Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Представник позивача ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» Грибанов Д.В. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] в якій просить стягнути з останнього на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором №010/1222/82/1022715 від 02.03.2021 в розмірі 15 242,05 грн, з яких 15 242,05 грн - загальна заборгованість по тілу кредиту та стягнути понесені судові витрати. Обґрунтування позовних вимог. В обгрунтування позовних вимог представник позивача Грибанов Д.В. зазначає, що між акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та [PERSON] було укладено Кредитний договір №010/1222/82/1022715 від 02.03.2021, підписанням якого Позичальник підтвердив, що ознайомлений з чинною редакцією Правил та Тарифів Банку на ведення та обслуговування карткових рахунків фізичних осіб. 20.11.2024 між АТ "Райффайзен Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір відступлення права вимоги № 114/2-73, у відповідності до умов якого, АТ "Райффайзен Банк" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні АТ "Райффайзен Банк" Права Вимоги до Боржників, вказані у Реєстрі (ах) Боржників (Портфель Заборгованості). Згідно п.п.2.2. Договору відступлення права вимоги, відступлення Новому кредитору Прав Вимоги відбувається за умови виконання Новим кредитором п. 3.2. Договору, та з моменту підписання Сторонами Реєстру (ів) Боржників. Внаслідок передачі (відступлення) Портфеля Заборгованості за цим Договором, Новий кредитор заміняє Первісного кредитора у Кредитних договорах і Договорах забезпечення, що входять до Портфеля Заборгованості і відповідно вказані у Реєстрі Боржників, та набуває прав грошових вимог Первісного кредитора, включаючи право вимагати від Боржників та Поручителів належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань за Кредитними договорами та Договорами забезпечення (п.п.2.3. Договору відступлення права вимоги). Відповідно до Реєстру Боржників від 22.11.2024 до Договору відступлення права вимоги № 114/2-73 від 20.11.2024, ТОВ "ФК "ЄАПБ" набуло права, грошової вимоги до відповідача в сумі 15 242,05 грн, з яких: 15 242,05 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу. Згідно з умовами Заяви-Договору Клієнт зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором. Незважаючи на це, відповідач не виконав свого обов`язку та припинив повертати наданий йому Кредит в строки, передбачені Кредитним договором. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінко Р.Г. від 27.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження на 19.12.2025 /а.с.54-55/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 19.12.2025 у зв`язку з першою неявкою відповідача справу розглядом відкладено на 19.01.2026 /а.с.62/. Розгляд справи по суті відбувся 19.01.2026 без участі сторін. Представник позивача в позовній заяві просить проводити розгляд справи за його відсутності та, за наявності підстав, ухвалити заочне рішення. Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 1996585 від 11.11.2025 місце реєстрації [PERSON] є [ADDRESS] . Судом скеровувались виклики [PERSON] у судові засідання на зазначену адресу та конверти з рекомендованими повідомленнями повернулись до суду із відміткою засобу зв`язку «Укрпошта» «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є належним врученням виклику у судове засідання. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не подав, правом на подання відзиву не скористався. Відтак, суд вважає, що наявні умови для проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі даних та доказів, що відповідає вимогам частини 4 статті 223 та статті 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу в порядку ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема, з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Згідно ч.1 ст. 223 ЦК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу за його відсутності, провівши на підставі вимог ст. 281 ЦПК України заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд дійшов висновку, що неявка відповідача не є перешкодою для розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін і позов слід задовольнити, ухваливши заочне рішення. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02.03.2021 [PERSON] звернувся до АТ «Райффайзен Банк Аваль» із заявою про відкриття карткового рахунку «Кредитна картка» №010/1222/82/1022715 /а.с.6/. Відповідно до п.1.4.1. Кредитного договору №010/1222/82/1022715, розмір поточного ліміту на Дату початку кредитування 10 000 грн. Відповідно до п. 1.5. строк кредиту сукупність періодів, протягом яких банк визначає поточний ліміт відповідно до п.2 Заяви та протягом якого клієнт має право користуватись кредитом. Строк кредиту становить 48 місяців, що починається з дати встановлення (зміни) Поточного ліміту . Згідно п. 1.6 договору, проценти за користування кредитом протягом строку кредиту та у разі неповернення клієнтом кредиту в останній день строку кредиту, в тому числі за користування недозволеним овердрафтом - процентна ставка фіксована 45% річних, процентна ставка у разі неповернення клієнтом кредиту в останній день строку кредиту. Відповідно до п. 1.6.1 процентна ставка за користування сумою кредиту «Оплата частинами» становить 0,0001% річних. Згідно п.2.1 договору на дату підписання Заяви та відкриття КР Поточний ліміт становить 0 (нуль) гривень. Протягом тридцяти Робочих днів з дати Заяви, після відкриття КР Банк Банк може змінити розмір Поточного ліміту до суми, зазначеної в пункті 1.4.1 Заяви. Клієнт підтверджує, що він ознайомлений з чинною редакцію Правил, Клієнт визнає та підтверджує, що на взаємовідносини Сторін за цією Заявою поширюються положення Договору. Правил, в тому числі Розділів 2.6 Правил. Клієнт зобов`язується дотримуватись умов Договору. Правил, зокрема, тих положень, що регламентують умови відкриття та обслуговування Карткових рахунків, а також надання Банком Кредитів. Підписанням цієї Заяви Клієнт підтверджує, що до відносин Сторін за цією Заявою застосовуються всі положення Договору, в тому числі Розділів 2.6 Правил так само як би текст Правил був би власноруч підписаний Клієнтом. Станом на дату підписання цієї Заяви Клієнт підтверджує дотримання всіх засвідчень та гарантій, визначених Договором, а також достовірність своєї вдреси та інших реквізитів, повідомлених Банку до Підписання цієї Заяви. Дана заява про відкриття карткового рахунку №010/1222/82/1022715 від 02.03.2021 підписана власноруч [PERSON] /а.