Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Представник позивача Шкапенко О.В. звернувся до суду з позовною заявою, згідно якої просить стягнути з відповідача на користь АТ "Акцент-банк" заборгованість за кредитним договором б/н від 31.08.2023 у розмірі 26859,18 грн з тих підстав, що відповідач порушив свої зобов`язання, які передбачені кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог АТ "Акцент-Банк" (скорочена назва АТ "А-Банк") зазначило, що [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписав Заяву щодо встановлення кредитного ліміту (або Заяву про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком), на підставі якої (яких) відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом. Станом на 25.11.2025 відповідач має заборгованість в розмірі 26859,18 грн, з яких: 19684,35 грн - заборгованість за кредитом; 7174,83 грн - заборгованість по відсоткам за користування кредитом. Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 02.12.2025 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.51). Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви просив справу розглянути в його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи ( а.с.5). Відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом опублікування оголошення на офіційному веб сайті Бердичівського міськрайонного суду. В судове засідання не з`явився повторно, причини неявки суду не повідомив. Суд, за письмовою згодою представника позивача, ухвалює заочне рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини, дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 31.08.2023 року відповідачем [PERSON] підписано Анкету - заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А - Банк» без зазначення інформації про використання кредитної картки, виду послуги та бажаного розміру кредитного ліміту (а.с. 10). 31.08.2023 [PERSON] звернувся до АТ «А - Банк» із Заявою щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком, згідно умов якої просив відкрити йому кредит - кредитний ліміт на поточний рахунок. Тип кредиту - кредитування рахунку. Мета отримання кредиту споживчі цілі. Пільговий період користування кредитним лімітом становить до 62 днів за ставкою 0,000001%. У разі виходу з пільгового періоду на кредит процентна ставка становить 3.4% на місяць. Строк кредитування (строк дії кредитної лінії) 240 місяців. Порядок погашення - щомісяця, до останнього дня поточного місяця включно, в розмірі не менше 4% від заборгованості та не менше нарахованих відсотків за користування кредитом, та не менше 100 грн й не більше повного розміру заборгованості за Договором про споживчий кредит (а.с.10 зворот - 12). 31.08.2023 [PERSON] підписано простим електронним підписом Паспорт споживчого кредиту "Кредитна картка "АТБ", в яком містяться основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача (а.с.12 зворот - 13). Відповідно до довідок, виданих АТ «А-Банк», [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року, № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року, № [NUMBER] , строком дії до грудня місяця 2031 року. Кредитний ліміт [PERSON] за кредитним договором б/н від 31.08.2023 встановлено: 31.08.2023 у розмірі - 0,00 грн, 29.06.2024 ліміт збільшено до 20 000 грн, 29.06.2024 до 20 000 грн (а.с. 17 зворот - 18). Згідно наданого банком розрахунку заборгованості за договором № б/н від 31.08.2023 року, укладеним між АТ «Акцент Банк» та [PERSON] , станом на 25.11.2025 заборгованість становить 26859,18 грн, з яких: 19684,35 грн - заборгованість за кредитом, 7174,83 грн - заборгованість за відсотками (а.с. 8 - 9). З виписки по картці [PERSON] (рахунок [NUMBER] ) вбачається, що сума витрат за період за період з 31.08.2023 по 25119.2025 складає 159597,56 грн, сума зарахувань - 133222,47 грн, сума комісій - 1901,34 грн (а.с. 14-17). До позову також долучено копію Паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка «Зелена», а також витяг з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» та Тарифи по картці «Зелена», які не містять підпису відповідача (а.с. 19-27). Відповідно до частини 1 і 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Отже, між сторонами існують зобов`язальні правовідносини, які виникли із кредитного договору приєднання, та регулюються главою 71 ЦК України та загальними нормами Цивільного кодексу щодо зобов`язань. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, і повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, то банк має обов`язок підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме такі умови, які ним надані, і не інші. Відтак, положеннями статей 633,634 ЦК України презюмується, що другий контрагент (споживач послуг банку) може приєднатися лише до тих умов, з якими він ознайомлений. За такого та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін по сплату відсотків за користування кредитними коштами, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов без зазначення дати їх складення, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки вони достовірно не підтверджують вказаних обставин, а паспорт споживача містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, та з його змісту слідує, що умови кредитування можуть відрізнятися від умов договору про споживчий кредит. У відповідності до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника разом з позикою і процентів від її суми, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до частини 1 статті 1056 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Як встановлено судом в Анкеті-заяві позичальника від 31.08.2023 зазначені лише дані про особу позичальника та у ній не зазначено банківського продукту, який надається позичальнику та відсутні умови про встановлення кредитного ліміту, розміру процентів за користування кредитом. Банком також не надано підтвердження про узгодження та підписання позичальником Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» та витягу з Тарифів та умов користування кредитною карткою «Зелена», витяг з яких наданий банком без прив`язки їх до дати складення. У долученій до позову копії Паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» «АТБ» зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації наведеної у цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, та про актуальність наданої інформації. При цьому відповідачем підтверджено лише про отримання ним повної інформації для можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансової ситуації. Зміст «Паспорту споживчого кредиту» «Кредитна картка «АТБ» по суті є інформацією, у якій перелічені фінансові умови надання платіжної картки «АТБ» з отриманням для використання кредитного ліміту коштів до 200000 грн., зі сплатою за їх користування процентів за розмірами базових процентних ставок. За змістом статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та статті 9 Закону України «Про споживчий кредит» на кредитодавця покладається відповідальність щодо інформації споживача про умови кредитування до укладення між сторонами самого договору. Така інформація надається споживачу у письмовому вигляді та надає йому можливість визначитися з кредитним продуктом, який у подальшому він може обрати та укласти споживчий кредит на визначених сторонами умовах. Тому така інформація не є тотожною умовам договору, який сторони підписують та цим підписанням визначають суттєві умови договору кредитування, в тому числі і у відповідності до розділу ІІІ Закону України «Про споживчий кредит». За таких обставин приєднаний банком до матеріалів позову Паспорт споживчого кредиту не визначає конкретних умов кредитування між сторонами, які ними узгодженні шляхом підписання Анкети-заяви, в тому числі, з огляду на те, що паспорт містить різні умови кредитування за різними кредитними продуктами, посилання на які в Анкеті - заяві позичальника відсутні, а також не зазначено вид бажаної банківської послуги, яку споживач бажає отримати, як-от кредит або депозит, відкриття поточного рахунку тощо. Отже, незважаючи на те, що договір, укладений між сторонами повинен складатися із підписаних сторонами Анкети-заяви позичальника щодо приєднання, тарифів надання кредиту, умов і правил надання банком послуг та правил користування платіжною карткою, позичальником підписана тільки Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ «Акцент - Банк», та не узгоджено з банком інші складові договору про надання банківських послуг, зокрема, розмір відсотків, так як «Умови та Правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку» ним не підписані. Заява щодо встановлення кредитного ліміту також не містить розмір встановленого кредитного ліміту на картку відповідача. Підписання Паспорту споживчого кредиту не є безумовним свідченням позичальника щодо обрання ним певного кредитного продукту на конкретну суму з певними умовами кредитування. Зазначене узгоджується із висновком Великої Плати Верховного Суду, зробленим у постанові від 23 травня 2022 року під час розгляду справи № 393/126/20 про те, що " під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту ". У відповідності до положень статті 263 ЦПК України цей правовий висновок обов`язковий для застосування до правовідносин, що виникли між учасниками даної цивільної справи. Разом із тим, як встановлено судом у Анкеті-заяві позичальника від 31.08.2023 відсутні умови договору про встановлення розміру процентів за користування кредитом, у ній не зазначено банківського продукту, який надається позичальнику. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення із відповідача на користь АТ «Акцент - Банк» заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 7174,83 грн. Такого висновку суд дійшов з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.07.2019 року у справі №342/180/17, яку суд має враховувати при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин у відповідності до частини четвертої статті 263 ЦПК України. Разом із цим, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ «Акцент -Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав в судовому порядку шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. При цьому суд звертає увагу, що згідно зі статтею 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною першою статті 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. За загальними принципами змагальності та диспозитивності цивільного судочинства (статті 12,13 ЦПК України) сторони є рівними у своїх правах щодо подання доказів та вільними у виборі способів доказування. Натомість, якщо відповідач заперечує проти позову, то згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України саме на нього покладається обов`язок доводити такі заперечення відповідними доказами. Проте, відповідач відзиву на позовну заяву не подав, як і жодних доказів на спростування використання кредитних коштів у розмірі, зазначеному банком. Виходячи із наведеного, та зважаючи на подані позивачем докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення із відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованості за кредитом в розмірі 19684,35 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1775,00 грн.

Outcome: partial