Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

18.11.2025 до Камінь-Каширського районного суду Волинської області надійшла позовна заява ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] , у якій позивач просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1290-6176 від 22.10.2023 у розмірі 53200 грн та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 22.10.2023 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1290-6176, відповідно до умов якого позивач взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб в сумі 12000 грн зі строком кредитування на 300 днів. ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору. Відповідач порушив умови кредитного договору, не виконав взяті на себе зобов`язання, а тому станом на 07.10.2025 заборгованість за кредитним договором становить 95000 грн. Враховуючи застосування кредитодавцем програми лояльності, а саме часткове списання заборгованості позичальнику за нарахованими процентами у загальній сумі 41800 грн, просить суд стягнути не повну суму заборгованості а лише її частину, а саме 53200 грн. Ухвалою судді від 17.12.2025 заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, до позовної заяви додане клопотання директора ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» Резуєва Є.В., у якому він просить справу розглянути без участі представника позивача, та зазначив, що позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не подав. Враховуючи норми ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов підставним і таким, що підлягає до повного задоволення. Статтею 205 ЦК України встановлено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів. Статтею 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Щодо укладення договору: Судом встановлено, що 22.10.2023 року між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1290-6176 продукту «CreditKasa» у вигляді електронного документа, який підписаний відповідачем електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора А4916, згідно з яким відповідач отримав кредит у розмірі 12000 грн для задоволення особистих потреб позичальника (п. 2.3, 2.4 договору), строком кредитування 300 днів з моменту перерахування кредиту позичальнику, дата повернення кредиту 16.08.2024 (п. 4.12 договору), базовий період складає 10 календарних днів (п. 4.8 договору), стандартна та знижена процентні ставки становлять 3,00% та 2,50% відповідно за кожен день користування кредитом (п. 4.10, 10.1 договору) (а.с. 11-17). Невід`ємною частиною цього договору є додатки: Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором (Графік платежів за договором) відповідно до Методики Національного банку України (п. 11.13 договору). Електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора А4916 відповідачем був також підписаний Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) продукту «CreditKasa» (а.с. 18-25), паспорт споживчого кредиту Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (а.с. 25 зворот 27), додаток № 3 до вищевказаного договору (а.с. 27 зворот - 28). Відповідно до п. 2.1 Правил відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів продукту «CreditKasa») договір або договір про відкриття кредитної лінії це електронний договір у розумінні п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», який складається з договору про відкриття кредитної лінії, цих правил і становить домовленість кредитодавця та позичальника, спрямовану на встановлення, зміну або припинення взаємних прав і обов`язків щодо надання та обслуговування кредиту. Аналізуючи зміст договору про відкриття кредитної лінії № 1290-6176 від 22.10.2023 суд встановив, що в ньому визначено основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови надання кредиту. Судом також встановлено, що згідно з укладеним договором [PERSON] 22.10.2023 отримав кредит у розмірі 12000 грн на умовах, передбачених цим договором, що підтверджується квитанцією (а.с. 29), довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» про перерахування суми кредиту № 1290-6176 від 22.10.2023 (а.с. 30). У наданому позивачем розрахунку заборгованості за договором № 1290-6176 від 22.10.2023 визначено, що станом на 07.10.2025 боржник має заборгованість перед ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у розмірі 95000 грн, що складається з основного боргу 10000 грн та відсотків 85000 грн (а.