Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

представник ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» - Титаренко В.В. 21 травня 2025 року звернувся до Криворізького районного суду Дніпропетровської області засобами поштового зв`язку «Укрпошта» із позовною заявою, в якій просить суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «СІТІ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №010/0997/82/0504136 від 29.01.2016 в розмірі 33557,74 грн.; судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 1400 грн. 00 коп. Зазначені вимоги мотивовано тим, що 29.01.2016 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено заяву-договір на відкриття поточного рахунку та надання кредит «Кредит готівкою» №010/0997/82/0504136 , відповідно до якого банк відкрив Поточний рахунок «для виплат» в гривні на ім`я [PERSON] та надав кредит в сумі 26800 грн., а [PERSON] зобов`язався повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Кредит надається з метою придбання Клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника в розмірі 26800 грн. Строк кредиту становить 48 місяців, що починається з 29 січня 2016 року (дата надання кредиту) по 29 січня 2020 року (дата повного погашення кредиту). Проценти за користування кредитом процентна ставка фіксована та становить 420 % річних. Таким чином, банк виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором, надавши останній кредит в сумі та на умовах передбачених кредитним Договором. Проте, всупереч умовам кредитного договору позичальник припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості та сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору 20.12.2024 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення права вимоги №114/2-57-F, у відповідності до умов якого позивач набув права вимоги за борговими зобо`язаннями в тому числі за договором №010/0997/82/0504136 від 29.01.2016 року. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останнім не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок нового кредитора. З огляду на вищезазначене, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №010/0997/82/0504136 від 29.01.2016 року у загальному розмірі 33557,74 грн. На підставі ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30.05.2025 року матеріали позовної заяви передано на розгляд за підсудністю до Довгинцівськогорайонного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.43). На підставі ухвали суду від 08 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (викликом) сторін. Представник позивача Татаренко В.В. правом на участь у судовому засіданні не скористався, через модуль підсистеми «Електронний суд» направив до суду заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити та справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подав. Причини неявки суду не відомі. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд уважає за можливе провести заочнийрозгляд справита ухвалитиу справізаочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідатиме ст. 280 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши та оцінивши наявні у справі письмові докази щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, надавши їм оцінку в сукупності, встановивши фактичні обставини справи, дійшов до такого висновку. Суд встановиви, що 29.01.2016 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено заяву-договір на відкриття поточного рахунку та надання кредит «Кредит готівкою» №010/0997/82/0504136 , відповідно до якого банк відкрив Поточний рахунок «для виплат» в гривні на ім`я [PERSON] та надав кредит в сумі 26800 грн., а [PERSON] зобов`язався повернути банку кредит та сплатити проценти за його користування. Кредит надається з метою придбання Клієнтом товарів (робіт, послуг) для задоволення власних особистих потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконання обов`язків найманого працівника в розмірі 26800 грн. Строк кредиту становить 48 місяців, що починається з 29 січня 2016 року (дата надання кредиту) по 29 січня 2020 року (дата повного погашення кредиту). Проценти за користування кредитом процентна ставка фіксована та становить 420 % річних. Таким чином, банк виконав свої зобов`язання перед позичальником за кредитним договором, надавши останній кредит в сумі та на умовах передбачених кредитним Договором. Проте, всупереч умовам кредитного договору позичальник припинив виконувати взяті на себе договірні зобов`язання, а саме припинив здійснювати щомісячне погашення кредитної заборгованості та сплачувати проценти за користування кредитом згідно умов договору 29.01.2016 року відповідачем також був підписаний паспорт споживчого кредиту за програмою кредитування «Кредит готівкою», в якому містяться, зокрема, основні умови кредитування з огляду на бажання споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості в рамках кредитування «Кредит готівкою`бдля споживача, порядок повернення кредиту в рамках кредитування «Кредит готівкою» та інші важливі правові аспекти (а.с.10). Факт користування відповідачем кредитними коштами підтверджено доданою до матеріалів справи випискою по рахунку відповідача за період з 29.01.2016 року 05.08.2019 року по 22.12.2022 року (а.с. 40-42). З огляду на викладене, суд висновує, , що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення. Вирішуючи спір в межах заявлених вимог з дотриманням принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд виходить з наступного. Статтею 626 ЦПК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.