Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26.12.2025 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») задоволено частково. Ухвалено стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики №72179814 від 31.12.2022 в розмірі 14546,88 грн , що становить 30% від заявленої позивачем суми 49000 грн. 02.01.2026 відповідач [PERSON] звернувся до суду із заявою, в який просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. На підтвердження понесених витрат до заяви долучені Договір про надання адвокатом Півнем Г.В. правничої допомоги від 13.10.2025, розрахунок наданих послуг від 30.12.2025, акт наданих послуг від 30.12.2025, квитанції від 13.10.2025 та 01.11.2025 про повну оплату послуг. Заява мотивована тим, що Карпюк О.О. є військовослужбовцем, копію судового рішення у справі отримав через додаток «Дія» 30.12.2025, після чого був складений акт про отримання повного обсягу наданих адвокатом послуг і остаточно визначена вартість послуг адвоката, з урахуванням тривалості судових засідань за участю представника. В судовому засіданні 17.12.2025 адвокат Півень Г.В. повідомив суд про подання доказів понесених витрат в порядку частини восьмої статті 141 ЦПК України. Відповідно до частини третьої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи. Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення 14.01.2026. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення про часткове задоволення заяви з огляду на таке. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з частиною першою статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. У разі часткового задоволення позову витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог ( пункт 3 частина друга статті 141 ЦПК України) Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (постанова Верховного Суду від 30.10.2023 у справі № 591/550/20). Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Згідно з частиною першою статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.01.2024 у справі № 285/5547/21 суд зазначив, що у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин неподання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 22.04.2024 у справі № 346/2744/21. При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). Таким чином, необхідною обставиною для ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат є: не вирішення судом питання про судові витрати при наявності у матеріалах справи відповідних доказів про їх понесення або ж неможливість з поважних причин подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат до закінчення судових дебатів у справі та заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі про намір подання таких доказів і їх подання у визначений процесуальним законом строк протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Наведені відповідачем доводи з приводу неможливості подання доказів загального розміру витрат на правничу допомогу на час постановлення рішення суд вражає достатніми для вирішення питання розподілу судових витрат додатковим рішенням (додаткова постанова Верховного Суду від 18.10.2023 у справі № 447/3950/21). Зокрема відповідач [PERSON] проходить військову службу, що підтверджено довідкою військової частини [NUMBER] (а.с.84), також за умовами Договору про надання правничої допомоги до оплати належать усі судові засідання, в яких брав участь адвокат як представник відповідача, тому неможливо було надати докази узгодженого прийнятого обсягу наданих послуг до завершення судового розгляду. При вирішенні питання розподілу судових витрат суд відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України враховує: - чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; - чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; - поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; - дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Крім того, відповідно до статті 137 ЦПК України суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони за критерієм співмірності із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц). Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial