Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

12 серпня 2025 року представник позивача звернувся до Самарського районного суду міста Дніпра із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що 17.12.2024 року в м. Дніпропетровській області, Дніпровський район, траса М-30 (226 км. + 670 м.) сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Renault Laguna, д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] (далі-Потерпіла особа, Позивач) та автомобіля DAF FT XF 105.460, д.р.н. [NUMBER] з напівпричепом Schwarzmuller W-SERIE, д.р.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] (далі- Винуватець ДТП). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного DAF FT XF 105.460, д.р.н. [NUMBER] з напівпричепом Schwarzmuller W-SERIE, д.р.н. [NUMBER] , застрахована в ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПЗУ УКРАЇНА", згідно поліса ОСЦПВВНТЗ № ЕР/223644221, який діяв на дату ДТП. Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.02.2025 року, справа № 206/274/25. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль Позивача Renault Laguna, державний номер [NUMBER] , чим завдані матеріальні збитки. 23.12.2024 року представник [PERSON] направив на електронну адресу ПрАТ ''СК ''ПЗУ Україна'' завірені електронно-цифровим підписом оригінал повідомлення про ДТП, оригінал заяви на виплату страхового відшкодування та весь необхідний пакет документів. 11.02.2025 року ПрАТ ''СК ''ПЗУ Україна'' виплатила страхове відшкодування на рахунок СТО у розмірі 66893,36 грн., не узгодивши розмір із позивачем. Позивач не погодився із розміром страхового відшкодування та представник Позивача 10.03.2025 року звернувся зі скаргою до Національного банку України щодо недоплати страхового відшкодування. Національний банк України листом від 07.04.2025 року повідомив, що розрахунок ПрАТ ''СК ''ПЗУ Україна'' здійснено на підставі звіту оцінювача [PERSON] та повідомив, що рішення страховика щодо виплати страхового відшкодування може бути оскаржено до суду. 10.03.2025 року представник [PERSON] направив на електронну адресу ПрАТ ''СК ''ПЗУ Україна'' лист незгоди із розміром страхового відшкодування, в якому просив здійснити доплату страхового відшкодування на підставі висновку експерта Дроздова Ю.В. № 4001/25 від 21.01.2025 року, складеного на замовлення позивача та попросив надати документи на підставі яких було розраховано розмір заподіяної шкоди. ПрАТ ''СК ''ПЗУ Україна'' листом від 24.03.2025 року направила копію витяг зі звіту оцінювача [PERSON] № SOS_-250101-301171 від 15.01.2025 року, доплату страхового відшкодування на підставі розрахунку експерта Дроздова Ю.В. не здійснила та вказала, що відсутні підстави для перегляну рішення стосовно доплати страхового відшкодування. Позивач посилається на ті обставини, що витяг зі звіту оцінювача [PERSON] № SOS_-250101-301171 від 15.01.2025 року не містить ремонтної калькуляції, а тому не зрозуміло, які ремонтні роботи та запасні частини було пораховано оцінювачем. Просив суд увалити рішення, яким Стягнути на його користь із ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ''Страхова компанія «ПЗУ Україна» страхове відшкодування в розмірі 32043,62 грн, судовий збір у розмірі 1211,20 грн та витрати на експертизу в розмірі 3340,00 грн. 17.08.2025 року ухвалою суду провадження по справі було відкрито головуючою суддею Нестеренко Т.В. та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 17.11.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній заперечував проти задоволення позовних вимог з тих підстав, що відповідачем в повному обсязі виконано свої зобов`язання перед позивачем та сплачено страхове відшкодування у сумі визначеній відповідно до законодавства. Крім того, обов`язок визначати розмір заподіяної шкоди покладено саме на страховика. Відповідно до Рішення Вищої Ради Правосуддя від 20.11.2025 № 2408/0/15-25 суддю Якимівського районного суду Запорізької області [PERSON] , відраховано зі штату Самарського районного суду міста Дніпра у зв`язку з достроковим закінченням відрядження до Самарського районного суду міста Дніпра та відрядженням її до Солом`янського районного суду міста Києва, з 02.12.2025 року. Відповідно до повторного протоколу автоматичного розподілу судової справи від 10.12.2025 року головуючою у справі визначено суддю Малихіну В.В.. 11 грудня 2025 року ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра справу прийнято до провадження та призначено по суті в порядку спрощеного провадження. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином. В своїй заяві представник позивача зазначив про можливість розгляду справи в разі його неявки. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що 17.12.2024 року в Дніпропетровській області, Дніпровський район, траса М-30 (226 км. + 670 м.) сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля Renault Laguna, державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля DAF FT XF 105.460, д.р.н. [NUMBER] з напівпричепом Schwarzmuller W-SERIE, держаний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність власника транспортного DAF FT XF 105.460, державний номер [NUMBER] з напівпричепом Schwarzmuller W-SERIE, державний номер [NUMBER] , застрахована в ПРИВАТНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВІ "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "ПЗУ УКРАЇНА", згідно поліса ОСЦПВВНТЗ № ЕР/223644221, який діяв на дату ДТП. Вина [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 06.02.2025 року, справа № 206/274/25. В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль Позивача Renault Laguna, державний номер [NUMBER] , чим завдані матеріальні збитки. 23.12.2024 року представник [PERSON] направив на електронну адресу ПрАТ ''СК ''ПЗУ Україна'' завірені електронно-цифровим підписом оригінал повідомлення про ДТП, оригінал заяви на виплату страхового відшкодування та весь необхідний пакет документів. 11.02.2025 року ПрАТ ''СК ''ПЗУ Україна'' виплатила страхове відшкодування на рахунок СТО у розмірі 66893,36 грн., не узгодивши розмір із позивачем. Позивач не погодився із розміром страхового відшкодування та представник Позивача 10.03.2025 року звернувся зі скаргою до Національного банку України щодо недоплати страхового відшкодування. Національний банк України листом від 07.04.2025 року повідомив, що розрахунок ПрАТ ''СК ''ПЗУ Україна'' здійснено на підставі звіту оцінювача [PERSON] та повідомив, що рішення страховика щодо виплати страхового відшкодування може бути оскаржено до суду. 10.03.2025 року представник [PERSON] направив на електронну адресу ПрАТ ''СК ''ПЗУ Україна'' лист незгоди із розміром страхового відшкодування, в якому просив здійснити доплату страхового відшкодування на підставі висновку експерта Дроздова Ю.В. № 4001/25 від 21.01.2025 року, складеного на замовлення позивача та попросив надати документи на підставі яких було розраховано розмір заподіяної шкоди. ПрАТ ''СК ''ПЗУ Україна'' листом від 24.03.2025 року направила копію витяг зі звіту оцінювача [PERSON] № SOS_-250101-301171 від 15.01.2025 року, доплату страхового відшкодування на підставі розрахунку експерта Дроздова Ю.В. не здійснила та вказала, що відсутні підстави для перегляну рішення стосовно доплати страхового відшкодування. Позивач посилається на ті обставини, що витяг зі звіту оцінювача [PERSON] № SOS_-250101-301171 від 15.01.2025 року не містить ремонтної калькуляції, а тому не зрозуміло, які ремонтні роботи та запасні частини було пораховано оцінювачем, крім того, оцінювач [PERSON] не має відповідної кваліфікації щодо визначення вартості матеріального збитку, у зв`язку з чим зазначений звіт є неналежним доказом по справі. Із змісту п. 34.4 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV) вбачається, що замовляти проведення дослідження з визначення вартості матеріального збитку транспортного засобу дозволяється, як потерпілому так і страховику. Обов`язок страховика, передбачений п. 34.2 ст. 34 Закону спрямований лише на звільнення потерпілого від додаткових витрат, про що свідчить п. 34.3 ст. 34 Закону № 1961-IV. Таким чином, п. 34.4 ст. 34 Закону № 1961-IV передбачено право потерпілої особи на самостійне залучення експерта або юридичні особи, у штаті яких є експерти для визначення розміру шкоди. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 106 ЦПК України: Учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. [PERSON] , через свого представника звернувся до судового експерта Дроздова Ю.В. для встановлення розміру збитку заподіяного в результаті пошкодження його автомобіля. Судовий експерт [PERSON] особисто оглядав пошкоджений транспортний засіб, робив відповідні заміри та фотографії та склав висновок № 4001/25 від 21.01.2025 року з урахуванням Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, Закону України «Про судову експертизу», Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майнових прав», Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах, комп`ютерної системи для складання ремонтних калькуляцій AUDATEX, типового формуляру AUDATEX по ідентифікації, запчастинам і працезатратам автомобіля, Довідника «Бюлетень авто товарознавця», даних мережі Інтернет. Висновок експерта Дроздова Ю.В. № 4001/25 від 21.01.2025 року відповідає вимогам ч. 5 ст. 106 ЦПК України: у висновку експерта зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Згідно висновку експерта Дроздова Ю.В. № 4001/25 від 21.01.2025 року вартість матеріального збитку, заподіяного власнику транспортного засобу Renault Laguna, д.р.н. [NUMBER] пошкодженого внаслідок ДТП складає 101536 грн. 98 коп. Оскільки, ПАТ "Страхова компанія «ПЗУ Україна» було виплачено 66893,36 грн., то сума недоплаченого страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 32043,62 грн., що розраховується наступним чином: 101536,98 грн. 66893,36 грн. - 2600,00 грн., де: 101536,98 грн. - вартість заподіяної шкоди згідно висновку експерта Дроздова Ю.В.; 66893,36 грн. - виплачене страхове відшкодування; 2600,00 грн. - франшиза. Спірні цивільно-правові відносини у сфері страхування відповідальності власників транспортних засобів врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон). Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, страхова компанія відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу. Відповідно до ч.ч.1,6 ст. 106 ЦПК України: учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 4 ст. 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц зазначено, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодуванняна страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. В постанові Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 359/2309/17 зазначено, що майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду лише у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком (франшиза, втрата товарної вартості, страховий ліміт). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також природу правових відносин, що виникли між сторонами суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. При підготовці до справи позивачем було сплачено за проведення незалежної експертної оцінки у розмірі 3340,00 грн, які суд вважає за необхідне стягнути з відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 1211,20 грн

Outcome: approved