Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

23.09.2025 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, з вимогами: скасувати арешт нерухомого майна, а сме 1/4 частки квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , який помер [INFO] , накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серія та номер: АА882089 виданий 03.04.2006 ДВС у Ленінському районі м. Полтави, реєстраційний номер обтяження 3085305 від 10.04.2006. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що після смерті батька [PERSON] він звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Дробітько В.В. із заявою на видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/4 частину квартири будинку [ADDRESS] , яка належала померлому батьку [PERSON] , що підтверджується довідкою №18/02-14 від 25.03.2025, відповідно до якої у нотаріуса заведена спадкова справа №16/2025р за заявою [PERSON] 05.09.2025, нотаріусом була видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в якій вказується, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що відповідно до інформаційної довідки 442295911 від 05.09.2025 наявний арешт нерухомого майна [PERSON] . Також, з вказаної постанови вбачається, що інших спадкоємців, які б подали заяви про прийняття спадщини немає. Згідно Інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 437980553 на 1/4 частину квартири [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] постановою від 03.04.2006 ДВС в Ленінському районі м. Полтави накладений арешт та оголошено заборону на його відчуження. Наявність накладеного обтяження порушує права позивача на належне користування, володіння, та розпорядження своїм майном, у зв`язку з чим позивач звернувся з вищевказаним позовом до суду, оскільки іншим шляхом відновити порушені права неможливо. Ухвалою суду від 25.09.2025 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 27.10.2025 о 09:00 год. Ухвалою суду від 27.10.2025 закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 09:00 год. 04.12.2025. Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, учасники справи повторно на судовий розгляд не з`явилися. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] подали суду заяви, в яких просять розглянути справу у їх відсутність, задовольнити позов та не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача - Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив. Правом надання відзиву на позовну заяву та доказів, що підтверджують заперечення проти позову, не скористався. Відповідно до частини 4 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідачки та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, судом не здійснювалося. Дослідивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] про що в книзі записів актів громадянського стану про народження відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції м. Полтави 12.03.2002 зроблено актовий запис № 69. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Полтаві, про що Подільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Полтаві Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 28.01.2025 складено відповідний актовий запис №46. З витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі №80491187 від 18.03.2025, наданого приватним нотаріусом Дробітько В.В., вбачається, що 18.08.2025 зареєстровано спадкову справу №16/2025, номер у спадковому реєстрі: 73809426, спадкодавцем є [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Приватний нотаріус Дробітько В.В. надала довідку за вих. №28/02-14 від 25.03.2025 [PERSON] , про те, що 18.03.2025 нею заведено спадкову справу за №16/2025, після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , місце реєстрації якого було за адресою: [ADDRESS] . В спадковій справі знаходиться заява [PERSON] про прийняття спадщини за законом від 18.03.2025 за № 44. Також, приватний нотаріус Дробітько В.В. надала [PERSON] довідку №147/02-14 від 05.09.2025 про те, що нею заведена спадкова справа за №16/2025 після померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , що на момент смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . Спадкоємцем за законом є син померлого [PERSON] , [INFO] . Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.09.2025 приватним нотаріусом Дробітько В.В. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] у зв`язку з наявністю арешту. Наявність арешту, яке накладено на майно померлого підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №: 442295911 від 05.09.2025, номер запису про обтяження: 660057770, дата державної реєстрації: 10.04.2006, документи подані для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АА №882089, виданий 03.04.2006, видавник ДВС у Ленінському районі м. Полтави, державний виконавець Кириленко В.М., вид обтяження: арешт нерухомого майна, відомості про суб`єкта обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] , відомості про реєстрацію до поновлення/перенесення: Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження: 3085305, 10.04.2006. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 14.01.2010, управління житлово - комунального господарства посвідчує, що 1/4 частка квартири (приміщення квартири спільного заселення, одноквартирний будинок), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] . Загальна площа квартири (кімнат, будинку) становить 13,3 кв.