові пояснення, з яких вбачається, що згідно усталеною практикою Верховного суду, факт перебування на утриманні може підтверджуватися свідченнями свідків, документами про спільне проживання, довідками, квитанціями, грошовими переказами. Верховним Судом неодноразово було зазначено, що навіть за відсутності офіційної реєстрації чи фінансових документів сукупність інших доказів може підтверджувати факт утримання. Заявницею зазначається, що нею зібрані та подані всі необхідні документи, які потрібні для встановлення факту перебування її на утриманні військовослужбовця. Згідно з витягу наказу командира військової частини [NUMBER] від 21.02.24 року у графі, де зазначається найближчий родич загиблого, допущена помилка, оскільки дружиною вказано мати загиблого - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Згідно довідок, які були надані до заяви зазначено, що заявниця працювала, коли у неї був стан ремісії, у період загострення заявниця працювати не могла і не може, та перебувала на утриманні у свого чоловіка, вони спільно вели господарство, разом проводили відпустки, святкування різних подій, крім цього заявниця допомагала [PERSON] , коли він був поранений, а також була присутня у госпіталі після поранення аж до смерті [PERSON] . Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності. Тому отримання заявником інших виплат не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування його на утриманні. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних джерел. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківського област 30.05.2024 р. було встановлено факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, [PERSON] та [PERSON] в період з 30.08.2011 року. Просить суд задовольнити її заяву. 04.06.2025 року ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області залучено до участі в справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Департамент соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Міністерство оборони України, про встановлення факту перебування на утриманні військовослужбовця, в якості заінтересованих осіб: [PERSON] , [PERSON] , [INFO] . 18.06.2025 року ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області залучено до участі в справі за заявою [PERSON] , заінтересовані особи: Департамент соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, Міністерство оборони України, [PERSON] , [PERSON] , [INFO] про встановлення факту перебування на утриманні військовослужбовця, в якості заінтересованої особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. 18.07.2025 року представником Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подано до суду пояснення з яких вбачається, що у заяві [PERSON] просить встановити факт її перебування на утриманні військовослужбовця [PERSON] . Видана відповідним органом довідка про те, що за його даними особа не перебувала на утриманні померлого, не виключає можливості встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні. Статтею 30 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Відповідно до п. 2 постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям" встановлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пунктах 1-1-2 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пунктах 1-1-2 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть. У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами. Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці 1 цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку. Відповідно до статті 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011- XII у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомога мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Заявник та її представник у судовому засіданні заяву підтримали, та просили суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи Департаменту соціальної політики виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради при прийнятті рішення поклалась на думку суду. Представник заінтересованої особи Міністерства оборони України в судове засідання не з`явився. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Подала заяву, в якій підтвердилає факт проживання та утримання її сином [PERSON] . Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явились. 03.07.2025 року від [PERSON] до суду надійшла заява, у якій він зазначає про те, що він є сином померлого військовослужбовця [PERSON] . Підтверджує факт проживання та утримання його батьком [PERSON] . Не заперечує проти встановлення даного факту судом. Справу просить розглядати за його відсутності. Представник заінтересованої особи [INFO] в судове засідання не з`явились. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у письмових поясненнях зазначила, що просить про розгляд справи без її участі. Вислухавши пояснення заявниці та її представника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Так в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначені [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.126, 133,135 СК України від 12.12.2023 року. З копії індивідуальної відомості про застраховану особу ПФУ вбачається, що у [PERSON] за період з 2009 року по 2016 рік відсутні відомості про доходи. Як вбачається з копії виписки із медичної карти Стаціонарного хворого №24892/13 ОКЛ, Олергологічне відділення, [PERSON] з 27.12.2013 року по 09.01.2014 року перебувала на стаціонарному лікуванні з діагнозом - Бронхіальна астма, ступінь III, середньої важкості, персистуючий перебіг, частково-контрольована, середньо-важке загострення. ЛН-ІІ ст. Емфізема легень. Перибронхіальний пневмосклероз. Алергійна риносинусопатія. Поліпоз (а.