Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Позивач Концерн «Міські теплові мережі» (далі Концерн «МТМ») звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] , у розмірі 64 778,68 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач своєчасно не сплачувала надані їй за адресою: [ADDRESS] , за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, у зв`язку з чим за період з 01.09.2015 по 31.10.2025 у неї утворилась заборгованість на суму 64 778,68 грн., що спонукало позивача звернутися до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді від 04.12.2025 відкрито провадження в справі, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки на подання заяв по суті справи, призначено судове засідання. В судове засідання представник позивача Тувайкін Р.В. не з`явився, в позовній заяві просив суд провести розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, повідомлена про дату, час та місце судового засідання, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, судових повісток на адресу зареєстрованого місця її проживання, в судове засідання повторно не з`явилась, причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов не подавала. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на викладене, суд постановив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу, в порядку заочного розгляду, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши надані позивачем докази, суд встановив наступні обставини. Відповідно до п. 2.1 Статуту Концерну «МТМ», предметом його діяльності є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну. Право Концерну «МТМ» на отримання оплати за надані послуги з опалення підтверджено рішенням виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 5 від 29 січня 2009 року «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м.Запоріжжі», відповідно до якого з 01 січня 2009 року в м. Запоріжжі виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності, з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну. Згідно Рішення виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 200 від 28.04.2011 «Про визначення виконавців комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.04.2011 виконавцем комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, підігріву питної води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну. Основною метою діяльності Концерну «МТМ» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, призначеної для централізованого опалення, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну. 02.10.2021 на виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач на офіційному сайті розмістив індивідуальний договір на послугу з постачання теплової енергії. Вказаний договір є публічним договором приєднання та вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. Станом на 01.11.2021 типовий індивідуальний договір №10504022 про надання послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за адресою: [ADDRESS] , є укладеним між позивачем та відповідачем. Відповідно п. 5 Договору виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати надану послугу в строки та умовах, що визначені цим договором. Відповідно до п. 32 Договору розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Згідно п. 33 Договору підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є рахунок на оплату спожитої послуги споживачу не пізніше ніж за десть днів до граничного строку внесення плати за спожиту послугу. Згідно п. 34 Договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за рахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Відповідно до п. 38 Договору споживач не звільняєтеся від оплати послуги, отриманої ним до укладення цього Договору. [PERSON] , [INFO] , з 07.08.1981 та по теперішній час зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується інформацією, яка надана департаментом адміністративних послуг Запорізької міської ради у листі № 06.4-06/02/31554 від 01.12.2025 (а.с.19-20). Відповідно до Інформації зсформованої за допомогою додатку «Реєстр нерухомості» № 5005537646554 від 06.11.2025 на підставі договору дарування, номер: 889, виданий 19.03.2011, видавник приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Нароха О.В., [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер майна 33167535 (а.с.11). Судом встановлено, що позивачем надавались відповідачу послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води у житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про наявність заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] обліковується за відповідачем (а.с.7). Концерном «МТМ» в період з 01.09.2015 по 31.10.2025 відповідачу у вищезазначене житлове приміщенні були наданні послуги з опалення та постачання гарячої води на загальну суму 93 052,61 грн.. Відповідач зобов`язання з оплати наданих позивачем в спірний період послуг виконала частково - в сумі 28 473,93 грн.. Тому заборгованість відповідача за зазначений період становить 64 778,68 грн.. Фактичне надання послуг і відкриття особового рахунку на ім`я відповідача слід вважати фактичним укладанням договору на умовах, передбачених Законом України «Про теплопостачання» та Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Статтею 19-1 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов`язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії. Відповідно до ст. ст. 67, 68, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач (власник) зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч.1 ст.625 ЦК України). Споживач житлово-комунальної послуги зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017). Відповідно до ст. 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до змісту ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України). Позивач - Концерн «МТМ» у період з 01.09.2015 по 31.10.2025 надав відповідачу послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання на загальну суму 64 778,68 грн., що підтверджується розрахунком, наданим позивачем за особовим рахунком № [NUMBER] (а.с.7 на звороті-10 на звороті). Зазначений розрахунок заборгованості не був спростований відповідачем у встановленому процесуальним законом порядку з урахуванням принципу змагальності. Відповідач не відмовлялася від споживання вказаних послуг у встановленому порядку. Доказів належного виконання зобов`язання з оплати наданих позивачем послуг відповідач суду не надавала. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги Концерну «МТМ» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved