Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Приватного підприємства «Агробізнес-2» про розірвання договору оренди земельної ділянки. Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог [PERSON] являється власником земельної ділянки площею - 4,4011 га з кадастровим номером 5120886600:01:005:0152, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (за межами населеного пункту), на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.2024 року, зареєстроване в реєстрі за №1156, до 05.06.2024 року власником вищезазначеної земельної ділянки була [PERSON] . 06.10.2017 року [PERSON] , з одного боку та орендар приватне підприємство «Агробізнес-2» в особі директора приватного підприємства Якименко Віктора Олександровича, який діяв на підставі статуту, з другого боку уклали договір оренди землі №90 щодо надання в оренду земельної ділянки площею - 4,4011 га з кадастровим номером 5120886600:01:005:0152, строком на 10 (десять) років. Відповідно до вищевказаного договору [PERSON] надає, а приватне підприємство «Агробізнес-2» приймає в строкове платне користування, на умовах оренди, земельну ділянку загальною площею - 4,4011 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером земельної ділянки 5120886600:01:005:0152. Актом приймання-передачі земельної ділянки від 06.10.2017 року, затверджується факт передачі [PERSON] в оренду земельної ділянки площею - 4,4011 га з кадастровим номером 5120886600:01:005:0152 приватному підприємству «Агробізнес-2». Відповідно до положень ЦК України, правонаступництво за зобов`язаннями та правами, що виникли з укладеного договору, відбувається на підставі свідоцтва про право на спадщину. У зв`язку з набуттям прав на спадщину після смерті попереднього власника нерухомості (колишнього орендодавця), всі права та обов`язки, які випливають з договору оренди від 06.10.2017 року, переходять до позивача [PERSON] , як спадкоємця, на підставі виданого свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.2024 року, зареєстроване в реєстрі за №1156. Таким чином, позивач [PERSON] стала правонаступником за договором оренди від 06.10.2017 року №90 та має всі права та обов`язки як орендодавця та отримувати відповідну плату за орендою земельної ділянки. Відповідно до статті 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Згідно пункту 6 Договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі не менш 3 (трьох) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, переданої в оренду, що складає 3 772 гривень 40 копійок, або в відробітковій формі та продукції. Пунктом 8 Договору визначено, що орендна плата виплачується щорічно, не пізніше ніж до 20 грудня звітного року. Проте, ПП «Агробізнес-2» з 2022 року не виплачує орендну плату позивачу за договором оренди землі №90 від 06.10.2017 року, а також з моменту державної реєстрації земельної ділянки за позивачем [PERSON] .. Рух справи у суді Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 16.10.2025 відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 23.12.2025 підготовче провадження по справі закрито та справа призначена до судового розгляду по суті. Представник позивача у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи у відсутність представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі посилаючись на обставини, які зазначені в позові, просив задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. З урахуванням зазначеного положення ЦПК України та клопотання учасників справи суд вирішив можливим розглянути справу за їх відсутності. Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування Позивач [PERSON] являється власником земельної ділянки площею - 4,4011 га з кадастровим номером 5120886600:01:005:0152, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (за межами населеного пункту), на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.2024 року, зареєстроване в реєстрі за №1156, до 05.06.2024 року власником вищезазначеної земельної ділянки була [PERSON] . 06.10.2017 року [PERSON] , з одного боку та орендар приватне підприємство «Агробізнес-2» в особі директора приватного підприємства Якименко Віктора Олександровича, який діяв на підставі статуту, з другого боку уклали договір оренди землі №90 щодо надання в оренду земельної ділянки площею - 4,4011 га з кадастровим номером 5120886600:01:005:0152, строком на 10 (десять) років. Відповідно до вищевказаного договору [PERSON] надає, а приватне підприємство «Агробізнес-2» приймає в строкове платне користування, на умовах оренди, земельну ділянку загальною площею - 4,4011 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером земельної ділянки 5120886600:01:005:0152. Актом приймання-передачі земельної ділянки від 06.10.2017 року, затверджується факт передачі [PERSON] в оренду земельної ділянки площею - 4,4011 га з кадастровим номером 5120886600:01:005:0152 приватному підприємству «Агробізнес-2». Відповідно до положень ЦК України, правонаступництво за зобов`язаннями та правами, що виникли з укладеного договору, відбувається на підставі свідоцтва про право на спадщину. У зв`язку з набуттям прав на спадщину після смерті попереднього власника нерухомості (колишнього орендодавця), всі права та обов`язки, які випливають з договору оренди від 06.10.2017 року, переходять до позивача [PERSON] , як спадкоємця, на підставі виданого свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.06.2024 року, зареєстроване в реєстрі за №1156. Таким чином, позивач [PERSON] стала правонаступником за договором оренди від 06.10.2017 року №90 та має всі права та обов`язки як орендодавця та отримувати відповідну плату за орендою земельної ділянки. Відповідно до статті 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Згідно пункту 6 Договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі у розмірі не менш 3 (трьох) відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, переданої в оренду, що складає 3 772 гривень 40 копійок, або в відробітковій формі та продукції. Пунктом 8 Договору визначено, що орендна плата виплачується щорічно, не пізніше ніж до 20 грудня звітного року. Проте, ПП «Агробізнес-2» з 2022 року не виплачує орендну плату позивачу за договором оренди землі №90 від 06.10.2017 року, а також з моменту державної реєстрації земельної ділянки за позивачем [PERSON] .. Позивач неодноразово зверталась в усній формі до директора ПП «Агробізнес-2» з питання виплати заборгованості за договором оренди землі від 06.10.2017 року №90, проте питання до цього часу так і залишилося не вирішеним, орендна плата відповідачем не виплачена. Згідно статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотною умовою договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Згідно ч.1 ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди. Разом з тим згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно п.«д» частини 1 статті 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Системний аналіз зазначених положень законодавства, які регулюють відносини, пов`язані з орендою землі, зокрема, положень ЦК України, дає підстави зробити висновок, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору. Судом встановлено, що відповідачем істотно порушено умови договору, що згідно із частиною другою статті 651ЦК України, ст.ст.24, 32 Закону України «Про оренду землі» є підставою для розірвання за рішенням суду договору оренди земельної діляни, укладеного між позивачем та ПП «Агробізнес-2», на чому наполягає позивач. Представник відповідача позов визнав, що підтверджується його відповідною заявою. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання в суду не виникає. Суд не вбачає підстав для відмови у задоволенні позову саме з цих підстав . Статтею 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено припинення договору оренди землі шляхом його розірвання. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і відновлення становища, яке існувало до порушення, припинення правовідношення, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом встановленим законом. Виходячи з вимог ст.41 Конституції України, ст.5 ЦПК України суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом розірвання договору оренди землі укладеного між позивачем та відповідачем. Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а тому на підставі викладеного суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, а саме підлягає розірванню договір оренди землі між позивачем та відповідачем.

Outcome: approved