Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Заступник керівника Диканської окружної прокуратури Полтавської області Євген Коваль, звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області з зазначеним позовом, в обґрунтування своїх вимог в позовній заяві вказав, що [PERSON] , [INFO] , є громадянкою російської федерації, паспорт № [NUMBER] , виданий 07.11.2006 , видавник: ВВС Жуківського району Калужської області ,країна громадянства : російська федерація. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВРР217358 від 26.04.2020 , [PERSON] після смерті [PERSON] успадкувала , належну їй на підставі державного акту серія ПЛ № 060902 виданого 14.10.2005 Зіньківською райдержадміністрацією Полтавської області та зареєстрованої в книзі записів державних актів на право приватної власності за № 010555500804, 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером 5321310100:00:011:0011, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Зіньківської територіальної громади Полтавського району (колишня Зіньківська міська рада). Одночасно, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВРР 217357 від 26.04.2020 [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] після смерті [PERSON] успадкував , належну їй на підставі державного акту серія ПЛ № 060902 виданого 14.10.2005 Зіньківською райдержадміністрацією Полтавської області та зареєстрованої в книзі записів державних актів на право приватної власності за № 010555500804, 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером 5321310100:00:011:0011, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Зіньківської територіальної громади Полтавського району (колишня Зіньківська міська рада). В подальшому, 20.03.2013 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право приватної власності [PERSON] на частину земельної ділянки кадастровий номер 5321310100:00:011:0011,площею 2,81 га ,номер відомостей про речове право 553037. 20.03.2013 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право приватної власності [PERSON] на частину земельної ділянки кадастровий номер 5321310100:00:011:0011,площею 2,81 га ,номер відомостей про речове право 552980. Підставою для внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40336987 від 27.03.2018, згідно свідоцтва про право на спадщину, серія та номер:529, виданий 26.04.2012. Таким чином, громадянка російської федерації [PERSON] у порядку спадкування за законом набула право власності на частку земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 5321310100:00:011:0011, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Зіньківської територіальної громади Полтавського району (колишня Зіньківська міська рада) та протягом року не виконала покладений на неї обов`язок, а саме: не відчужила земельну ділянку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Ухвалою судді Ситник О.В. від 20.10.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву , залучено до справи в якості третіх осіб [PERSON] як власника іншої частини земельної ділянки ( а.с. 220) . В судовому засіданні прокурор підтримав позов з підстав, викладених у позовній заяві, просив задовольнити його вимоги. Представник Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі та просив задовольнити вимоги прокурора, надав письмові пояснення . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася , про дату, місце і час розгляду справи повідомлялася шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України , відзив на позов не подала, з клопотаннями до суду не зверталася. Треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю Полтаваекопродукт-2 в судове засідання не з`явилася, про дату, місце і час розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, з клопотаннями до суду не звертався. [PERSON] у судове засідання не з`явився ,надіслав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності ( а.с.240). Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши письмові пояснення представника третьої особи, дослідивши матеріали справи в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є громадянкою російської федерації, паспорт № [NUMBER] , виданий 07.11.2006 , видавник: ВВС Жуківського району Калужської області ,країна громадянства : російська федерація. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВРР 217358 від 26.04.2020 , [PERSON] після смерті [PERSON] успадкувала , належну їй на підставі державного акту серія ПЛ № 060902 виданого 14.10.2005 Зіньківською райдержадміністрацією Полтавської області та зареєстрованої в книзі записів державних актів на право приватної власності за № 010555500804, 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером 5321310100:00:011:0011,для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Зіньківської територіальної громади Полтавського району (колишня Зіньківська міська рада). На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВРР217358 від 26.04.2020 , [PERSON] після смерті [PERSON] успадкувала , належну їй на підставі державного акту серія ПЛ № 060902 виданого 14.10.2005 Зіньківською райдержадміністрацією Полтавської області та зареєстрованої в книзі записів державних актів на право приватної власності за № 010555500804, 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером 5321310100:00:011:0011, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Зіньківської територіальної громади Полтавського району (колишня Зіньківська міська рада). На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ВРР 217357 від 26.04.2020 [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] після смерті [PERSON] успадкував , належну їй на підставі державного акту серія ПЛ № 060902 виданого 14.10.2005 Зіньківською райдержадміністрацією Полтавської області та зареєстрованої в книзі записів державних актів на право приватної власності за № 010555500804, 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером 5321310100:00:011:0011, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Зіньківської територіальної громади Полтавського району (колишня Зіньківська міська рада). 20.03.2013 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право приватної власності [PERSON] на частину земельної ділянки кадастровий номер 5321310100:00:011:0011,площею 2,81 га ,номер відомостей про речове право 553037. 