с. 31-39). Таким чином матеріалами справи підтверджується факт укладення договору про відкриття кредитної лінії та виконання умов договору позичальником щодо надання коштів у кредит, а також неналежне виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, що добровільно не сплачена. Щодо тіла кредиту на нарахованих відсотків: Відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. При цьому, згідно п. 17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %: протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Ці норми, що регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що починаючи з 24.12.2023 денна ставка має бути не більше 2,5%, з 22.04.2024 - не більше 1,5%, а з 20.08.2024 - не більше 1%. Незважаючи на те, що розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, вони повинні узгоджуватися із нормами законодавства. Із розрахунку заборгованості вбачається, що з 22.10.2023 до 31.10.2023 (10 днів) нараховування відсотків за користування кредитними коштами здійснювалося за ставкою 2,5% в день, розмір нарахованих відсотків за цей період становить 3000 грн (10 х 300). З 01.11.2023 до 05.11.2023 (5 днів) нараховування відсотків за користування кредитом здійснювалося за ставкою 3% в день, таким чином розмір нарахованих відсотків за цей період становить 1800 грн (5 х 360). 04.11.2023 відповідачем на погашення заборгованості було сплачено 3600 грн, які частково погасили нараховані відсотки за користування кредитом (4800 3600 = 1200 грн), а 05.11.2023 відповідачем сплачено 3200 грн на повне погашення нарахованих відсотків станом на дату внесення та часткове погашення тіла кредиту (1200 - 3200 + 12000 + 10000 грн). З 06.11.2023 до 15.11.2023 (10 днів) нараховування відсотків за користування кредитними коштами здійснювалося за ставкою 2,5% в день, таким чином розмір нарахованих відсотків за цей період становить 2500 грн (10 х 250). З 16.11.2023 до 23.12.2023 (38 днів) нараховування відсотків за користування кредитними коштами здійснювалося за ставкою 3% в день, таким чином розмір нарахованих відсотків за цей період становить 11400 грн (38 х 300). З 24.12.2023 до 21.04.2024 (120 днів) нараховування відсотків за користування кредитними коштами здійснювалося за ставкою 3% в день, тобто у більшому розмірі, ніж передбачено законодавством. За таких обставин суд здійснює перерахунок заборгованості відповідача за відсотками за користування кредитом, що з урахуванням ставки 2,5% в день від суми кредиту, буде становити 30000 грн (120 х 250). З 22.04.2024 до 16.08.2024 (117 днів) нараховування відсотків за користування кредитними коштами здійснювалося за ставкою 3% в день, тобто у більшому розмірі, ніж передбачено законодавством. З урахуванням ставки 1,5% в день від суми кредиту, заборгованість за цей період буде становити 17550 грн (117 х 150). Таким чином загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором буде становити 71450 грн, з яких 10000 грн тіло кредиту та 61450 грн нараховані відсотки (2500 + 11400 + 30000 + 17550). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України). Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з частинами 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (ст. 612 ЦК України). Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Таким чином, наявність очевидних ознак неспроможності позичальника належним чином обслуговувати кредитне зобов`язання та/або порушення умов договору (що не були усунені позичальником) має наслідком виникнення у банку права вимагати повернення суми кредиту, що в т.ч. передбачено нормами ч. 2 ст. 1054 ЦК України. У зв`язку із застосуванням кредитодавцем програми лояльності, а саме часткового списання заборгованості позичальнику за нарахованими відсотками позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 53200 грн, з яких 10000 грн - заборгованість за кредитом та 43200 грн - заборгованість за нарахованими відсотками. Суд проаналізував Правила акції під умовною назвою «Обмеження нарахування відсотків при примусовому стягненні заборгованості», які були застосовані до відповідача [PERSON] у розмірі 41800 грн. Оскільки списання застосовується Товариством з метою сприяння виконанню клієнтами Товариства своїх зобов`язань при виконанні Позичальником певних умов, то такі правовідносинами щодо списання заборгованості є компетенцією виключно Товариства, а не суду. Відповідно до ч. 2. ст. 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Оскільки позовні вимоги не виходять за межі розрахунку заборгованості, здійсненої судом, то з урахуванням обставин та підтверджуючих ці обставини документів, суд дійшов висновку про обґрунтованість розміру позовних вимог ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь понесені судові витрати. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд, задовольняючи позов повністю, стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 2422 грн 40 коп.

Outcome: approved