с.6/. Відповідно до Додатку №1 до Заяви № 010/1222/82/1022715 від 02.03.2021, встановлено основні умови кредитування, а саме: Сума кредитного ліміту - 10 000 грн; Строк 48 місяців; Дата щомісячного платежу - до 20 числа; Розмір щомісячного платежу - 5 % від суми заборгованості; Сума щомісячного платежу 1 267,19 грн /а.с.6/. В матеріалах справи наявний підписаний власноруч відповідачем Паспорт споживчого кредиту, в якому визначені основні умови кредитування: тип кредиту, сума/ліміт кредиту, строк кредитування, мета отримання кредиту, спосіб та строк надання кредиту; інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача: процентна ставка; тип процентної ставки; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача; реальна річна процентна ставка тощо /а.с.7/. Згідно з розпискою про оримання картки, [PERSON] отримав платіжну картку № [NUMBER] /а.с.8/. Відповідно до розрухунку заборгованості за кредитним договором №010/1222/82/1022715 від 02.03.2021, заборгованість [PERSON] перед АТ «Райффайзен Банк» станом на 22.11.2024 становить 15 242,05 грн, з яких: 10 350,00 грн заборгованість за дозволеним овердрафтом; 4 892,05 грн заборгованість за недозволеним овердрафтом /а.с.42-43/. 20.11.2024 між АТ «Райффайзен Банк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір відступлення прав вимог №114/2-73, відповідно до якого Клієнт зобов`язується відступити Фактору Права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав вимоги, а Фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором /а.с.12-14/. Відповідно до Витягу з Реєстру Боржників від 22.11.2024 до Договору відступлення права вимоги №114/2-73 від 20.11.2024 позивач набув права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 010/1222/82/1022715 від 02.03.2021 в розмірі 15 242 грн 05 коп., що становить заборгованість за основною сумою боргу /а.с.15/. Відповідно до розрухунку заборгованості за кредитним договором №010/1222/82/1022715 від 02.03.2021, заборгованість [PERSON] перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за період з 22.11.2024 по 30.09.2025 становить 15 242 грн /а.с.11/. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. ч. 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена. Положеннями статті 642 ЦК України визначено, що відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позичкодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позичкодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунках та проведення інших операцій за рахунком. Згідно з частинами 1, 2 ст. 1069 ЦК України, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунками клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграф 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). Частина 1 ст.612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом. Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно із ч. 1 ст. 513 цього Кодексу правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Узагальнені фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що 02.03.2021, між АТ «Райффайзен банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитий договір №010/1222/82/1022715 від 02.03.2021. Відповідно до Договору факторингу №114/2-73 від 20.11.2024, право вимоги до відповідача за вказаним вище кредитним Договором перейшло від первісного кредитора АТ «Райффайзен банк» до нового кредитора ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності підстав для задоволення позову. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів. Таким чином, у справах про невиконання умов будь-яких договорів позивач має довести, що у відповідача є зобов`язання, яке ним не виконано, а відповідач, відповідно, що зобов`язання ним виконано відповідно до умов договору або не виконано не з його вини. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження позовних вимог подано розрахунок суми заборгованості за кредитом в яких відображено всі операції щодо отримання та використання відповідачем кредитного ліміту, операції щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування, вичерпну інформацію про наявність заборгованості. Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення заборгованості. Всупереч вищенаведеному, відповідачем не надано заперечень щодо ознайомлення з умовами кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви, а також не подано жодного доказу на спростування розрахунку, поданого позивачем, та неналежного виконання зобов`язань за договором. Відповідач взяті на себе зобов`язання за Кредитним договором порушив, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем як правонаступником Кредитодавця за кредитним договором №010/1222/82/1022715 від 02.03.2021 становить 15 242,05 грн. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази підтверджують умови кредитного договору, отримання відповідачем кредитних грошових коштів та неналежне виконання відповідачем умов, укладеного договору, у зв`язку з цим позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення із боржника заборгованості за кредитним договором. За наведених обставин позов підлягає до повного задоволення. Щодо стягнення з відповідача судового збору. Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Так, понесені позивачем документально підтверджені судові витрати, а саме: сплачений судовий збір у розмірі 3 028 грн 00 коп, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Доказів понесення учасниками справи інших судових витрат, пов`язаних з її розглядом, окрім як сплати судового збору за пред`явлення вищевказаної позовної заяви до суду, матеріали даної справи не містять. На підставі статей 11, 526, 598, 599, 610, 611, 626, 628, 638, 639, 1046, 1047, 1048, 1049, 1056-1 Цивільного кодексу України, статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію» та

Outcome: approved