Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

20 жовтня 2025 року ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» через свого представника звернулось до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 07 лютого 2024 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля Citroen, д.н.з. [NUMBER] . Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2024 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.2 ст. 130 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна». Як наслідок, власник транспортного засобу Citroen, д.н.з. [NUMBER] , звернувся до страховика ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із заявою про страхове відшкодування. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 32496, 27 грн. З огляду на положення п.п. а) п. 1 ч. 1 ст. 37 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до позивача перейшло право регресної вимоги до відповідача. На підставі викладеного просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 32496, 27 грн., а також судові витрати зі сплати судового збору. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлявся судом за останньою відомою адресою реєстрації судовим повідомленням/повісткою з рекомендованим повідомленням, які повернуті суду без вручення, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від нього на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв?язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. 07 лютого 2024 року об 11:30 год. у м. Луцьку відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля Citroen, д.н.з. [NUMBER] , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 березня 2024 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ч.2 ст. 130 КУпАП, оскільки [PERSON] керував транспортним засобом Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , в стані алкогольного сп`яніння. Із наведеного слідує, що між неправомірними діями [PERSON] та заподіянням власнику автомобіля Citroen, д.н.з. [NUMBER] , матеріальних збитків є причинно-наслідковий зв`язок. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Volkswagen, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована у ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» (поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР.215658015). У свою чергу, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Citroen, д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «Страхова група «ТАС». 07 лютого 2024 року власник пошкодженого автомобіля Citroen, д.н.з. [NUMBER] звернувся до ПрАТ «Страхова група «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування. 27 лютого 2024 року ПрАТ «Страхова група «ТАС» у зв`язку із виплатою страхового відшкодування потерпілій особі в порядку регресу звернулось до позивача про виплату страхового відшкодування в розмірі 63068, 13 грн. На підставі зібраних документів та згідно з страховим актом ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» №39319/1 від 28 березня 2024 рокуПрАТ «Страхова група «ТАС» було виплачено страхове відшкодування в розмірі 32496, 27 грн. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч.1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Підпунктом «а» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV, який був чинним на момент ДТП, передбачено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Верховний Суд у постанові від 24.03.2021 року у справі № 523/3212/19 (провадження №61-12680св20) прийшов до правового висновку, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. З огляду на зазначене вище, суд вважає доведеним, що у зв`язку з проведенням позивачем страхової виплати та у зв`язку з вчиненням [PERSON] розглядуваної ДТП в стані алкогольного сп`яніння, до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» перейшло право регресної вимоги до відповідача на суму 32496, 27 грн. З огляду на наведене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 32496, 27 грн., Крім того, на підставі ч. 1ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме по сплаті судового збору в розмірі 3028 грн. На підставі ст.ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved