Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

27.05.2025 [PERSON] , в інтересах якої діє її представник [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту непроживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позову представник позивачки зазначив, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняла її дочка [PERSON] , яка подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини. До складу спадщини увійшла, зокрема, земельна ділянка, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,39 га, кадастровий номер 6820987600:02:005:0292, що розташована на території Тарнорудської сільської ради. Однак в подальшому нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки [PERSON] заповіла все своє майно синові [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований разом із спадкодавцем і вважається таким, що прийняв спадщину. Зазначає, що [PERSON] зареєстрований за однією адресою із спадкодавцем, однак, починаючи з жовтня 2010 року і до дня смерті матері за вказаною адресою не проживав, оскільки виїхав на постійне проживання до Республіки Чехія і з того часу жодного разу (в тому числі і на похорон матері) він не приїжджав. У зв`язку з наведеним, позивачка просить встановити факт непроживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , визнати [PERSON] таким, що не прийняв спадщину після смерті [PERSON] , та визнати за нею право власності на земельну ділянку, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,39 га, кадастровий номер 6820987600:02:005:0292, що розташована на території Тарнорудської сільської ради, в порядку спадкування після смерті [PERSON] . В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явися, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] у м. Волочиськ Хмельницького району Хмельницької області померла мати позивачки - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.10.2023, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.04.1984, копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 18.02.1989 (а.с. 8). [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,39 га, кадастровий номер 6820987600:02:005:0292, що розташована на території Тарнорудської сільської ради Волочиського району Хмельницької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.11.2011 (а.с. 9). Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 07.11.2024 у справі № 671/943/24, визначено [PERSON] додатковий строк три місяці, для подання нею заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , що починається з дня набрання рішенням суду законної сили (а.с. 16-17). Однак приватний нотаріус Хмельницького районного нотаріального округу Гадайчук Є.А. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,395 га, що належала [PERSON] , у зв`язку з тим, що [PERSON] згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Волочиської державної нотаріальної контори від 28.03.2018 (а.с. 49), все своє майно заповіла синові [PERSON] , який на день смерті був зареєстрований разом із спадкодавцем і вважається таким, що прийняв спадщину (а.с. 47). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов на предмет визначення фактичного проживання громадян від 20.05.2025, складеного депутатом Волочиської міської ради Пендрак О., в житловому будинку [ADDRESS] , [PERSON] проживала одна. [PERSON] , [INFO] , за вказаною адресою зареєстрований, однак, фактично не проживав на протязі більше 14-ти років, починаючи з жовтня 2010 року і до тепер (а.с. 19). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що її сусідка [PERSON] на день смерті проживала одна. Її син [PERSON] більше 14 років проживає за кордоном. Також факт непроживання відповідача за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджується копією заяви [PERSON] до КП МК «Житлосервіс» Волочиської міської ради від 07.08.2023 та копією акту КП МК «Житлосервіс» Волочиської міської ради про фактичне проживання особи № 249 від 07.08.2023 (а.с. 20-21). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (ч. 1 ст. 1225 ЦК України). Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Тобто, умовою прийняття спадщини є факт проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, яким відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті такого спадкодавця. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Як встановлено судом на день смерті спадкодавця [PERSON] , яка проживала за адресою: [ADDRESS] , разом з нею був зареєстрований її син [PERSON] , однак, за вказаною адресою останній з жовтня 2010 року не проживає. Факт реєстрації за вказаною адресою [PERSON] , який є спадкоємцем за заповітом всього майна [PERSON] , перешкоджає позивачці оформити спадкові права після смерті матері. При цьому, в інший спосіб, окрім як встановлення в судовому порядку факту непроживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, захистити права позивачки неможливо. Враховуючи, що факт непроживання [PERSON] разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а також обставину, що нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved