Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . 03 липня 2023 року, рішенням Чугуївського міського суду Харківської області шлюб було розірвано. Сторони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , які проживають з Позивачем та перебувають на його утриманні. На даний момент Позивач з Відповідачем проживають окремо. Діти донька - [PERSON] та син - [PERSON] постійно проживають разом з Позивачем, а також перебувають на повному її утриманні та вихованні. Московським районним судом міста Харкова була задоволена заява та винесений судовий наказ про стягнення аліментів на утримання дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . На даний момент Відповідач аліменти не сплачує в добровільному порядку, що призвело до утворення заборгованості. Іншої матеріальної допомоги Відповідач не надає. Тобто, цими рішеннями суду підтверджується той факт, що Відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків. З моменту припинення відносин і по цей час їх батько взагалі не бачив дітей жодного разу. Крім несплати аліментів, Відповідач ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] не надавав і не надає по цей час. Починаючи з 2022 року Відповідач життям дітей не цікавився, жодного разу не виявляв бажання спілкуватись з дітьми. На сьогоднішній день Відповідач не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дітьми взагалі, тобто не дбає про їх нормальне самоусвідомлення. Відповідач по справі ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, тому є підстави для позбавлення його батьківських прав. 13.02.2025 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник відповідача у судовому засідання просила відмовити у задоволенні позовних вимог. Треті особи у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи та докази надані в підтвердження позовних вимог, встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, [INFO] народився [PERSON] , матір`ю записано - [PERSON] , батьком - [PERSON] , про що зроблено актовий запис №2772 (свідоцтво про народження видане повторно серія [NUMBER] від 21.02.2024 року). Відповідно до свідоцтва про народження, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, [INFO] народилася [PERSON] , матір`ю записано - [PERSON] , батьком - [PERSON] , про що зроблено актовий запис №2772 (свідоцтво про народження видане повторно серія [NUMBER] від 20.02.2024 року). Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.10.2023 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - [PERSON] . Згідно довідки КНП «міська дитяча поліклініка №7» за результатами розгляду адвокатського запиту № 57 від 26.05.2024р., діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебувають під наглядом фахівців поліклініки з народження. За інформацією лікаря-педіатра, з яким підписана декларація про надання первинної медичної допомоги [PERSON] , батько дітей [PERSON] , приймав участь в лікуванні та догляді за дітьми до 2011 року. В подальшому, звертається до лікаря-педіатра та виконує рекомендації по догляду та лікуванню дітей, їх мати [PERSON] . Згідно довідки з Комунального закладу «Харківський ліцей №31 Харківської міської ради від 28.05.2024 адміністрація комунального закладу «Харківський ліцей № 31 Харківської міської ради» [PERSON] , [INFO] , навчався в закладі освіти з 29.08.2014 по 09.06.2023, [PERSON] , [INFO] , навчалася в закладі освіти з23.09.2020 по 14.08.2023.Згідно з інформацією класних керівників [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] , батько [PERSON] , [INFO] , навчанням хлопчика не цікавився, батьківські збори не відвідував, з класними керівниками зв`язок не підтримував. Відповідно до інформації класного керівника [PERSON] - [PERSON] , батько дівчини з ним зв`язок не підтримував, навчанням та розвитком дитини не цікавився, батьківські збори не відвідував. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 17.05.2024 МЮУ СМУМЮ Салтівський відділ державної виконавчої служби у м. Харкові у [PERSON] заборгованість по сплаті аліментів становить 8 639,95 грн. Частинами 1-3 статті 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частинами 1-2, 4 ст. 155 СК України закріплено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно з п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. При цьому, в своїй постанові від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що позбавлення батьківських прав є крайньою мірою впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про її застосування слід вирішувати тільки після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, в тому числі ставлення батьків до дітей. Стаття 153 Сімейного кодексу передбачає, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно з частиною восьмою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. У постанові від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20) Верховний Суд зазначив, що «ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав, подання відповідачем апеляційної скарги свідчить про його інтерес до дитини». Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав, свідчить про його інтерес до дітей. Крім того, матеріали справи не містять висновку Служби у справах дітей виконавчого комітету Чугуївської міської ради щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, на пропозицію цього органу надати заяву та документи, на підставі яких може бути прийнятий висновок, позивач їх не надала. Суд не приймає до уваги інші розрахунки заборгованості по аліментам, оскільки вони не надсилались всім учасникам справи. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку щодо відсутності достатніх доказів, які б у сукупності свідчили про необхідність застосування до відповідача такого крайнього заходу впливу на нього як позбавлення батьківських прав, тому у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed