Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: позбавити відповідача батьківських прав відносно його відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позову позивач зазначив, що з відповідачкою перебував у фактичних шлюбних відносинах та від спільного фактичного проживання мають доньку [PERSON] , [INFO] . В подальшому [PERSON] змінила прізвище на " [PERSON] ". Позивач разом з донькою фактично проживає в [ADDRESS] та є співвласником вказаної квартири. Відповідач з 2022 року проживає окремо за адресою [ADDRESS] та жодної участі у вихованні та утриманні доньки не бере, про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя дитини не турбується, жодним чином про дитину не піклується, медичного догляду, лікування дитини, необхідного харчування доньки не здійснює, з дитиною не зустрічається та її не навідує, по телефону не спілкується. З цих підстав, з метою захисту інтересів дитини, позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07.07.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі, ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 04.08.2025 задоволено клопотання представника третьої особи Служби у справах дітей Харківської районної державної адміністрації Гузенко В. Замінено третю особу Службу у справах дітей Харківської районної державної адміністрації на третю особу Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради. 17.11.2025 до суду надійшли пояснення третьої особи - Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, у яких зазначено про підтримання позовних вимог позивача, у зв`язку з тим, що [PERSON] тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться станом зоров`я дочки, що відповідно до ч.2 ст.164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав. До вказаних пояснень представником третьої особи додано пояснення по справі та Висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21.11.2025 року закрито підготовче засідання по вказаній цивільній справі, справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON] та його представник - адвокат Уманський Р.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Надали пояснення, аналогічні викладеним в позові. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчать матеріали справи, причину неявки до суду не повідомила, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, поважності неявки не убачається, у зв`язку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч. 2 ст. 43 ЦПК України відповідач зобов`язаний добросовісно здійснювати процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що відповідно до принципу юридичної визначеності, як складової частини конституційного принципу верховенства права, зобов`язує відповідача самостійно цікавитися перебігом розгляду судом пред`явленого до нього позову. Тривала відсутність такого інтересу з боку відповідача свідчить про його небажання захищати свої процесуальні права. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, у своїх письмових поясненнях підтримали позовні вимоги та пояснили, що орган опіки та піклування надав відповідний висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки остання ухиляється тривалий час від виконання батьківських обов`язків, не цікавиться донькою та просили розглядати справу без участі представника органу опіки та піклування. Суд, вислухавши пояснення позивача, його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходить з вимог ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, законодавство про охорону дитинства ґрунтується на Конституції України, Конвенції ООН про права дитини, відповідно до преамбули якої, дитині для повного й гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі ст.9 Конвенції, держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню. Статтею 18 Конвенції про права дитини, передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Крім цього, вказані правовідносини регулюються міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і складається із Закону України «Про охорону дитинства» від 21.06.2001 року №-2558-ІІІ, а також інших нормативно - правових актів, що регулюють суспільні відносини у цій сфері. Відповідно до ст.ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом із батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Право дитини на отримання належного сімейного виховання виникає у неї від народження. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 частини 164 СК України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо і лише при наявності вини в діях батьків. Виключний характер позбавлення батьківських прав пояснюється тим, що воно може бути здійснено тільки судом. З цієї ж причини встановлений вичерпний перелік підстав позбавлення батьківських прав, який охоплює всі можливі способи порушення батьками прав і інтересів дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перелічена в ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року, позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц). Вирішення питання про позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки (Рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», § 54, § 58). Судом встановлено, що сторони перебували у цивільному шлюбі з 2015 року до 2022 року. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, батьками дитини є: [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 13 липня 2017 року). [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » Судом встановлено, що відповідач [PERSON] вихованням та утриманням своєї дитини не займається, та з 2022 року з дитиною не проживає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не піклується про доньку. Піклується про доньку, займається її вихованням, здоров`ям, створивши необхідні умови для проживання, навчання та розвитку дитини її батько [PERSON] . Згідно інформації про особу, виданої ст.ДОП СДОП ВП ХРУП №1 ГУНП в Харківській області підполковника поліції Москальова С., [PERSON] , [INFO] , дійсно мешкає за адресою: [ADDRESS] . За місцем мешкання характеризується з негативного боку. Зловживає спиртними напоями, веде антигромадський спосіб життя. Схильна до порушень публічної безпеки та правопорядку. За адресою [ADDRESS] не мешкає на протязі тривалого часу (а.с.18). Відповідно до довідки №333/0/567-25 від 11.04.2025, виданої КНП «Міська дитяча поліклініка №23» ХМР встановлено, малолітня [PERSON] , [INFO] мешкає за адресою [ADDRESS] разом з батьком [PERSON] . Вихованням малолітньої [PERSON] та забезпеченням її належного догляду, в т.ч. і під час хвороби, займається батько. Амбулаторні прийоми лікаря дитина відвідує також в супроводі батька. Останній візит 06.02.2025р. Рекомендації лікарів батько виконує в повному обсязі (а.с.20). Згідно з інформацією адміністрації КЗ «Харківська гімназія №52 Харківської міської ради», де навчається малолітня [PERSON] , [INFO] , з 01.09.2023, дитина мешкає разом з батьком, [PERSON] , який відвідує батьківські збори, цікавиться освітнім процесом та успіхами доньки в навчанні, підтримує зв`язок із класним керівником. З боку адміністрації закладу щодо виконання ним батьківських обов`язків зауважень не було (а.с.82). Згідно Висновку оцінки потреб сім`ї Департаменту служб у справах дітей від 16.01.2025, мати участі в утриманні та вихованні доньки не бере, проживає окремо (а.с.21). Також судом встановлено, що вироком Київського районного суду м.Харкова від 10.09.2024, [PERSON] засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робі (а.с.102-103). Вироком Київського районного суду м.Харкова від 14.10.2024, [PERSON] засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді 150 годин громадських робі (а.с.99-100). Як убачається з висновку Департаменту служб у справах дітей ХМР щодо доцільності позбавлення батьківських прав від 17.11.2025 року №421 з метою захисту прав та інтересів дітей за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Із змісту висновку випливає, що розглянувши питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] , відносно її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , з`ясовано, що мати дитини тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приймає участі у вихованні дитини, не цікавиться станом здоров`я дочки. З опитування малолітньої [PERSON] встановлено, що вона не пам`ятає коли останній раз спілкувалася з матір`ю, тому підтримує позовні вимоги батька. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є сусідкою позивача повідомила про те, що утриманням та вихованням малолітньої [PERSON] займається її батько [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вона працює старшою медичною сестрою КНП «Міська дитяча поліклініка №23» та знає [PERSON] як батька дитини [PERSON] , яку на прийом до лікаря приводить батько дитини, та який займається її лікуванням та щепленнями. Мати з дитиною до лікаря не зверталася. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що при розгляді справи знайшли підтвердження обставини, що відповідачка за власною ініціативою самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітньої доньки [PERSON] , без поважних причин залишивши дитину без батьківської уваги та турботи, при цьому має місце відсутність перешкод у спілкуванні з дитиною та позивачем доведено, що поведінка відповідачки відносно її доньки є свідомим нехтуванням нею своїми батьківськими обов`язками, що свідчить про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір.

Outcome: approved