Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою заінтересована особа: Жовтоводський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про встановлення факту батьківства. В обґрунтування поданої заяви зазначила, що у 2015 році через газету «СУДЬБА» вона познайомилась з [PERSON] . Через деякий час вони стали з ним зустрічатися: то він приїжджав до неї, то вона приїжджала до нього у місто Кам`янське. Він на той час працював вантажником у фірмі «DURU» м. Кам`янське за змінами і мав значний вільний час, що дозволяло їм разом проводити значний час. Постійно проживати разом у неї вони не могли, тому що у квартирі, де вона проживала, крім неї мешкали мати та сестри. А переїжджати до [PERSON] вона наважилась не одразу. [INFO] у них народився син [PERSON] . Реєстрацію його народження вона здійснювала у Жовтоводському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, що підтверджується Свідоцтвом про народження від 10.02.2017 р. реєстровий запис № 39. При реєстрації народження сина запис про батька був зроблений з її слів, тобто відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, в якій зазначено, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Оскільки реєстрацію народження сина вона здійснювала сама і у зареєстрованому шлюбі не знаходилась, то прізвище сина у Свідоцтві було записано її ім`я та по батькові біологічного батька - [PERSON] . Останній ніколи не заперечував своє батьківство щодо сина; у них обох спостерігається однаковий діагноз: помірна розумова відсталість, що підтверджується, медичними висновками. Але для вирішення питання про внесення офіційних змін до відомостей про народження сина у них бракувало часу. А згодом ці наміри з різних причин так і не були реалізовані. Після народження [PERSON] визнавав його сином, постійно надавав матеріальну допомогу на його утримання. Влітку 2018 року вона переїхала до [PERSON] у місто Кам`янське і вони стали проживати разом у трьох. 14.06.2024 року [PERSON] був мобілізований до лав ЗСУ і спочатку проходив навчання в учбовому центрі с. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області. Вони вирішили з ним офіційно одружитися, і на 06.07.2024 р. [PERSON] на підставі його рапорту було надано один день для реєстрації шлюбу, однак із-за поганого транспортного сполучення він у той день запізнився. Поки вони зробили платіж за реєстрацію шлюбу у спрощеному варіанті і прийшли до ЗАЦСу, їм повідомили, що реєстрації на цей день вже закінчено. Більше [PERSON] звільнення для вирішення цього питання не надали, а згодом його направили для проходження служби до в/ч [NUMBER] під [ADDRESS] , де під час штурмових дій противника 11 грудня 2024 року він зник безвісті, що підтверджується Сповіщенням сім`ї [INFO] № 12/12-560 від 26.12.2024 р.. Це Сповіщення надіслано на її ім`я за адресою: [ADDRESS] , згідно наданій [PERSON] інформації щодо своєї сім`ї під час його мобілізації. І у цієї інформації вона вказана як дружина, а [PERSON] - як син. Після отримання від [INFO] Сповіщення сім`ї про фат зникнення безвісти [PERSON] вона звернулась за допомогою до ТЦК, де їй роз`яснили, що усі мобілізовані вправі залишити розпорядження на випадок певних обставин, а також - зразки свого ДНК. Згідно отриманої інформації [PERSON] зробив розпорядження на отримання допомоги на випадок своєї смерті на її користь і на користь сина. Також у Кам`янському ТЦК відібрали біологічні зразки від сина і 06.02.2025 р. їх направили до Києва для проведення медико-генетичної експертизи. Встановлення факту батьківства має для неї юридичне значення, оскільки це необхідно їй для отримання нового свідоцтва про народження сина, в якому у дитини буде зазначено конкретного батька. Заявниця в судове засідання не з`явилась. Надала заяву щодо розгляду заяви за її відсутності. Заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Жовтоводський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в судове засідання не з`явився. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.02.2017 року народився [INFO] [PERSON] , де зазначено в графі батько [PERSON] , мати [PERSON] . Зі сповіщення сім`ї № 12/12560 від 26 грудня 2024 року вбачається, що [PERSON] зник безвісті 11 грудня 2024 року внаслідок штурмових дій з боку противника в н.п. Курахове Донецької області. Згідно до Акту про підтвердження факту проживання від 25.03.2025 рорку №46/9 наданого головою Квартального комітету №9 Південного району [PERSON] яким зафіксовано обстеження помешкання за адресою: [ADDRESS] , в результаті чого було встановлено, що за даною адресою протягом 7 року з 2018 року проживає [PERSON] , [INFO] без реєстрації з сином [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (перебувають у цивільному шлюбі). Відповідно до рішення Південного районного суду міста Кам`янського від 22.09.2025 року було встановлено факт проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 01.01.2016 по цей час. Рішення набрало законної сили 23.10.2025 року. Відповідно до висновку експерта №275-МГ від 07.11.2025 року в підсумках якого зазначено, що вірогідність того, що [PERSON] , [INFO] дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999 %. Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки це необхідно їй для отримання нового свідоцтва про народження сина, в якому у дитини буде зазначено конкретного батька. Відповідно до ч.1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Відповідно до ч.3 ст.128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до змісту ч.ч.1,2 ст.121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.128 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст.135 СК. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Згідно з ч.1 ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У частині 1 статті 315 ЦПК України визначено, які факти, що мають юридичне значення, можуть бути встановлені судом, серед переліку яких зазначено факт родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.95 зазначено, що визначений в ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти визнання батьківства щодо дітей, які народилися до 1 жовтня 1968 року; батьківства; реєстрації батьківства; факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Стаття 130 СК України, регламентує, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій ст.128 цього Кодексу - матірю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, як досягла повноліття. Таким чином, заява може бути подана певним колом осіб, зазвичай встановлення факту батьківства проводитися в порядку окремого провадження, а не позовного, проте, якщо встановлення факту батьківства зачіпає інтереси спадкоємців померлого, справа має бути розглянута в порядку позовного провадження. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18 (провадження № 61-16732св19) зроблено висновок щодо застосування статті 130 СК України та вказано, що закон не встановлює конкретного переліку доказів для встановлення факту батьківства. Підставою для встановлення факту батьківства можуть бути будь-які відомості, що свідчать про походження дитини від даної особи, зібрані відповідно до вимог ЦПК України. Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства [PERSON] , [INFO] , громадянина України, відносно дитини, [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Жовті Води, Дніпропетровської області, громадянина України. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року). На підставі викладеного,

Outcome: approved