Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Луньової Л.В. звернулася до суду з вказаною заявою, посилаючись на те, що відносини з її чоловіком [PERSON] останнім часом погіршилися, внаслідок чого вона разом із спільною дитиною зараз мешкає за місцем реєстрації її матері та звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, проте останній переслідує її, влаштовує конфлікти біля будинку та на її роботі, під час яких його поведінка стає агресивною, погрожує, лякає дитину, в зв`язку з чим за її зверненням до поліції чоловіка неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства. На даний час вона бажає уникати будь-якого спілкування з чоловіком, в зв`язку з чим просила видати обмежувальний припис [PERSON] , [INFO] , на строк 6 (шість) місяців із заборонами щодо: -перебування в місці проживання (перебування) [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; -наближення на 50 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] ; -ведення листування, телефонних переговорів з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. В судовому засідання [PERSON] та її представник подану заяву підтримали і просили про її задоволення. Заявниця пояснила, що з 04.12.2010 року перебуває в шлюбі з [PERSON] , від якого мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Останні роки спільного життя [PERSON] потерпала від агресивної поведінки чоловіка, який лаявся нецензурно, вчиняв постійні скандали, вимагав гроші, принижував її. З міркувань власної безпеки та безпеки дитини, вона пішла від [PERSON] і зараз проживає за адресою: [ADDRESS] . 3 26.11.2025 року в Заводському районному суді м. Запоріжжя на розгляді перебуває цивільна справа про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Але, незважаючи на це, [PERSON] систематично приходить до дому заявниці, перестріває її, лається нецензурно, погрожує, лякає дитину. Крім того, він приходить до неї на роботу, останній раз незважаючи на наявність термінового заборонного припису від 07.12.2025 року, 12.12.2025 року вчинив скандал на роботі на очах у колег та покупців, внаслідок чого [PERSON] мусила звільнитися з роботи. Вважає, що вона та її дитина є особами, які зазнали домашнього насильства. З вищевикладених підстав заявниця неодноразово зверталася до поліції, внаслідок чого були винесені термінові заборонні приписи стосовно кривдника, якими [PERSON] було заборонено вхід та перебування у місці проживання [PERSON] , а також контакти з нею в будь-який спосіб, які він порушував. Крім того, [PERSON] у 2024-2025 роках притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, до суду не прибув, причини неявки не повідомив, що розгляду справи не перешкоджає. Заслухавши заявницю та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04.12.2010 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . До війни подружжя проживало за адресою: [ADDRESS] . З 2022 року в статусі ВПО заявниця та її чоловік мешкали за адресою: [ADDRESS] , пізніше за адресою: [ADDRESS] . З пояснень заявниці та матеріалами справи встановлено, що в провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя перебуває на розгляді справа № 332/6334/25 про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Наразі заявниця та неповнолітній [PERSON] мешкають за місцем реєстрації матері [PERSON] [ADDRESS] . [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] вчинює домашнє насильство відносно своєї дружини, що підтверджується постановами Заводського та Шевченківського районних судів м. Запоріжжя від 21.12.2023 року 09.10.2025 року, 25.11.2025 року, які набрали законної сили, про визнання [PERSON] винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу та постановами Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.01.2026 року, 08.01.2026 року, 13.01.2026 року, про визнання [PERSON] винним у скоєнні адміністративних правопорушень за ч. 2 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу, даними термінових заборонних приписів стосовно кривдника серія АА № 658095 від 26.08.2025 року, № 658262 від 21.10.2025 року, № 658362 від 23.11.2025 року, № 658346 від 07.12.2025 року, якими [PERSON] було заборонено вхід та перебування у місці проживання [PERSON] , а також контакти з нею в будь-який спосіб. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Згідно з ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Відповідно до ч. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року № 2229-VIII (далі Закон) домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 3 Закону, дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема, мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя). Положеннями ст. 21 Закону передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Судом встановлено, що [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства в сім`ї проти своєї жінки, яка на даний час бажає уникати будь-якого спілкування з чоловіком внаслідок зазначеного. Беручи до уваги викладене, суд доходить висновку про наявність обґрунтованих ризиків повторного вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці, яка за цих умов має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист від домашнього насильства й недопущення його повторних випадків, що є підставою до видачі обмежувального припису щодо [PERSON] строком на шість місяців у вигляді заходів тимчасового обмеження його прав із покладанням на нього обов`язків, встановлених ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Обираючи заходи тимчасового обмеження прав кривдника та покладаючи на нього обов`язки, суд бере до уваги конкретні обставини вчинення домашнього насильства, ризики його повторного вчинення, взаємовідносини подружжя, враховує те, що зазначені в заяві обмежувальні заходи передбачені законом, переслідують легітимну мету, є необхідними в демократичному суспільстві та які суд у цій справі визнає пропорційними для втручання в права, свободи та інтереси кривдника, якому внаслідок їх застосування шкода не заподіюється. Разом з тим судом встановлено, що інші місця частого відвідування [PERSON] є не визначеними, а відтак встановлення заборон у вказаній частині суд не вбачає, в зв`язку з чим заява в цій частині задоволенню не підлягає за необґрунтованістю. За таких обставин подана заява ґрунтується на вимогах Закону та підлягає частковому задоволенню. В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного і

Outcome: partial