ст. 628,629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч. 2ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положеннями ст.1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Згідно зі ст. 526 ЦК Українизобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимогвідповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч. 1ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності дост. 611 ЦК Україниза порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст.624,625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Як визначено уст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, аст. 615 ЦК Українивстановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Натомість [PERSON] допустив порушення умов договору, свої зобов`язання не виконав, в результаті чого станом на 22.12.2022 року утворилась заборгованість у розмірі 33557,74 грн., яка включає: 29672 грн. сума заборгованості за кредитом; 2843,46 грн. сума заборгованості за недозволеним овердрафтом; 1042,28 гривень сума заборгованості за відсотками. Доказів на спростування цьому відповідач суду не надала, власний контррозрахунок, у випадку незгоди із заявленим боргом, не навів. Таким чином, суд зауважує, що надані ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» по справі докази є належними та допустимими, у розумінні ст.ст. 76-81 ЦПК України, та у своїй сукупності підтверджують, що відповідач [PERSON] відповідно до наданого позивачем розрахунку та виписки по рахунку (а.с. а.с. 16-23, 24-25), користувався кредитними коштами, наданими йому Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором №010/0997/82/0504136 від 29.01.2016 року у вигляді наданого кредиту, у зв`язку з чим має зобов`язання перед кредитором з повернення кредитних коштів, виходячи з фактичного використання позичальником кредитних коштів, які не повернуто станом на час звернення позивача до суду з даним позовом. Згідно ч. 1с т. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Судовим розглядом установлено, що 20.12.2024 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «СІТІ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення права вимоги №114/2-57-F, у відповідності до умов якого позивач набув права вимоги за борговими зобо`язаннями в тому числі за договором №010/0997/82/0504136 від 29.01.2016 року , укладеним з [PERSON] у загальному розмірі вимог 33557,74 грн., свідченням чому є Реєстру боржників від 23.12.2022 року до договору №114/2-57-F від 20.12.2024року(а.с.33-34). Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останнім не здійснено жодного платежу на погашення заборгованості за кредитним договором ні на рахунок первісного кредитора, ні на рахунок нового кредитора. Відповідно до приписів ст.ст. 514, 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст.ст. 512-514,516 ЦК України, на адресу відповідача [PERSON] , зазначену в кредитному договорі, ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» надіслано повідомлення про відступлення права вимоги з претензією дійсного кредитного на погашення боргу за кредитним договором №010/0997/82/0504136 від 29.01.2016 року , яка залишилась поза увагою позичальника. З огляду на те, що АТ «Райффайзен Банк Аваль» як первісний кредитор свої зобов`язання за договором перед [PERSON] виконало у повному обсязі, будь-яких доказів в спростування чого судом не встановлено, та з огляду на правомірність набуття прав вимоги ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС», суд висновує про обґрунтованість та правомірність звернення до суду. Установивши, що [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором №010/0997/82/0504136 від 29.01.2016 року, жодного належного та допустимого доказу, який би стверджував про сплату відповідачем заявленої заборгованості матеріали справи не містять, тому суд переконався про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Відповідно до ч.1,2 ст.141ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. (а.с. 4). Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.ч. 1, 4, 5 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданняпослуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позовута (або)значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справин а репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. 14.06.2025 року між адвокатом Титаренком В.В. та ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» укладено договір № 14/06/2023 про надання правової допомоги. 30.01.2025 року сторонами договору підписано Акт виконання робіт (наданих послуг), відповідно до якого адвокатом надано наступні послуги: аналіз судової практики та законодавства (1 година) - 400,00 грн.; аналіз матеріалів, отриманих від клієнта за кредитним договором №014/0161/82/91880891 (1 година) 60 грн.; підготовка позовної заяви до суду з додатками до неї (1 година) 600 грн. (а.с.42-47). Відповідно до платіжної інструкції №260 від 30.01.2025 року позивачем ТОВ «ФК «СІТІ ФІНАНС» за оплату послуг адвоката було сплачено адвокату Титаренку В.В. 1400 грн. (а.с. 48). Зважаючи на викладене, суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу враховує, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи. Проаналізувавши матеріали справи та наведений детальний опис наданих позивачу адвокатом Титаренком В.В. послуг, вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу правову допомогу при розгляді справи в суді, суд враховує вимоги, з якими позивач звернувся до суду; складність справи; вартість послуг адвоката у справі, визначених в розмірі 1400 грн., розумності їхнього розміру, необхідність таких витрат для даної справи, часу витраченого адвокатом на надання правової допомоги, та уважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1400, 00 грн. витрат на правничу допомогу, що відповідає критерію реальності наданих адвокатом послуг.

Outcome: approved