с.10). Відповідно до копії Довідки до акта огляду медико-соціальною комісією Серія АВ №0228584 від 13.02.2014 року [PERSON] , [INFO] , встановлено третю групу інвалідності з 01.02.2014 року, у зв`язку із загальним захворюванням. Із п.12 зазначеної довідки встановлено, що [PERSON] протипоказана важка фізична праця, роботи пов`язані з переохолодженням, запорошеністю, загазованістю (а.с.8). 16.07.2014 року [PERSON] видано пенсійне посвідчення по інвалідності - 3 група, загальне захворювання, довічно (а.с.8 на звороті). Із копії індивідуальної відомості про застраховану особу ПФУ вбачається, що дохід [PERSON] від ТзОВ «Галичина табак» за період з серпня 2017 року по грудень 2017 року становив 8 326,27 грн.; за період з січня 2018 року по грудень 2018 року становив 42 119,33 грн.; за період з січня 2019 року по грудень 2019 року становив 54 143,80 грн., за період з січня 2020 року по грудень 2020 року становив 62 628,79 грн.; за період з січня 2021 року по грудень 2021 року становив 80 241,16 грн.; за період з січня 2022 року по грудень 2022 року становив 86 593,86 грн.; за період з січня 2023 року по грудень 2023 року становив 91 133,08 грн.; за період з січня 2024 року по грудень 2024 року становив 106 968,61 грн.; за період січня 2025 року дохід [PERSON] становив 21 188,48 грн. (а.с.13-14). Заявницею до заяви долучено копії квитанції про сплату [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] за період з 2019 року по 2021 рік, а також долучено 1 квитанцію за 2023 рік (а.с.17-20). З копії довідки лікаря КНП МКЛ №1 МР м.Івано-Франківськ №4814 від 24.09.2022 року вбачається, що [PERSON] була направлена в лікарню з діагнозом: бронхіальна астма, важкий перебіг, астматичний статус (а.с.9). З копії довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Розкошинською Л.В. від 11.04.2023 року [PERSON] , уповноважив [PERSON] представляти його інтереси в усіх органах державної влади, з правом одержувати грошові суми, що знаходяться на рахунках. Заявницею до матеріалів справи долучено копії квитанції за 2023 рік про оплату нею металопластикових конструкцій, вхідних дверей та інших побутових речей (а.с.77-78). [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] від 14.12.2023 року (а.с.30). Як вбачається з копії лікарського свідоцтва про смерть №15 від 10.12.2023 року [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у стаціонарі КНП «МКЛ №16» ДМР м.Дніпро (а.с.29). Із копії сповіщення сім`ї №12 від 11.12.2023 року встановлено, що [PERSON] сповіщено про те, що її син, чоловік сержант в/ч [NUMBER] [PERSON] отримав поранення 29.11.2023 року під час мінометного обстрілу при виконанні бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини, внаслідок чого [INFO] помер в КНП «МКЛ №16 ДМР» №3 м.Дніпро (а.с.25). Згідно копії довідки ТВО командира військової частини [NUMBER] про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, виданої [PERSON] , вбачається, що загиблий (померлий) головний сержант [PERSON] в період з 15.04.2022 по 28.05.2022: з 09.06.2022 по 31.01.2023:3 27.02.2923 по 24.03.2023: з 28.03.2023 по 06.04.2023; з 20.07.2023 по 26.07.2023; з 08.09.2023 по 09.11.2023; з 16.11.2023 по 29.11.2023 дійсно брав (брала) безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Зазначена довідка є підставою для надання особі статусу члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України (а.с.26). Відповідно до копії витягу з Наказу Командира військової частини [NUMBER] (по строковій частині) від 21.02.2024 року №52 Головного сержанта [PERSON] , який загинув [INFO] виключено із списків військової частини [NUMBER] . Причина смерті: опік полум`ям 75% поверхні тіла, тяжка опікова хвороба, опік дихальних шляхів синдромом поліорганної недостатності, опік очей, відкрита черепно - мозкова травма, забій мозку. Смерть пов?язана із захистом Батьківщини. Вислуга років у Збройних Силах України становить 03 років 01 місяців 01 днів (календарна військова) (а.с.27). Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.05.2024 року встановлено факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в період з 30.08.2013 року до [INFO] (а.с.22-24). Як вбачається з копії витягу з протоколу засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії №3012 від "15" вересня 2024 року Травма (29.11.2023) головного сержанта [PERSON] , 1978 року народження, яка призвела до смерті, та причина смерті, так, пов`язані із захистом батьківщини (а.