Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Представник заявника [PERSON] , який діє в інтересах заявниці [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , мешканка [ADDRESS] до Берегівського районного суду Закарпатської області із заявою про встановлення юридичного факту. Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, що за адресою м. Житомир, вул. О.Ольжича, 7, Житомирської області. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що після досягнення 60 років [PERSON] звернулась до ПФУ для призначення пенсії за віком, однак отримала рішення №072250011542 від 12.11.2025 року про відмову у призначення їй пенсії за віком, оскільки замість потрібних 31 року стажу у неї наявні 21 рік 5 місяців 19 днів. Вказане рішення мотивоване тим, що до її страхового стажу не зараховано період роботи згідно вкладишу до трудової книжки колгоспника [NUMBER] від 10.01.1991 року, оскільки вкладиш не дійсний без трудовоїкнижки та на титульній сторінці вкладишу ім`я заявниці вказане як « [PERSON] », що не відповідає її паспортним даним - « [PERSON] »; період роботи згідно архівної довідки Берегівської РДА. №11-88/07-05 від 30.06.2021 року та архівної довідки Берегівської міської ради №1373 від 15.06.2021 року. оскільки довідки видані на ім`я « [PERSON] », що не відповідає її паспортним даним « [PERSON] ». Згідно архівної довідки Берегівської РДА №11-88/07-05 від 30.06.2021 року [PERSON] , 21.10.1983 була прийнята на роботу в ПМК-2, а з 19.11.1984 року [PERSON] була звільнена. Згодом, 14.04.1991 року [PERSON] була зарахована на роботу в колгосп [ADDRESS] , а З 12.01.2000 року [PERSON] , звільнена. Згідно архівної довідки Берегівської міської ради №1373 від 15.06.2021 року, 26.11.1984 року була прийнята на роботу в Берегівський завод точної механіки [PERSON] , а з 01.07.1991 року з роботи була звільнена [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.12.1981 року [PERSON] (російською мовою) уклала шлюб із [PERSON] та змінила своє призвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Актом перевірки ГУ ПФУ в Закарпатській області №0700-0903-1/4346 від 10.09.2025 року встановлено, що розбіжностей між архівною довідкою №11-88/07-05 від 30.06.2021 року та первинними документами не виявлено. Причина невідповідності первинних документів заявниці невідома. Вказані розбіжності у позасудовому порядку усунути неможливо. Ухвалою Берегівського районного суду Закарпатської області від 14 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Заявниця [PERSON] та її представник Попович Ш.О.. в судове засідання не з`явились. При цьому, згідно поданої заяви просили розглянути справу без їх участі. Представник ГУ ПФУ в Житомирській області в судове засідання не з`явилась. При цьому подала заяву про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи. Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які заявник посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає заяву задовольнити, виходячи з наступного. З матеріалів справи встановлено, що рішення ГУ ПФУ в Житомирській області №072250011542 від 12.11.2025 року відмовлено [PERSON] у призначені пенсії за віком. Вказане рішення мотивоване тим, що до її страхового стажу не зараховано період роботи згідно вкладишу до трудової книжки колгоспника [NUMBER] від 10.01.1991 року, оскільки вкладиш не дійсний без трудовоїкнижки та на титульній сторінці вкладишу ім`я заявниці вказане як « [PERSON] », що не відповідає її паспортним даним - « [PERSON] »; період роботи згідно архівної довідки Берегівської РДА. №11-88/07-05 від 30.06.2021 року та архівної довідки Берегівської міської ради №1373 від 15.06.2021 року. оскільки довідки видані на ім`я « [PERSON] », що не відповідає її паспортним даним « [PERSON] ». Згідно архівної довідки Берегівської РДА №11-88/07-05 від 30.06.2021 року [PERSON] , 21.10.1983 була прийнята на роботу в ПМК-2, а з 19.11.1984 року [PERSON] була звільнена. Згодом, 14.04.1991 року [PERSON] була зарахована на роботу в колгосп [ADDRESS] , а З 12.01.2000 року [PERSON] , звільнена. Згідно архівної довідки Берегівської міської ради №1373 від 15.06.2021 року, 26.11.1984 року була прийнята на роботу в Берегівський завод точної механіки [PERSON] , а з 01.07.1991 року з роботи була звільнена [PERSON] . Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10.12.1981 року [PERSON] (російською мовою) уклала шлюб із [PERSON] та змінила своє призвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Актом перевірки ГУ ПФУ в Закарпатській області №0700-0903-1/4346 від 10.09.2025 року встановлено, що розбіжностей між архівною довідкою №11-88/07-05 від 30.06.2021 року та первинними документами не виявлено. За приписами п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦГК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" N 5 від 31.03.95 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої Можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.95 при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до листа Верховного Суду України від 01.01.2012 "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення" коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: - особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; - спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; - утриманці померлого для одержання пенсії; - прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; - інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. У відповідності до п. 1 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;- чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;- заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;- встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи викладене, оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у вказаних документах допущено помилку, яка не може бути усунута іншим шляхом, ніж звернення до суду. За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити заяву [PERSON] , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про встановленн факту належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved