Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін: представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» через систему «Електронний суд» подав позовну заяву, в якій просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 1382-2046 від 17.04.2024 в розмірі 85590,00 грн., з яких: 18000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 67590,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а також покласти на неї судові витрати, пов`язані з розглядом справи. Позовні вимоги мотивовані тим, що 17.04.2024 між ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та [PERSON] за допомогою вебсайту було укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1382-2046. Зазначений кредитний договір разом з Правилами надання споживчих кредитів, Паспортом споживчого кредиту, Таблицею обчислення реальної річної процентної ставки за договором складають єдиний договір, в якому визначають всі його істотні умови, та з якими позичальниця була попередньо ознайомлена. На виконання вимог Закону України "Про споживче кредитування", Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей Закону України "Про електронну комерцію" зі споживачем було укладено кредитний договір у письмовій формі у вигляді електронного документа, а для його підписання надано одноразовий ідентифікатор С8875. Без отримання смс-повідомлення для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на вебсайт кредитора до особистого кабінету, без отримання одноразового ідентифікатора для підписання угоди кредитний договір не був би укладений. Відповідно до умов кредитного договору, кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачці кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: сума кредиту 18000,00 гривень, строк кредитування - 300 днів, базовий період 14 днів, знижена % ставка 2,50 %, стандартна % ставка 2,50 %. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачці кредит відповідно до умов укладеного договору. Однак відповідачка, отримавши кредитні кошти, не повернула у повному обсязі кредит та не виконала свої інші грошові зобов`язання, у зв`язку з чим у неї перед кредитодавцем станом на 10.09.2025 виникла заборгованість у розмірі 146700,00 грн., з яких: 18000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом та 128700,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності, а саме: часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 61110,00 грн. за умови погашення решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 85590,00 грн. Представник позивача разом з позовом подав до суду клопотання, в якому розгляд справи просить проводити без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 29.10.2025 відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачці строк для подання відзиву на позовну заяву. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачкою не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву остання не скористалася, хоча ухвалу про відкриття провадження вона отримала, що підтверджується трекінгом поштового відправлення, крім того 09.12.2025 та 26.12.2025 представник [PERSON] адвокат Лабіг Г.І. подав до суду заяви про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (а.с. 16, 19) та йому було надано доступ до електронної справи (а.с. 22), а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: згідно з договором про відкриття кредитної лінії № 1382-2046 від 17.04.2024 сторони погодили, що ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (кредитодавець) відкриває для [PERSON] (позичальника) кредитну лінію на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим договором. Загальний розмір кредиту за цим договором становить 18000,00 грн. Дата видачі кредиту 17.04.2024.(п. 2.2, 4.1, 4.2). Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється з дня видачі кредиту до фактичного повернення всієї суми кредиту, за такою ставкою: стандартна процентна ставка становить 2,50 % за кожен день користування кредитом (п. 4.10). Строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит - 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 10.02.2025. Строк договору є рівним строку кредитування (п. 4.12). Орієнтована загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 153000,00 гривень та включає в себе суму кредиту та проценти за користування кредитом (п. 4.11). Відповідно до п. 10.1 договору позичальник за умови дотримання вимог, передбачених п.п. 10.2, 10.3 цього договору, користується програмами лояльності кредитодавця та сплачує проценти (відсотки) за користування кредитом за наступними ставкою (-ми): промо-ставка (вид акційної процентної ставки) становить 1,75% за кожен день користування кредитом протягом перших 14 (чотирнадцять) календарних днів першого базового періоду, яка надається кредитодавцем виключно, як знижка на користування кредитом та заохоченням позичальника спробувати скористатися послугами кредитодавця. Кредитний договір підписаний позичальницею електронним підписом одноразовим ідентифікатором С8875. Позичальниця також вказала свої паспортні дані, місце проживання, ідентифікаційний номер. Порядок і умови відкриття ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» кредитної лінії, права та обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладання та належного виконання умов договору, визначено у Правилах відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), які підписані [PERSON] одноразовим ідентифікатором С8875. Також до укладення вищевказаного кредитного договору [PERSON] ознайомилася з паспортом споживчого кредиту, що підтвердила електронним підписом одноразовим ідентифікатором А8875. Загальна вартість кредиту та реальна річна процентна ставка за договором № 1382-2046 від 17.04.2024 визначені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за вказаним договором, яка підписана відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором А8875. Згідно з довідкою про перерахування суми кредиту № 1382-2046 від 17.04.2024 [PERSON] за допомогою системи LiqPayна підставі вказаного кредитного договору видано кредитні кошти на суму 18000,00 гривень, що також підтверджується квитанцією від 17.04.2024. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором № 1382-2046 від 17.04.2024 станом на 10.09.2025 у [PERSON] наявна заборгованість у розмірі 146700,00 грн., з яких: 18000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом та 128700,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Таким чином, між сторонами виник спір щодо належного виконання умов кредитного договору, непогашення в повному обсязі відповідачкою заборгованості за цим договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Оцінка суду: суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позовних вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, вважає, що даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з такого. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання, як електронного підпису або електронного цифрового підпису вiдповiдно до законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Частиною 1 статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що відповідачка 17.04.2024 підписала договір про відкриття кредитної лінії № 1382-2046 шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором та отримала від ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» суму позики в розмірі 18000,00 гривень на картковий рахунок. Доказів протилежного відповідачка не надала. Умови кредитування визначені у Правилах відкриття кредитної лінії, договорі про відкриття кредитної лінії та паспорті споживчого кредиту, про що вказано вище, де, серед іншого, обумовлений і розмір нарахованих відсотків та комісія, які нараховуються на кредит, з чим [PERSON] погодилася, підписавши їх. Як вбачається з розрахунку заборгованості, позивач надав відповідачці можливість користуватися кредитними коштами, однак остання не дотримувалася своїх зобов`язань щодо погашення кредиту у визначені строки, на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, а тому станом на 10.09.2025 має заборгованість за кредитом у розмірі 146700,00 грн., з яких: 18000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом та 128700,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Разом з тим, як зазначено в позовній заяві, позивачем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника програми лояльності, а саме: часткового списання заборгованості за нарахованими процентами у сумі 61110,00 грн. за умови погашення решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 85590,00 грн., з яких: 18000,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 67590,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами. І саме цю суму просить стягнути позивач у даній справі. Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачка суду не надала, не подала будь-яких доказів на спростування користування нею наданими їй позивачем кредитними коштами, а також не подала будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості. Водночас, у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02 жовтня 2020 року у справі № 911/19/19 вказано, що суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з`ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов`язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд у будь-якому випадку не позбавлений права зобов`язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем). Окрім того, у постанові Верховного Суду від 12 квітня 2023 року у справі № 569/15311/21 (провадження № 61-11750св22) зазначено, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника (іпотекодавця) на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню. У справі, яка переглядається, відповідачі не заперечували проти розміру заборгованості, не спростовували його. Маючи сумніви у визначенні дійсного розміру заборгованості за іпотечним договором, суди не визначили його відповідно до умов кредитного договору. З огляду на наведені правові позиції, суд, маючи сумніви у правильності розрахунку, наданому позивачем, вважає за необхідне самостійно визначити дійсний розмір заборгованості відповідно до умов кредитного договору, з урахування вимог законодавства чинного на період формування складових суми заборгованості за спірним кредитним договором. Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Статтею 8 Закону України «Про споживче кредитування», якою передбачено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %, була доповнена частиною п`ятою згідно із Законом № 3498-IX від 22.11.2023. Закон України від 22 листопада 2023 року № 3498-ХІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %. Перехідні положення законопроекту застосовуються, у разі якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту. Отже, наведені норми, які регулюють питання споживчого кредитування, передбачають, що, починаючи з 24 грудня 2023 року, денна процентна ставка має бути не більше 2,5%, з 22 квітня 2024 року - не більше 1,5%, а з 20 серпня 2024 року - не більше 1%. Кредитний договір № 1382-2046 від 17.04.2024 укладений строком на 300 днів до 10.02.2025 включно. Водночас розмір промо-ставки (вид акційної процентної ставки) 1,75 % (п. 10.1 кредитного договору) за період з 17.04.2024 по 21.04.2024 (5 днів) узгоджується з Прикінцевими та Перехідними положеннями Закону України «Про споживче кредитування», а тому розмір заборгованості за відсотками за вказаний період становить 1575,00 грн. (18000,00 грн. х 1,75 % х 5 днів). За період з 22.04.2024 по 30.04.2024 (9 днів), що є кінцевою датою базового періоду, відсоткова ставка згідно з положеннями закону становить 1,5 % на день та заборгованість за процентами за вказаний період складає 2430,00 грн. (18000,00 грн. х 1,5 % х 9 днів). Водночас, 30.04.2024 відповідачкою було здійснено платіж у розмір 4410,00 грн. на погашення заборгованості, що підтверджується долученим до матеріалів електронної справи розрахунком заборгованості. Відповідно до ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу. Оскільки безпосередньо у спірному договорі не містяться умови, які б визначали порядок зарахування сплачених позичальницею сум в рахунок погашення кредиту, беручи до уваги вимоги ст. 534 ЦК України, суд відносить здійснення оплати на суму 4410,00 грн. в погашення суми несплачених відсотків. Однак, враховуючи, що вказана сума перевищує розмір нарахованих відсотків станом на 30.04.2024, то її залишок зараховується в погашення тіла кредиту, який буде становити 17595,00 грн. (18000,00 грн. (4410,00 грн. (2430,00 грн. + 1575,00 грн.))). За період з 01.05.2024 по 19.08.2024 (111 днів) відсоткова ставка згідно положень закону становить 1,5 % на день та заборгованість за процентами за вказаний період складає 29295,68 грн. (17595,00 грн. х 1,5 % х 111 днів). За період з 20.08.2024 по 10.02.2025 (175 днів) відсоткова ставка згідно положень закону становить 1 % на день та заборгованість за процентами за вказаний період складає 30791,25 грн. (17595,00 грн. х 1 % х 175 днів). З огляду на, що загальний розмір заборгованості відповідачки за відсотками за вказаним кредитним договором становить 64091,93 грн. (30791,25 грн. + 29295,68 грн. + 1575,00 грн. + 2430,00 грн.). А тому, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідачка істотно порушила умови укладеного з позивачем договору № 1382-2046 від 17.04.2024, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашала кредит та проценти за користування ним, суд дійшов висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 81686,93 грн., з яких: 17595,00 грн. заборгованості за тілом кредиту та 64091,93 грн. заборгованості за відсотками, а у задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 2422,40 грн., що підтверджується платіжною (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційну розміру задоволених позовних вимог А тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 2311,93 грн. (2422,40 грн. х 81686,93 грн. / 85590,00 грн.) сплаченого судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного, ст.ст. 509, 526, 527, 610, 626, 628, 639, 1054 ЦК України, ст.ст. 8, 12, п. 17 Прикінцевих та Перехідних положень ЗУ «Про споживче кредитування», ст.ст. 3, 12 «Про електронну комерцію» та

Outcome: approved