Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

У жовтні 2025 року заявниця звернулась до суду із заявою, мотивованою тим, що [INFO] помер її чоловік, з яким вона постійно проживала за однією адресою та який утримував її за життя. З метою призначення пенсії по втраті годувальника звернулась до органів Пенсійного фонду із заявою. Рішенням їй було відмовлено у зв`язку тим, що вона та чоловік були зареєстровані за різними адресами. Встановлення факту перебування заявника на утриманні чоловіка є необхідним для реалізації права заявника на призначення пенсії у разі втрати годувальника, при цьому в позасудовому порядку отримати відповідний документ неможливо. Просить встановити факт, що має юридичне значення: що [PERSON] перебувала на утриманні свого чоловіка [PERSON] до дня його смерті [INFO] . Ухвалою суду від 05.11.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представник заяву підтримали із зазначених підстав, просили задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області в поданій до суду заяві просить справу розглядати без її участі. Представник заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України в Сумської області в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, заява про відкладення розгляду справи до суду не надходила. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі та свідків, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 10 серпня 1996 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (а.с.12). Мають спільну дитину доньку [PERSON] . Згідно з свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Сумської міської ради [PERSON] помер [INFO] у м. Суми, про що складений актовий запис № 674 (а.с.19). Рішенням ГУ ПФ України в Запорізькій області від 20.08.2025 заявнику було відмовлено у переході з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника. Відмова мотивована тим, що заявником не було надано документів, які б підтверджували факт перебування її на утриманні померлого годувальника, а саме документ про реєстрацію місця проживання з годувальником (а.с.5 зі звороту). Згідно з відповіддю ЦНАП у м. Суми № 14.03-08/349051 від 28.10.2025 місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с.29). Згідно з відповіддю ЦНАП у м. Суми № 14.03-08/342717 від 22.08.2025 місце проживання [PERSON] у періоді з 24.01.2002 по 17.03.2025 було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Згідно з актом про фактичне проживання особи (заявника) за однією адресою разом із годувальником померлим чоловіком, складеним 21.09.2025 року у присутності сусідів заявника та підписаним уповноваженою особою ОСББ [PERSON] , [PERSON] з 2002 року по теперішній час фактично проживала за адресою: [ADDRESS] , разом із [PERSON] , якого знято з реєстрації місця проживання у зв`язку з його смертю (а.с.14 зі звороту). У судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтвердили, що заявниця проживала протягом приблизно 20 років разом із чоловіком за адресою: [ADDRESS] . Заявниця постійно хворіє, майже не виходить з дому, пересувається за допомогою палиці. Чоловік здійснював за нею догляд та повністю забезпечував її фінансово. Наразі догляд за заявницею та допомогу їй здійснюють свідки (подруги та племінник). Зареєстрована заявниця в квартирі сестри, яку успадкувала після смерті сестри Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Конституційний суд України у своєму рішенні від 03 червня 1999 року у справі № 1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17. Відповідно до пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо. За змістом ст. ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи в сукупності надані суду і безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про те, що заявницею надані належні та допустимі докази на підтвердження факту перебування заявниці на утриманні її чоловіка.

Outcome: approved