Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вищевказаною заявою. Заяву обґрунтовує тим, що 04.10.1986 вона зареєструвала шлюб з [PERSON] , який 18.02.1997 вийшов з дому в магазин і не повернувся у зв`язку з чим вона на даний час проживає сама. 14.05.2004 Луцьким міськрайонним судом Волинської області [PERSON] було визнано безвісно відсутнім з 18.02.1997. З того часу ніяких відомостей про його місце перебування так і не надходило. У зв`язку з чим, вона змушена звертатися до суду для оголошення його померлим та відповідно оформлення розлучення. Посилаючись на викладене, просить суд оголосити [PERSON] , 1957 року народження померлим. Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02.10.2025 відкрито окреме провадження у справі. В судовому засіданні представник заявника подану заяву підтримав та просив задовольнити з наведених у ній підстав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення на адресу суду не надходило. Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи та надані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог, суд установив таке. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ч.1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України). Відповідно до копії паспорта громадянина України [NUMBER] , виданого Луцьким МУ УМВС України у Волинській області 21.08.1996, громадянин України, уродженець с. Антонівка Луцького району Волинської області [PERSON] народився [INFO] . Із копії ст.10 вказаного паспорта вбачається, що 04.10.1986 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , 1965 року народження. Згідно довідки № 9/3-22 від 12.02.2002 заявник 04.10.1986 в відділі РАГС Калуського міськуправління юстиції Івано-Франківської області зареєструвала шлюб з [PERSON] , актовий запис № 466. 06.02.2002 заявник змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові [NUMBER] . Відповідно до копії ст.11 паспорта громадянина України [NUMBER] , [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.05.2004 визнано [PERSON] , 1957 року народження безвісно відсутнім з 18.02.1997. Із відповіді МТСБУ від 24.11.2025 № 9-03/29633 вбачається, що [PERSON] не має договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до даних Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 28.11.2025 № 19/94461-25 відомостей щодо перетину державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянином України [PERSON] , [INFO] в період з 08.11.2017 по 10.11.2025 в Базі даних не виявлено. Згідно даних інформаційної підсистеми «Адмінпрактика» інформаційно - комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» станом на 01.12.2025 інформація стосовно громадянина [PERSON] відсутня. Відомості про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, в ІКС ІПНП України відсутні. Щодо притягнення [PERSON] , [INFO] до кримінальної відповідальності, то з відповіді Департаменту інформатизації МВС України від 15.01.2026 № 1494/16-2026 вбачається, що [PERSON] , [INFO] був засуджений вироком Луцького міського суду Волинської області від 05.03.1981 до 7 років позбавлення волі та 20.11.1991 Волинським обласним судом до 1 року позбавлення волі з конфіскацією майна. Станом на 13.01.2026 за даними ІАС [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягувався. Крім цього, відповідно до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, ІКІС ПФУ: Підсистема «Призначення та виплата пенсій (ППВП)», ІКІС ПФУ: Підсистема «Управління пенсійними документами», ІКІС ПФУ: Підсистема: «Призначення та виплата пенсій деяким категоріям громадян», Єдина інформаційна система соціальної сфери (ЄІССС) станом на 03.12.2025 громадянин України [PERSON] , [INFO] , не перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області. Із відповіді Головного управління ДПС у Волинській області № 12358/5/03-20-12-02-05 від 22.12.2025 вбачається, що в Державному реєстрі фізичної особи з реквізитами « [PERSON] , [INFO] » відсутні/ Допитаний у судовому засіданні в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що проживає спільно з заявником [PERSON] , за цей час він ніколи не бачив [PERSON] , лише чув про нього від заявника. [PERSON] не з`являвся за місцем їхнього проживання, не контактував з [PERSON] в жодний з можливих способів. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Ст.47 ЦК України визначено правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлою може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців; 3) неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. За загальним правилом, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Ч.1 ст. 306 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. При цьому, на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст ч.1 ст. 46 ЦК України. При розгляді справ вказаної категорії судам слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. Вказаний висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 226/3053/18. Відсутність безумовних доказів або суперечність у доказах на підтвердження обставин, що надаються заявником та/або заінтересованими особами, унеможливлює оголошення особи померлою. Подібний висновок висловлений у постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №461/424/15-ц та від 09.09.2020 у справі №467/1274/18. Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. З урахуванням релевантних джерел права суд дійшов таких висновків. Встановлені фактичні обставини справи свідчать про наявність достатніх підстав для юридичного припущення смерті [PERSON] , [INFO] . Метою оголошення особи померлою є необхідність офіційного розірвання шлюбу. Враховуючи наведене, заяву [PERSON] слід задовольнити. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Як передбачено частиною 2статті 308 ЦПК України, після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна.

Outcome: approved