Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 174 033,34 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі в період з 12.11.2011 року до 19.11.2014 року, який було розірвано рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова 19.11.2014 року. В період вказаного шлюбу у подружжя народилась дитина [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із нею. Позивач зазначила, що дитина є інвалідом народження. На підставі рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.11.2020 року з відповідача стягуються аліменти в розмірі від заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.08.2020 року до досягнення дитиною повноліття та у зв`язку з цим відкрито виконавче провадження. Заборгованість відповідача по аліментам в період з 28.08.2020 року по 01.09.2025 рік складає 174033,34 грн. Таким чином, позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх та свого сина прав та інтересів, тому просить суд стягнути на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про місце, дату і час слухання справи повідомлений своєчасно і належним чином, відзив не подав. За згодою позивача суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та в порядку, передбаченому ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Так, відповідно до ч.1 ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст.ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, 12.11.2011 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис 466. Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.11.2014 року шлюб розірвано. В період шлюбу, у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , про що, згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , зроблений відповідний актовий запис № 515 від 25.04.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Згідно посвідчення УПСЗНА Слобідського району ХМР № [NUMBER] , [PERSON] , 2012 року народження призначена Державна соціальна допомога як дитині з інвалідністю. Законним представником дитини є [PERSON] , 1984 року народження. Номер облікової справи 615201. З відповіді на запит КНП «Міська дитяча поліклініка № 1» ХМР та інших доказів, дитина неодноразово знаходився на обстеженні та стаціонарному лікуванні в ДУ «ІОЗДП НАМНУ», КНП «МДЛ № 5» ХМР та КНП ХОР «ОДКЛ». Проходив обстеження в Харківському спеціалізованому медико-генетичному центрі. Батько дитини, [PERSON] , сина під час відвідування поліклініки жодного разу не супроводжував, до лікаря або інших посадових осіб КНП «МДП № 1» ХМР з будь-якого приводу особисто не звертався та не телефонував. З приводу стану здоров`я дитини з лікарем спілкуються мати хлопчика, дідусь або бабуся. Відповідно до довідки з реєстру територіальної громади від 06.10.2025 року, дитина зареєстрована за місцем проживання матері: [ADDRESS] . Як вбачається з рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 18.11.2020 року змінено спосіб стягнення аліментів, встановлених рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21 березня 2013 року. Стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] , [INFO] , (ІПН [NUMBER] ), яка зареєстрована: [ADDRESS] на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі однієї чверті від заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 28 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказано рішення видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження № 66261508 Постановою про відкриття виконавчого провадження від 13.08.2021 року держаним виконавцем Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Згідно Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 11.09.2025 року, складеного в рамках виконавчого провадження № 66261508 та довідки про наявність заборгованості зі сплати аліментів, складених та виданих Салтівським ВДВС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, станом на 01.09.2025 року наявна заборгованість зі сплати аліментів з 01.03.2023 року по 01.09.2025 рік складає 174 033,34 грн, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 18 місяців. [PERSON] укладено шлюб із [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про шлюб, у зв`язку з чим, позивачем змінено прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] ». Вирішуючи позовні вимоги про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, суд зазначає таке. Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року №333/6020/16 сформовано правову позицію. Так, правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Використовуючи вищенаведені правила для обрахунку пені зі сплати аліментів, суд бере за основу наданий розрахунок державного виконавця заборгованості за аліментами. Згідно розрахунку за вказаною формулою пеня від суми несплачених аліментів станом на 11 вересня 2025 року в розмірі 1537632,92 грн. значно перевищує 100 % заборгованості по аліментам за період з 28.08. 2020 року по 25.092025 року, а тому стягненню на користь позивача з відповідача підлягає пеня в розмірі 174033,34 грн., що відповідає 100 % заборгованості зі сплати аліментів. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17листопада 2021року в справі №569/14819/19 (провадження№ 61-1586св20) зазначено, що: правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Викладене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18) та від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18). Як роз`яснено Верховним Судом у Постанові від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 (провадження №61-18434св21): "стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. УСК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів". У п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. З врахуванням вищезазначеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved