Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Заявник звернулася до суду із цією заявою та просила встановити факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є її рідним братом. Свою заяву мотивувала тим, що [INFO] помер [PERSON] . Вона є спадкоємцем другої черги та в порядку й у встановлений строк звернулася із заявою про прийняття спадщини після його смерті. Крім неї заяв про прийняття спадщини ніхто не подав. Однак їй було роз`яснено про неможливість подальшого оформлення спадщини у зв`язку з розбіжностями в написанні прізвищ. У свідоцтві про смерть брата вказано « [PERSON] », а в свідоцтві про її народження « [PERSON] ». Мають розбіжності і в написані прізвищ батьків у свідоцтвах про її народження, та про народження брата. Зважаючи на розбіжності у написанні прізвищ заявник позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину за законом, врегулювати дане питання в позасудовому порядку неможливо, а тому вона звернулася до суду із цією заявою. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 жовтня 2025 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04 листопада 2025 року (із занесенням до протоколу судового засідання без винесення окремого процесуального документа) витребувано копію спадкової справи щодо майна померлого [PERSON] . Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01 грудня 2025 року (із занесенням до протоколу судового засідання без винесення окремого процесуального документа) задоволено клопотання про виклик свідків. В судовому засіданні заявник та її представник заяву підтримали та просили її задовольнити з підстав, викладених в ній. Представник заінтересованої особи Вінницької міської ради Вінницької при розгляді заяви покладався на думку суду. Допитана в судовому засідання свідок [PERSON] показала, що вона була заміжня за братом заявниці та померлого [PERSON] та вказувала, що про розбіжності в написанні їхніх прізвищ було відомо та померлий навіть хизувався, що саме його прізвище вірно перекладене українською мовою. При цьому відмічала, що заявниця та померлий, а також і її сім`я певний час спільно проживали по [ADDRESS] , а після знесення будинку заявник та [PERSON] мешкали по [ADDRESS] , а згодом, продавши квартиру, роз`їхалися. Заявниця та померлий підтримували родинні стосунки за життя, допомагали одне одному та заявниця разом з племінницею організовували та здійснювали його поховання. У померлого була сім`я, однак з дружиною він розірвав шлюб. Син на похорон не приїжджав. Допитана як свідок [PERSON] , яка є племінницею заявниці, підтвердила, що заявниця та померлий [PERSON] є рідним братом та сестрою, вони підтримували родинні стосунки за життя, допомагали одне одного та заявниця разом зі свідком організовували та здійснювали його поховання. Сина померлого свідок ніколи не бачила, однак телефонувала йому, коли помер [PERSON] , однак останній на похорон не приїхав. Вислухавши пояснення заявниці, показання свідків, дослідивши наявні матеріали у справі, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню. Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України встановлено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За змістом ст.315, 318 ЦПК України, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, 2) встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право, 3) заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. На вказані умови також звертає увагу Верховний Суд України в роз`ясненнях «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Як роз`яснено в пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Судом установлено, що заявник [PERSON] народилася [INFO] в смт. Липовець Липовецького району Вінницької області. Її матір`ю є [PERSON] , батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 червня 1966 року. [PERSON] народився [INFO] в смт. Липовець Липовецького району Вінницької області. Відповідно до свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , заповненого російською мовою, його батьками є: « [PERSON] , [PERSON] ». [PERSON] помер [INFO] в м.Вінниці, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 17 травня 2023 року. Його поховання здійснювала заявник (довідка КП «Комбінат комунальних підприємств» від 17 травня 2023 року №194). Після його смерті відкрилася спадщина. Як слідує з даних спадкової справи №13/2003 щодо майна померлого [PERSON] , наданої на виконання ухвали суду, з заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] . Інші особи із заявами про прийняття спадщини або відмову від прийняття спадщини не зверталися та матеріали спадкової справи таких не містять. До суду надійшла заява представника [PERSON] від 12 січня 2026 року, сина померлого, який вказує, що [PERSON] після смерті свого батька на спадщину не претендує, заяву про прийняття спадщини не подавав, не заперечує щодо прийняття спадщини його рідною тіткою [PERSON] . Заявник бажає оформити своє право на спадщину щодо майна померлого [PERSON] , однак розбіжності у написанні прізвищ позбавляють заявницю права реалізувати своє право на спадкування. З огляду на вищевказане, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається заявник, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд вважає доведеним факт, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є рідним братом [PERSON] , [INFO] , що підтверджується співпадінням решти анкетних даних батьків в актових записах, місцем народження, фактичним підтриманням родинних зв`язків за життя, наявністю оригіналів документів померлого у заявниці, а також визнанням сином померлого заявниці як рідної тітки. На підставі наведеного, суд дійшов висновку про задоволення заяви. Розбіжності в написанні прізвищ не можуть обмежувати заявника у реалізації її прав. На підставі викладеного,

Outcome: approved