20.03.2013 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право приватної власності [PERSON] на частину земельної ділянки кадастровий номер 5321310100:00:011:0011,площею 2,81 га ,номер відомостей про речове право 552980. Підставою для внесення запису є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 40336987 від 27.03.2018, згідно свідоцтва про право на спадщину, серія та номер:529, виданий 26.04.2012 . Таким чином, громадянка російської федерації [PERSON] у порядку спадкування за законом набула право власності на частку земельної ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 5321310100:00:011:0011, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Зіньківської територіальної громади Полтавського району (колишня Зіньківська міська рада) та протягом року не виконала покладений на неї обов`язок, а саме: не відчужила земельну ділянку, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки між співвласниками [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Полтаваекопродукт-2» укладено додаткову угоду до договору оренди вказаної земельної ділянки строком до 31.12.2025 року. Оскільки, [PERSON] , будучи іноземцем, протягом року з часу переходу права власності на частину земельної ділянки кадастровий номер 5321310100:00:011:0011, площею 2,81 га, розташовану на території Зіньківської територіальної громади Полтавського району (колишня Зіньківська міська рада) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, не відчужила її, то право власності на зазначену земельну ділянку підлягає примусовому припиненню шляхом конфіскації. Відповідно до ст.1 Земельного кодексу України (далі ЗК України), земля в Україні є національним багатством і перебуває під особливою охороною закону. Згідно норм ст.19 ЗК України, землі сільськогосподарського призначення віднесено до категорії особливо цінних. Положення статей 13, 14 Конституції України визначають, що земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування Земля є основним національним багатством, що знаходиться під особливою охороною держави. Суб`єктами права приватної власності на землю згідно зі ст.80 ЗК України визначено громадян України та юридичних осіб. Проте з урахуванням змісту частини другої статті 81 та інших норм Земельного кодексу України суб`єктами права приватної власності на землю визнаються також іноземні громадяни та особи без громадянства. Відповідно до ч.5 ст.22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. Частиною 4 ст.81 ЗК України передбачено, що землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Право власності на частину земельної ділянки відповідач [PERSON] набула 26.04.2012 року в порядку спадкування після смерті матері, однак у подальшому й по даний час її частина земельної ділянки нею самостійно не відчужена, чим безпідставно порушено передбачений річний строк на її відчуження. Згідно пункту "е" ч. 1 ст.140 ЗК України однією з підстав примусового припинення права власності на земельну ділянку є невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Примусове припинення прав на земельну ділянку, у відповідності до п. "в" ч.1 ст.143 ЗК України, здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки. Відповідно до ч.2 ст.145 ЗК України у разі, якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду. Пунктом 10 ч.1 ст.346 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено конфіскацію як одну з підстав припинення права власності. Частиною 5 ст.41Конституції України визначено, що конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Перший протокол, Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. У правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постанові від 18 вересня 2013 року (справа № 6-92 цс 13) зазначено, що основною метою ст. 1 Першого протоколу до Конвенції є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном. При цьому в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини постійно вказує на необхідність дотримання справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю дотримання фундаментальних прав окремої людини (наприклад, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг і Льоннрот проти Швеції», від 11 березня 2003 року «Новоселецький проти України», від 1 червня 2006 року «Федоренко проти України»), необхідність забезпечення такої рівноваги відображено в структурі ст. 1., зокрема, необхідно, щоб була дотримана обґрунтована пропорційність між застосованими заходами та переслідуваною метою, якої намагаються досягти шляхом позбавлення особи її власності. Таким чином, особу може бути позбавлено її власності в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності має бути дотримано справедливої рівноваги між інтересами суспільства та правами власника. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 38, ч. 1 ст. 39 Закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме та рухоме майно, виникнення та припинення права власності та інших речових прав визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Належність майна до нерухомих або рухомих речей, а також інша класифікація майна визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться. Згідно ч.4 ст.145 ЗК України конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику. Статтею 153 ЗК України передбачено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України. У випадках передбачених цим Кодексом та іншими законами України, допускається викуп земельної ділянки. При цьому власникові земельної ділянки відшкодовується її вартість. Оскільки, [PERSON] , будучи іноземцем, протягом року з часу переходу права власності на частину земельної ділянки кадастровий номер 5321310100:00:011:0011, площею 2,81 га розташовану на території Зіньківської територіальної громади Полтавського району (колишня Зіньківська міська рада) з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, не відчужила її, то право власності на зазначену земельну ділянку підлягає примусовому припиненню шляхом конфіскації. Відповідно до положень п.7 ч.2ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема припинення правовідношення. З огляду на викладене позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь Полтавської обласної прокуратури слід стягнути понесенні останньою витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved