Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] народилася їхня донька [PERSON] . З відповідачем перебуває у шлюбі з 03.03.2023, який зареєстровано Захарівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного МУМЮ (м.Одеса), актовий запис № 35. На теперішній час, не зважаючи на фактичне перебування у шлюбі, спільне проживання між нею та відповідачем припинено в квітні 2024 року і наразі він проживає окремо. Від дня припинення спільного проживання з відповідачем, їхня неповнолітня донька проживає із нею та перебіває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Позивачка не може самостійно, на належному рівні забезпечити доньку, а невиплата відповідачем аліментів, позбавляє доньку засобів для нормального існування. Вважає, що відповідач, як батько, зобов`язаний та може надавати таку допомогу, оскільки є фізично здоровим та працездатним. Інших дітей відповідач не має, утримання за виконавчими документами з нього не проводяться. Тому позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 21.10.2025 і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 30.10.2025 по даній справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11.12.2025 підготовче провадження було закрито і справу призначено до судового розгляду по суті. Позивачка та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце його проведення були повідомлені належним чином. У поданій до суду заяві, вказали про розгляд справи без їх участі, підтримання позовних вимог та не заперечували проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, так як згідно відповіді Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області за № 01/17/1825 від 30.10.2025 - [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований а адресою: [ADDRESS] , але 20.05.2024 знятий з реєстраційного обліку по заяві власника житла. Також, дана інформація підтверджується відповідю ВОМІРМП УПРЕ ГУ ДМС в Одеській області за № 5188/26329 від 29.10.2025. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Тому судом здійснено оголошення про виклик [PERSON] у судове засідання шляхом розміщення його на офіційному веб-сайті судової влади України. Таким чином, відповідач є належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. У відповідності до положень ст.ст. 223 ч. 4, 280-284 ЦПК України суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній доказів в порядку заочного розгляду. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у позивача та відповідача народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 30.03.2023 Захарівським відділом ДРАЦС у Роздільнянському районі Одеської області Південного МУМЮ (м.Одеса). 03.03.2023 між позивачкою та відповідачем було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Захарівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного МУМЮ (м.Одеса), актовий запис № 35. Згідно довідки Захарівської селищної ради Роздільнянського району Одеської області за № 1764 від 29.09.2025 позивачка [PERSON] , [INFO] , проживає разом із донькою [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Донька знаходиться на утриманні матері. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи вищевикладене, те, що позивач наполягає на стягненні аліментів, а відповідач заперечень не подав, останній являється особою працездатного віку, відсутність у нього доходів суду не довів, доказів наявності у нього обставин, що перешкоджали б сплачувати аліменти на утримання дитини, суду не надав, а також враховуючи вік дитини, виходячи з її мінімальних потреб для належного забезпечення, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Судом встановлено, що позовну заяву про стягнення аліментів подано до суду 28 жовтня 2025 року, що підтверджується матеріалами справи. Вимога позивача про стягнення аліментів з 21 жовтня 2025 року, тобто з дати підписання позовної заяви, є безпідставним, оскільки днем пред`явлення позову є дата його подання до суду, а не дата складення чи підписання. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення аліментів з 28 жовтня 2025 року і до досягнення дитини повноліття. За змістом ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому ст. 4 ЗУ «Про судовий збір». Щодо стягнення з відповідача витрат, що понесені позивачем на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному ст. 137 ЦПК України. Витрати позивача на правничу допомогу підтверджуються квитанцією № 21-10/25-ОД від 21.10.2025. З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення вимоги позивача про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, що вже понесені на правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн. відповідатиме принципу розумності та реальності витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved