Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із уточненою позовною заявою про солідарне стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення в сумі 54935,85 грн, а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.02.2019 по 31.08.2025 в розмірі 30651,63 грн; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2019 по 31.08.2025 в розмірі 21807,33 грн; за абонентське обслуговування за період з 01.06.2022 по 31.08.2025 в розмірі 1155,57 грн; за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2022 по 31.08.2025 у розмірах 648,18 грн та 673,14 грн відповідно. Також представник позивача просить стягнути з відповідачів судові витрати у розмірі 2422,40 грн судового збору та витрати, пов`язані із розглядом справи, а саме на виконання вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України. В обґрунтування позовних вимог зазначається, що відповідачі проживають за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку № [NUMBER] , а тому просить стягнути заборгованість з відповідачів за послуги централізованого водопостачання та водовідведення. Ухвалою суду від 21.11.2025 року провадження у вищевказаній цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи провести без його участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідачі у судові засідання не з`явилися, про час, день та місце проведення судових засідань повідомлені належним чином, також шляхом публікації оголошень на офіційному вебпорталі «Судова влада України», причини неявки суду не повідомили, заяви, клопотання до суду не подавали, правом на подання до суду відзиву не скористались. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України. Зважаючи на неявку в судове засідання всіх учасників, розгляд справи здійснюється судом за їх відсутності та, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, оцінюючи, належність, допустимість й достовірність доказів, які містяться в матеріалах справи, приходить до таких висновків. Згідно з довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 30.10.2025 року відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Наявними у справі доказами встановлено, що між позивачем та відповідачами фактично склалися правовідносини з приводу надання послуг з водопостачання та водовідведення в будинку, де розміщена квартира відповідачів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно наданого позивачем розрахунку відповідачам нараховано заборгованість у загальному розмірі 54935,85 грн, а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.02.2019 по 31.08.2025 в розмірі 30651,63 грн; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2019 по 31.08.2025 в розмірі 21807,33 грн; за абонентське обслуговування за період з 01.06.2022 по 31.08.2025 в розмірі 1155,57 грн; за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2022 по 31.08.2025 у розмірах 648,18 грн та 673,14 грн відповідно. Закон України «Про житлово-комунальні послуги» передбачає, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Несплата боргу призводить до погіршення стану комунальних мереж централізованого водопостачання та водовідведення, погіршує можливості щодо забезпечення екологічного добробуту міста і негативно впливає на впровадження природоохоронних заходів. Проживаючи у багатоквартирному будинку, відповідачі користуються житлово-комунальними послугами, які надаються позивачем. Відповідно до ч. 2 ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві власності стягується за затвердженими в установленому порядку тарифами. З матеріалів справи встановлено, що відповідачі належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з централізованого водопостачання та водовідведення та за абонентське обслуговування не виконували, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносили, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість за надані послуги. Згідно з п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VІІІ споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Щодо застосування судом до вимог КП «Харківводоканал» строку позовної давності, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Як вбачається з розрахунку суми заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] , відповідачами не були сплачені в повному обсязі отримані послуги з централізованого водопостачання та водовідведення та за абонентське обслуговування, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 54935,85 грн, а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.02.2019 по 31.08.2025 в розмірі 30651,63 грн; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2019 по 31.08.2025 в розмірі 21807,33 грн; за абонентське обслуговування за період з 01.06.2022 по 31.08.2025 в розмірі 1155,57 грн; за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2022 по 31.08.2025 у розмірах 648,18 грн та 673,14 грн відповідно, яка відповідачами не спростована. Згідно з розрахунку суми заборгованості за особовим рахунком № [NUMBER] , відповідачами здійснювались часткові сплати заборгованості. Доказів того, що послуги відповідачам не надавались, або отримувались «частково та незадовільно» належними та допустимими доказами не доведено та матеріалами справи не підтверджено. Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, та наданий позивачем розрахунок, суд приходить до висновку, що зроблений позивачем розрахунок заборгованості є обґрунтованим та не викликає сумніву. Частиною 1 ст. 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Згідно до ч. 3, ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. З тлумачення цієї норми слідує, що вона пов`язує переривання позовної давності з будь-якими активними діями зобов`язаного суб`єкта (боржника). При цьому не виключається й випадку коли переривання перебігу позовної давності буде відбуватися внаслідок визнання боргу, що здійснюється іншими суб`єктами, якщо на це була виражена воля боржника. Тобто коли боржник виражає свою згодою чи уповноважує на це відповідного іншого суб`єкта. Такий же висновок зроблений і Верховним Судом України. Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 23 грудня 2020 року у справі № 127/23910/14-ц вказано, що часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу, при цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Судом встановлено, що відповідачі здійснювали часткову сплату заборгованості з комунальних послуг наданих КП «Харківводоканал» за послуги з централізованого водопостачання, що свідчить про визнання боргу, внаслідок чого перебіг позовної давності перервався та почався заново. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України) введено з 12 березня 2020 року на всій території України карантин. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» 540-IX від 30 березня 2020 року розділ Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено, зокрема п.12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину». Вказаний Закон набрав законної сили з 02 квітня 2020 року. Крім того, згідно п. 19 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану. Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно із змістом статей 626 та 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. Враховуючи, що відповідачі належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконували, із заявою щодо застосування строку позовної давності не зверталися, суд дійшов висновку про наявність підстав для солідарного стягнення з відповідачів на користь КП «Харківводоканал» заборгованості у розмірі 54935,85 грн, а саме: за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.02.2019 по 31.08.2025 в розмірі 30651,63 грн; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.02.2019 по 31.08.2025 в розмірі 21807,33 грн; за абонентське обслуговування за період з 01.06.2022 по 31.08.2025 в розмірі 1155,57 грн; за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення за період з 01.06.2022 по 31.08.2025 у розмірах 648,18 грн та 673,14 грн відповідно. Таким чином, позовні вимоги КП «Харківводоканал» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, враховуючи, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів 2422,40 грн судового збору. Водночас позивачем заявлено до стягнення з відповідачів понесені витрати на виконання вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України у розмірі 150,00 грн. Вбачається, що позивачем понесено витрати на виконання вимог ч. 1 ст. 177 ЦПК України для направлення відповідачам: [PERSON] та [PERSON] , у розмірі 100,00 грн. Таким чином, з урахування наведеного вище, на користь позивача з відповідачів підлягають стягненню витрати, пов`язані із розглядом справи у розмірі 100,00 грн. Понесення інших необхідних та обґрунтованих витрат по справі позивачем не доведено. Враховуючи викладене,

Outcome: approved