Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Заявник звернулася в суд з заявою та заявою про уточнення вимог та просить оголосити померлим її чоловіка [PERSON] [INFO] , військовослужбовця, загиблим в районі населеного пункту Вовчанськ Харківської області, під час безпосередньої участі у бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, у складі відділення інспекторів прикордонної служби третьої прикордонної застави відділу прикордонної служби « [INFO] » (тип С), [INFO] . Свої вимоги мотивує наступним. Вона є дружиною [PERSON] 04.07.2024 року її чоловік військослужбовець при веденні бойових дій з підрозділами противника, перебуваючи разом з військослужбовцями [NUMBER] ОМПБ, вирушили з пораненим бійцем до точки евакуації, де їх помітив ворожий БПЛА, після чого військослужбовці разом з її чоловіком заховались у будинок та стали очікувати слушного моменту для продовження руху до точки евакуації. 05.07.2024 року о 05:00 зі слів сержанта [PERSON] по ним було здійснено обстріл боєприпасами типу КАБ в результаті чого їх засипало уламками зруйнованого будинку. Сержанту [PERSON] та ще одному військослужбовцю 42 ОМБП вдалось самостійно вибратись з під завалів. ЇЇ чоловік, та ще один військослужбовець [NUMBER] ОМБП, залишились під бетонними плитами, які підняти без спеціальної техніки було неможливо. Висновком службового розслідування її чоловіка, солдата [PERSON] визанано безвісти зниклим від 27.08.2024 року. Також, станом на даний час неможливість евакуації тіла мого чоловіка у зв`язку з активним веденням бойових дій в районі населеного пункту Вовчанськ, Харківської області. Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що заявник перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про шлюб. Згідно довідки №12/821 від 11.08.2023р. виданої Військовою частиною [NUMBER] встановлено, що [PERSON] проходив військову службу у військовій частині [NUMBER] ДПС, перебував у складі підрозділу, який з 01.07.2023р. виконував бойові завдання у Донецькій області. Відповідно до наказу [NUMBER] прикордонного загону від 06.07.2024 року №1572-АГ за даним фактом було відкрито службове розслідування, в ході якого встановлено, що до Координаційного штабу не надходили повідомлення від Міжнародного Комітету Червоного Хреста або зі сторони російської федерації про перебування в полоні, стану його здоров`я та місця утримання [PERSON] . Відповідно до пояснення від 08.07.2024 року сержанта [PERSON] встановлено, що вони довго, власними силами намагались розібрати завали вручну та намагались зв`язатись зокрема з солдатом [PERSON] , проте відповіді так і не отримали та як наслідок стали вважати, що солдат [PERSON] загинув. Згідно відповіді відділу внутрішньої та власної безпеки по [NUMBER] прикордонному загону ГВВБ [INFO] від 17.08.2024 №16.4/54024-24-Вих, інформація стосовно перебування у полоні солдата [PERSON] відсутня. Висновком службового розслідування мого чоловіка, солдата [PERSON] визанано безвісти зниклим від 27.08.2024 року. Як вбачається із матеріалів справи, по даному факту 10.07.2024 слідчим ГУНП в Харківській області внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань №12024220000000845 за ч.2 п.1 ст.115 КК України. З витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин №20240823-1776 від 23.08.2024 встановлено, що [PERSON] зник (виявлено) на території бойових дій (під час воєнних дій), особа рядового або начальницького складу, на підставі реєстрації заяви/інформації в єдиному обліку органів поліції №750 від 10.07.2024. З відповіді на заяву [PERSON] від 05.12.2024 року № Л-1984, щодо прохання евакуації тіла [PERSON] встановлено, що заявниця отримала повідомлення про неможливість евакуації тіла чоловіка у зв`язку з активним веденням бойових дій в районі населеного пункту Вовчанськ, Харківської області. У відповідності до статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Перелік справ, які суд розглядає в порядку окремого провадження визначений у ч.2 ст.293 ЦПК та такими, серед інших, є: визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців. Шестимісячний строк, передбачений вказаною нормою, слід обраховувати з моменту настання відповідної події, а не від дня закінчення воєнних дій. Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від26.02.2024по справі№ 686/9938/23. Фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Порядок оголошення фізичної особи померлою встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Згідно з частиною першою статті 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Суд до початку розгляду справи встановлює осіб (родичів, співробітників тощо), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме, а також запитує відповідні організації за останнім місцем проживання відсутнього (житлово-експлуатаційні організації, органи реєстрації місця проживання осіб або органи місцевого самоврядування) і за останнім місцем роботи про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме (ч.1ст.307 ЦПК України). Відповідно до ст.308 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або про оголошення її померлою. Після набрання законної сили рішенням про оголошення фізичної особи померлою суд надсилає рішення відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для реєстрації смерті фізичної особи, а також до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, - відповідного органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. За наявності в населеному пункті кількох нотаріусів, а також у випадках, коли місце відкриття спадщини невідоме, рішення надсилається до державного нотаріального архіву з метою передачі його за належністю уповноваженому нотаріусу для вжиття заходів з охорони спадкового майна. Статтею 47 ЦК України визначено, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася у правовідносинах за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. В п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року за №5 роз`яснено, що на відміну від встановлення факту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, зазначених в ст.46 ЦК України, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим. Аналіз зазначених норм закону, свідчить про те, що підставою для оголошення особи померлою є обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. Як ствердила [PERSON] , визнання її чоловіка [PERSON] померлим необхідно їй для реалізації спадкових прав та інших соціальних прав, пов`язаних із статусом члена сім`ї загиблого військовослужбовця. З приводу дати смерті суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст. 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. З матеріалів справи встановлено, що днем вірогідної смерті [PERSON] , є [INFO] , що підтверджується з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, витягом з наказу командира в/ч №1572-АГ від 06.07.2024 року, висновком службового розслідування за фактом зникнення безвісті військовослужбовців. За наведених обставин суд дійшов до висновку, що зібраними і дослідженими в ході судового розгляду доказами підтверджено існування обставин, що дають підстави припустити загибель [PERSON] підчас виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, в районі н.п. Вовчанськ Харківської області. Таким чином, суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно з ч.1 ст.48 ЦК України якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що відповідно до норм ч.1 ст.309 ЦПК України, у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи, суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про оголошення її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою.

Outcome: approved