Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

У вересні 2025 року до Центрального районного суду міста Дніпра від представника позивача адвоката Усовової Ю.О. надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Подана позовна заява обґрунтована тим, що 08.09.2007 між сторонами було укладено шлюб, від якого від якого вони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя між сторонами не склалося, а стосунки зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах та поглядах на життя. Останні три роки сторони як подружжя зв`язок не підтримують, внаслідок чого спільне життя позивача з відповідачкою та збереження шлюбу є неможливим. Спір про визначення місця проживання дітей відсутній, оскільки вони проживають та зареєстровані з відповідачкою. Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 02.10.2025 вищезазначену позовну заяву було залишено без руху через недодержання вимог, викладених у статтях 175 та 177 ЦПК України. 29.10.2025 на виконання вказаної ухвали суду представником позивача адвокатом Усовою Ю.О. у встановлений законом строк було подано до суду через підсистему «Електронний суд» заяву про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 29.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, який визначено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином. 13.11.2025 та 09.12.2025 від представника позивача адвоката Усової Ю.О. до суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника. Відповідачка у судові засідання не з`явилася, про дату? час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом направлення судових повісток засобами поштового зв`язку через АТ «Укрпошта» на адресу місця реєстрації, які повернулися на адресу суду з відміткою про неможливість вручення. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Справу розглянуто без фіксування звукозаписувальними технічними засобами на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст. ст. 280, 287, 288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку, про що в судовому засіданні постановлено ухвалу. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. За правилами, встановленими ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Частиною 1 статті 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами частин 3, 4 статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей. Таким чином, у розумінні норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу є однією з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, у якому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими статтею 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що 08.09.2007 між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, про що складено відповідний актовий запис № 462, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01.08.2025, повторно виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, яке міститься в матеріалах справи. Також встановлено, що від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією повторно виданого свідоцтва про народження серії [NUMBER] (актовий запис №287), та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (актовий запис №1483). Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами не встановлено. Підстав для надання сторонам строку для примирення судом також не встановлено. З урахуванням зазначених вище обставин та положень законодавства, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд доходить висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами, який може будуватись лише на паритетних засадах, є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved