Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором, оскільки останній у добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання. Ухвалою від 22.10.2025 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а. с. 30). Також даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив. Копія ухвали про відкриття провадження направлялась відповідачу за останнім місцем проживання та була ним отримана, про що свідчить підпис в рекомендованому листі. Суд, на підставі ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, виходить із наступного. 15.02.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 13.02.2025-100001540, підписаний одноразовим ідентифікатором відповідача (Е259) (зворот а.с. 21), відповідно до умов якого кредитодавець шляхом перерахування на картковий рахунок надає кошти в розмірі 8 000 грн на 70 днів під 1 % щоденно (а.с. 19). Як вбачається з довідки (а.с. 11) відповідач отримав кошти на власний картковий рахунок в розмірі, зазначеному в договорі. Відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання по поверненню кредитних коштів у зв`язку із чим виникла заборгованість, яка станом на день звернення до суду із даним позовом становить 16 185,36 грн та складається із заборгованості за кредитом в розмірі 7 811,20 грн та процентами в розмірі 4 374,16 грн та неустойкою 4 000 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 12). Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК). За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК). Таким чином, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та процентами за користування ним обґрунтованими та задовольняє їх в повному обсязі. При вирішенні позовних вимог про стягнення з відповідача неустойки в розмірі 4 000 грн, суд враховує положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, відповідно до яких у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача неустойки, а тому у задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. Також, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, а тому з відповідача належить стягнути 1 823,73 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial