Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні. Заява мотивована тим, що [PERSON] була одружена з [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. 11 листопада 2025 року [PERSON] зареєстрував шлюб із [PERSON] . В [PERSON] від попереднього шлюбу є четверо дітей [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Відповідно до довідки ОК-5 єдині виплати які отримує [PERSON] є пенсійні виплати по втраті годувальника. Однак на даний час нарахування не нараховуються. Рахунки для виплат [PERSON] відповідно до виконавчого провадження заблоковані. Після одруження заявник утримував дружину із чотирма дітьми від першого шлюбу. Встановлення факту утримання трьох дітей віком до 18 років має для заявника юридичне значення, оскільки породжує для нього право на звільнення з військової служби в тому числі і під час дії правового режиму воєнного стану відповідно до ч.12 п. 3 ч. 4 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Просить суд: встановити факт, що неповнолітні діти: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] знаходяться на утриманні [PERSON] . Заявник в судовому засіданні підтримав подану заяву та просить суд її задовольнити. Представники заінтересованих осіб: органу опіки та піклування Гайворонської міської ради Кіровоградської області, Міністерства оборони України, [INFO] в судові засідання не з`явились. Будь-яких заяв клопотань до суду не надсилали. Причини неявки суду не відомі. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також в інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно копії Витягу з Реєстру територіальної громади від 19.11.2025 року [PERSON] має зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] , дата реєстрації 19.11.2025 року (а.с. 18). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] народилась [PERSON] . Батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.19). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] народився [PERSON] . Батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.20). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] народилась [PERSON] . Батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с.21). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [INFO] народився [PERSON] . Батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 22). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [INFO] помер [PERSON] (а.с.23). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] 11.11.2025 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Прізвища державної реєстрації шлюбу у чоловіка та дружини [PERSON] (а.с.24). Згідно Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, форми ОК-5 на ім`я [PERSON] [PERSON] працевлаштований та отримує доходи (а.с. 5-11). Згідно копії Довідки №538 від 19.11.2025 року виданої Гайворонським відділом державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області у Гайворонському відділі державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) немає на виконанні виконавчих документів про стягнення аліментів з [PERSON] (а.с. 12). Згідно копії Довідки виданої Хащуватським старостинським округом Гайворонської міської ради від 19.11.2025 №106 [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які зареєстровані та проживають в [ADDRESS] дійсно перебувають на утриманні [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Згідно Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, форми ОК-5 на ім`я [PERSON] з 2022 по 2025 роки не отримує доходів (а.с.14-16). Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до ст. 318 ЦПК у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту це ті наслідки, настання яких бажав би заявник. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Заявник як на підставу звернення до суду із заявою, зазначає, що метою звернення до суду має для заявника юридичне значення, оскільки породжує для нього право на звільнення з військової служби, йому необхідно встановити факт перебування на його утриманні неповнолітніх дітей. Згідно ст. 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК). Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до приписів пункту 2 ч.1 ст. 315 ЦПК суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Сам по собі факт проживання за однією адресою не може свідчити про перебування на утриманні. До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові 18 квітня 2018 року у справі № 165/325/17, який відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України враховується при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Правовідносини щодо утримання дітей є предметом регулювання Сімейного кодексу України. Статтею ст. 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 Сімейного кодексу України (далі СК) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тобто, Закон покладає саме на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, або чи розірвано їх шлюб. Визнання батьків або одного із них недієздатними не припиняє їх обов`язку утримувати свою неповнолітню дитину. Водночас, смерть матері або батька чи оголошення їх померлими припиняє їх обов`язок по утриманню дитини. До спадкоємців померлих батьків обов`язок по утриманню дитини не переходить. Діюче законодавство не передбачає обов`язку інших осіб здійснювати утримання дитини у випадку, якщо батьки не позбавлені батьківських прав. Відповідно до ст. 268 СК мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу. Отже вітчим має обов`язок утримувати своїх падчерку та пасинків, прямо передбачений законом, лише за сукупності таких обставин: такі діти не мають матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер, або ж ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання. З іншої сторони, якщо вітчим самостійно (за власною ініціативою) надає матеріальну допомогу пасинку, падчерці, це свідчить про дотримання засад добросовісності, розумності та справедливості у сімейних правовідносинах. Проте, з позиції норм СК таку поведінку вітчима не можна назвати «утриманням», бо «утримання» є не правом, а обов`язком батьків по відношенню до неповнолітніх дітей. У такому випадку пасинок, падчерка у спірному випадку не мають права вимагати у вітчима забезпечення його утриманням, оскільки за законом такий обов`язок на нього не покладений. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів, що заявник [PERSON] являється вітчимом чотирьох неповнолітніх дітей, а саме: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] .. Як було зазначено вище, сімейне законодавство передбачає права та обов`язки щодо утримання вітчимом падчерки, пасинка (ст. 268 СК). Матеріали справи свідчать про те, що пасинки та падчерки заявника мають рідну мати, яка не працює та не отримує доходи. Проте суду не надано доказів відсутності у пасинків та падчерок заявника інших родичів, які в силу ст. 265-267 СК зобов`язані їх утримувати, або неможливості їх утримання цими родичами з поважних причин. За таких обставин суд дійшов висновку, що обов`язок заявника утримувати неповнолітніх дітей дружини в силу ст. 268 СК не доведений. Законом не заборонено [PERSON] добровільно утримувати чужих неповнолітніх дітей, дбати про їх всебічний розвиток, забезпечувати повсякденні побутові потреби, навчання, піклуватися про їх духовний та фізичний стан, проте таке право заявника не породжує юридичного обов`язку по утриманню, встановити факт якого просить [PERSON] . Заявник також не довів, що має у своїй власності нерухоме або цінне рухоме майно, що сплачує комунальні послуги за місцем свого спільного проживання з дружиною та дітьми, що оплачує витрати на придбання шкільного приладдя, одягу, взуття для дітей тощо. З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

Outcome: dismissed