Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачка є матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , який наразі проживає з ним та перебуває на його утриманні, так як відповідачка залишила дитину у пологову будинку. Зазначає, що на утримання дитини потрібні чималі кошти, відповідачка участі в утриманні дитини не приймає. Зважаючи на викладене просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідачки аліменти на утримання дитини в розмірі 5000 грн. до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від його представника [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, а справу розглянути у їх відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причину своєї неявки суд не повідомила та не просила справу слуханням відкласти, відзиву на адресу суду від неї не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , який наразі проживає із позивачем. Відповідачка участі в утриманні дитини не приймає та матеріально її не забезпечує. На даний час сторони спільно не проживають. Встановлено, що відповідачка [PERSON] є молодою, здоровою жінкою зобов`язана утримувати свою дитину. Доказів того, що остання має на утриманні інших осіб немає. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Законом України «Про Державний бюджет України на 2026 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років 2 817 грн. Отже, врахувавши право визначення способу стягнення аліментів, яке належить позивачу з яким проживає дитина, суд приходить до висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дитини, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати та обставини, які зазначені в ст. 182 СК України, а саме те, що відповідачка інших осіб на утриманні не має, є молодою, здоровою жінкою може надавати утримання своїй дитині, розмір аліментів слід визначити у розмірі 4000 грн. щомісячно на дитину до досягнення дитиною повноліття. Як передбачено ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі наведеного та

Outcome: partial