м. Також вищевказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав №428740436 від 27.05.2025, згідно якого [PERSON] має у спільній частковій власності 1/4 квартири за адресою: [ADDRESS] . З відповіді Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві за вих. №95057 від 09.09.2025 на адвокатський запит вбачається, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 2617302, відкрите постановою державного виконавця від 19.12.2006, з примусового виконання виконавчого листа №2-1767 від 11.12.2006, виданого Ленінським районним судом м. Полтави про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів. Постановою державного виконавця від 27.03.2023 виконавче провадження закінчено на підставі п. 7 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження». Згідно відомостей АСВП (спец розділ) на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №14083667, відкрите постановою державного виконавця від 05.08.2009, на виконання виконавчого листа від 24.07.2009 №2-174 виданого Ленінським районним судом м. Полтави, про зобов`язання [PERSON] надати до Управління житлово комунального господарства виконкому Полтавської міської ради оригінал свідоцтва про право власності на житло від 21.06.2005, виданого відділом приватизації ДП «Житло сервіс», яким посвідчено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] . Виконавче провадження закінчене постановою державного виконавця від 16.10.2009 п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» №1404-VIII (фактичне повне виконання рішення). Згідно відомостей АСВП (спец розділ) на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 2610948, відкрите постановою державного виконавця від 15.12.2006, на виконання листа від 11.12.2006 № 2-1767, виданого Ленінським районним судом м. Полтави про стягнення витрат за інформаційно технічне забезпечення розгляду справи в сумі 7,50 грн. Виконавче провадження закінчено постановою державного виконавця від 16.02.2007 п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» №1404-VIII (фактичне повне виконання рішення). Згідно відомостей АСВП (спец розділ) на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 2610967, відкрите постановою державного виконавця від 15.12.2006, на виконання виконавчого листа від 11.12.2006 № 2-1767, виданого Ленінським районним судом м. Полтави про стягнення державного мита 51 грн. Виконавче провадження закінчене постановою державного виконавця від 15.12.2006 п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» №1404-VIII (фактичне повне виконання рішення). Згідно відомостей АСВП, рішення про накладення обтяження в межах даних виконавчих проваджень державним виконавцем не приймалися. Відповідно до п. 2 розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства юстиції України №1829/5 від 07.06.2017 та Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затверджений наказом Міністерства юстиції України №578/5 від 12.04.2012, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. Передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення. Згідно Акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 28.02.2013 виконавче провадження №14083667 знищено. Згідно Акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 25.02.2011 виконавчі провадження № 2610948, № 2610967 знищено. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право власності є непорушним. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. За змістом п. 11 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно додержуючись при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів. За змістом ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно пункту 4.15, 4.17 п. 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. У статті 56 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Згідно з положеннями ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2021 року в справі 755/6302/19 (провадження № 61-11244св20). Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Як встановлено судом, арешт на майно [PERSON] , який було накладено органом виконавчої служби у 2006 році на підставі постанови державного виконавця ДВС у Ленінському районі м.Полтави Кириленко В.М. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: АА №882089, наразі не знятий. Виконавче провадження №2617302, яке відкрито 19.12.2006, постановою державного виконавця від 27.03.2023 закінчено на підставі п. 7 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження». Усі інші виконавчі провадження стосовно [PERSON] , №14083667 від 05.08.2009, №2610948 від 15.12.2006 та №2610967 від 15.12.2006 на даний час закінчені постановами державних виконавців на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення), матеріали останніх знищено в 2011 та 2013 роках. Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд доходить висновку про те, що підстав для накладення арешту на майно не існує, а наявність накладених обтяжень майна порушує права позивача як спадкоємця, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушенні права позивача неможливо. Рішення про зняття арешту з майна є підставою для зняття його заборони в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. За змістом статті 141 ЦПК України відшкодуванню підлягають судові витрати, заявлені позивачем до відшкодування. Оскільки позивачами не заявлялися вимоги про відшкодування судових витрат, понесені ними судові витрати залишаються понесеними за їх рахунок.

Outcome: approved