Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

У серпні 2025 року Товариство з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» звернулося до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» страхове відшкодування в порядку регресу у сумі 32016,00 грн та судовий збір у розмірі 3028,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07.04.2024 р. між Товариством з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» та [PERSON] було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № СА/0216072, строком дії 06.04.2025 р. Даним Полісом ОСЦПВ було забезпечено транспортний засіб «OPEL ОМЕГА», д.н.з. [NUMBER] . 29 листопада 2024 року о 18:24 в м.Васильків Обухівського району Київської області по вул. Соборна,128, водій [PERSON] керував автомобілем Opel, номерний знак [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортним засосом відсторонений, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП. Крім того, 29 листопада 2024 року о 18:24 в м. Васильків Обухівського району Київської області по вул. Соборна, 128, водій [PERSON] керував автомобілем Opel, номерний знак [NUMBER] ., не врахував дорожньої обстановки, при зміні напрямку руху не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки VOLKSWAGEN Passat, д.н. [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, травмовані відсутні, чим порушив пункт 10.1 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП. Також, 29 листопада 2024 року о 18:24 в м. Василькові Обухівського району Київської області по вул. Соборна, 128, водій [PERSON] керував автомобілем Opel, номерний знак [NUMBER] ., скоїв дорожньо- транспортну пригоду, а саме здійснив зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN Passat, д.н. [NUMBER] , після чого самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги пункту 2.10-А Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене статтею 122-4 КУпАП. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON] , що підтверджується Постановою Васильківського районного суду Київської області від 29.01.2025 р. по справі №362/8255/24, відповідно до якої Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, 124 та ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та піддано адміністративному стягненню. До ТДВ «Експрес Страхування» із повідомленням про подію звернулася власник пошкодженого транспортного засобу [PERSON] . Відповідно до Експертного висновку № 2878 від 05.08.2022 р. встановлено вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу VOLKSWAGEN Passat, д.н. [NUMBER] , який становить 32 016 грн. Відповідно до умов Договору страхування ТДВ «Експрес Страхування» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі: 32 016 грн, що підтверджується страховим актом. № 4.24.01966-1 та платіжною інструкцією. Враховуючи винність Відповідача у настанні ДТП, порушення ним обов`язків, встановлених Законом № 3720-IX, а також здійснення виплати страхового відшкодування, ТДВ «Експрес Страхування» отримало право звернутися до Відповідача за компенсацією виплаченого страхового відшкодування в розмірі 32016 грн. Отже, Відповідач є відповідальним за збитки заподіяні автомобілю VOLKSWAGEN Passat, д.н. [NUMBER] , а в силу порушення ним ст. 122-4, 1ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Позивач має право га стягнення цього збитку з Відповідача. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2025 р. головуючим суддею визначено суддю Кошеля Б.І. та матеріали передані для розгляду. Ухвалою судді від 03 жовтня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явився, представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити у відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, належним чином повідомлявся про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, своїм правом подати відзив на позовну заяву, у встановлений судом строк, не скористався, в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Матеріали справи містять підтвердження про направлення відповідачу рекомендованого повідомлення про вручення поштою повістки в судові засідання. При цьому слід зазначити, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. (позиція КГС ВС у справі № 911/3142/19 від 18.03.2021р). На підставі ст.ст. 280-282 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд даної справи, про що не заперечував позивач. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2025 року у справі № 362/8255/24, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 124, статтею 122-4, частиною 1 статті 130 КУпАП, і накладено на нього стягнення: за статтею 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок; за статтею 1224- КУпАП у виді штрафу в розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 (три тисячі чотириста) гривень 00 копійок; за частиною 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. На підставі частини 2 статті 36 КУпАП остаточно накладено на [PERSON] адміністративне стягнення за частиною 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. З даної постанови вбачається, що 29 листопада 2024 року о 18:24 в м.Васильків Обухівського району Київської області по вул.Соборна, 128, водій [PERSON] керував автомобілем Opel, номерний знак [NUMBER] , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортним засосом відсторонений, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП. Крім того, 29 листопада 2024 року о 18:24 в м. Васильків Обухівського району Київської області по вул. Соборна, 128, водій [PERSON] керував автомобілем Opel, номерний знак [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, при зміні напрямку руху не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки Volksvagen Passat, номерний знак [NUMBER] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, травмовані відсутні, чим порушив пункт 10.1 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП. Також, 29 листопада 2024 року о 18:24 в м. Василькові Обухівського району Київської області по вул. Соборна, 128, водій водій [PERSON] керував автомобілем Opel, номерний знак [NUMBER] , скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме здійснив зіткнення з автомобілем Volksvagen Passat, номерний знак [NUMBER] , після чого самовільно залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, чим порушив вимоги пункту 2.10-А Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення, передбачене статтею 122-4 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили 11.02.2025. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Також судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Opel, номерний знак [NUMBER] була застрахована в ТДВ «Експрес Страхування», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № CA/ A2L6O72. Власник пошкодженого автомобіля Volksvagen Passat, номерний знак [NUMBER] , звернувся до ТДВ «Експрес Страхування» із повідомленням про ДТП від 11.12.2024 та заявою на виплату страхового відшкодування від 11.12.2024. На підставі протоколу огляду транспортного засобу від 19.12.2024, ремонтної калькуляції № 4.24.01966 від 09.01.2025, страхового акту № 4.24.01966-1 від 10.01.2025, розрахунку № 4.24.01966, ТДВ «Експрес Страхування» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 32014,66 грн, що підтверджується платіжної інструкцією №2513856 від 20.01.2025. Відповідно до ремонтної калькуляції № 4.24.01966 від 09.01.2025р. встановлено вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу VOLKSWAGEN Passat, д.н. [NUMBER] який становить 35 214 грн. Розрахунок суми, що стягується з відповідача здійснено наступним чином: 35214,00 грн (збиток згідно ремонтної калькуляції) 3200,00 грн. (розмір франшизи, передбаченої полісом страхування) = 32016,00 грн. Вказані обставинами підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. За змістом ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір. Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі ст. 979, 980 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: життям, здоров`ям, працездатністю та; пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1188 ЦК України Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. За правилом ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що з вини [PERSON] , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль VOLKSWAGEN Passat, д.н. [NUMBER] . Страховою компанією за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності забезпеченого ТЗ було виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу в розмірі 32014,66 грн. Відповідно до ст. 108 Закону України «Про страхування» страховик, який здійснив страхову виплату за договором страхування майна, має право вимоги до особи, відповідальної за заподіяні збитки, у розмірі здійсненої страхової виплати та інших пов`язаних із нею фактичних витрат. Якщо договором страхування майна не передбачено інше, до страховика, який здійснив страхову виплату, в межах такої виплати переходить право вимоги (суброгація), яке страхувальник або інша особа, визначена договором страхування або законом, що одержала страхову виплату, має до особи, відповідальної за заподіяні збитки. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до п.п. «а» п.п. «в» п. 1 ч. 1 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду (особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду), якщо: така особа керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції; така особа після дорожньо-транспортної пригоди за її участю самовільно залишила місце дорожньо-транспортної пригоди (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 31 цього Закону) чи відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських засобів (лікарських препаратів), що знижують увагу та швидкість реакції, або така особа до проведення зазначеного огляду вжила алкоголь, наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги, а також лікарські засоби (лікарські препарати), виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником);. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Будь-яких відомостей (доказів), які б спростовували викладені в позовній заяві обставини матеріали справи не містять. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006). Практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізовуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції). За таких обставин, суд дослідивши та проаналізувавши докази у справі,

Outcome: approved