с.28). З копії витягу протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 07 лютого 2025 року № 12/д вбачається, що розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про повернення на доопрацювання документів для призначення одноразової грошової допомоги: [PERSON] , 1973 року народження, - яка у заяві про призначення одноразової грошової допомоги зазначила себе цивільною дружиною померлого [INFO] внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого 29.11.2023 у період дії воєнного стану, головного сержанта [PERSON] ( [INFO] ), на підставі свідоцтва про смерть [NUMBER] від 14.12.2023 та витягу ВЛК від 15.09.2024 №3012. Із зазначеного витягу вбачається, що за поданими документами неможливо встановити, чи є вона непрацездатною (особою з інвалідністю) і перебувала на утриманні загиблого. Підтверджуючих документів про право призначення пенсії у разі втрати годувальника або факт призначення даного виду пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на розгляд Комісії не надано. Рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області (справа №344/8618/24 від 30.05.2024 року), яке набрало законної сили 09.07.2024 року, про встановлення факту проживання однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу за період з 30.08.2013 року до 10.12.2023, не встановлює факт, що має юридичне значення, про перебування заявниці на утриманні [PERSON] , відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". З огляду на викладене, документи [PERSON] повернуто на доопрацювання, з метою надання документів, які підтверджують право на призначення пенсії в разі втрати годувальника або призначення пенсії за загиблого, судового рішення про встановлення факту перебування на утриманні на дату загибелі, що дають право на отримання одноразової грошової допомоги. На виконання ухвали суду від 10.09.2025 року, 17.11.2025 року з ДПС України надано інформацію про доходи, отримані від податкових агентів за період з січня 2013 року по грудень 2023 року. Із зазначеної відомості встановлено, що з червня 2022 року по грудень 2023 року [PERSON] отримував суми грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та у 2022 році отримував суми державної та соціальної матеріальної допомоги, державної допомоги, компенсацій, вартість соціальних послуг та реабілітаційної допомоги (включаючи грошові компенсації особам із інвалідністю, на дітей з інвалідністю) Так, за період 2020 року дохід [PERSON] становив 20687,81 грн., за період 2021 року дохід [PERSON] становив 68756,10,81 грн., за період 2022 року дохід [PERSON] становив 951444,98 грн., за період 2023 року дохід [PERSON] становив 812753,53 грн. (а.с.176). Постановою № 168 визначено, що сім`ям загиблих осіб (загинули (померли) внаслідок отриманого після введення воєнного стану поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини) виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000,00 грн, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами. Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ( в редакції, чинній на час призову військовослужбовця) визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби. У статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» зазначено осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, а саме: у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення). Законом України № 3515-IX від 09 грудня 2023 року, зокрема, стаття 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» викладена у новій редакції. При цьому, частиною першою статті 16-1 вказаного Закону (тут і далі - у редакції Закону України № 3515-IX від 09 грудня 2023 року) встановлено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті. Разом із тим, відповідно до частини четвертої статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Відповідно до частини першої статті 16-3 вказаного Закону одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, за відсутності особистого розпорядження призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою або заявою їх законних представників. Відповідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно із частинами першою, другою статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 30.05.2024 року встановлено факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в період з 30.08.2013 року до [INFO] (а.с.22-24). Частиною 1 статті 30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31). Згідно частини першої статті 31 цього ж Закону члени сім`ї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. В постановах Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі №592/17552/18, від 22 жовтня 2020 року у справі №210/343/19, від 22 травня 2019 року у справі №520/6518/17, від 27 червня 2018 року у справі №210/2422/16-ц, вказано, що якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то судам слід встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги слід з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів. Таким чином, для встановлення факту перебування особи на утриманні померлого необхідно враховувати, що одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів чи окреме проживання від померлого не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Враховуючи те, що [PERSON] оплачував оренду квартири, в якій він проживав разом із заявником, на протягом 2022-2023 років [PERSON] мав дохід, який у 10 разів перевищував дохід заявника, за кошти надані [PERSON] заявник, яка є особою з інвалідністю, здійснювала придбання медикаментів та будівельних матеріалів, у зв"язку з чим можна зробити висновок про те, що допомога, яка надавалася заявниці померлим [PERSON] , була для неї хоч і не єдиним, проте постійним та основним джерелом засобів до існування, а тому наявні підстави для встановлення факту перебування заявниці на його утриманні. Враховуючи вищевикладене, а також значення, яке має встановлення даних юридичних фактів для реалізації прав заявника, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт, про встановлення якого просить заявник, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, встановлення факту перебування на утриманні має для заявника юридичне значення. Відповідно до ч. 7ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved