Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Акціонерне товариство «Акцент-Банк» (скорочена назва АТ «А-Банк») звернулося до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23.04.2019 [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. На підставі вказаної Анкети-Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 46,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним Анкета-Заява разом з Умовами та правилами і Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та Банком кредитний договір, що підтверджується підписом у Анкеті-Заяві. Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість здійснювати зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому Банк, за винятком випадків зміни розміру наданого Кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менш ніж за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по Картрахунку згідно з п. 1.1.3.1.10 цього Договору. Якщо протягом 7 днів Банк не одержав повідомлення від Клієнта про незгоду зі змінами, то вважається, що Клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку Кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в однобічному порядку, за власним рішенням Банку та без попереднього повідомлення Клієнта. Також, відповідачем окрім Анкети-Заяви також підписано і Паспорт споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка" (далі - Паспорт продукту), в якому чітко зазначені всі оговорені умови кредитування, строки, процентна ставка, та багато іншого. Паспорт продукту підписано боржником за допомогою електронного підпису, використання якого погоджено сторонами в Анкеті-Заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку. У разі, якщо Паспорт Продукту підписано за допомогою електронного підпису, то він є аналогом власноручного підпису. АТ "А-БАНК" свої зобов`язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит (встановив кредитний ліміт) у розмірі, відповідно до умов Договору. Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що знайшло своє відображення у розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором Відповідач станом на 26.09.2025 має заборгованість у сумі 58879,18 грн., яка складається з наступного: 46731,98 грн. - заборгованість за кредитом; 12147, 20 грн. - заборгованість по відсоткам. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав АТ «А-Банк». На підставі наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 23.04.2019 у сумі 58879,18 грн., яка складається з наступного: 46731,98 грн. - заборгованість за кредитом; 12147, 20 грн. - заборгованість по відсоткам та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. 10.11.2025 Судом зареєстрований відзив на позовну заяву поданий представником відповідача, який мотивований тим, що позов до задоволення не підлягає, оскільки Анкета-заява містить посилання на Умови та Правила надання банківських послуг АТ «А-БАНК», проте Відповідач з такими умовами не ознайомлювався у зазначеному обсязі, такі умови не погоджував та не підписував, тому їх не можна вважати частиною кредитного договору. До стягнення заявлено вимоги станом на 26 вересня 2025 року на загальну суму 58 879,18 грн., які включають: - 46 731,98 грн. заборгованість за кредитом; - 12 147,20 грн. заборгованість по відсоткам. Позивач не заперечує, що Відповідачем була підписана виключно Анкета-заява, проте зазначає, на наявність під також підпису на Паспорті споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка» та просить застосувати не усталену, а іншу судову практику (яка наявна по справах, де присутній Паспорт споживчого кредиту, якого не було у справі№342/180/17), а саме на постанову Верховного Суду від 02 грудня 2020 року по справі №284/157/20. Зі змісту наданого паспорту споживчого кредиту вбачається у графі підпис споживача наступна інформація: «Підписано простим електронним підписом шляхом підтвердження дзвінком 2019-04-23 10:13:47 з номера телефону [NUMBER] ». При цьому Позивачем не прийнято до уваги Правову позицію Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 «Щодо належності паспорта споживчого кредиту до письмової форми договору споживчого кредитування» яка містить наступний висновок: «потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язки кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.». Анкета-заява від 24.03.2019 підписана відповідачем фізичним підписом у ній не зазначено про відкриття чи використання електронного ключа. Крім того, Позивач, обґрунтовуючи свої вимоги щодо процентів, зокрема їх розміру та порядку нарахування, крім розрахунку заборгованості за кредитним договором, посилався також на Паспорт споживчого кредиту, Умови та Правила, розміщені на www.a-bank.com.ua. Однак, Позивачем не підтверджено та матеріали справи не містять доказів того, що відповідач, підписуючи фізично Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, був ознайомлений саме з цією версією правил щодо яких надано витяг текстового характеру і погоджувався на наведені у позовній заяві тарифи кредитування. Верховний суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23.05.2022 у справі №393/126/20 сформував висновок про те, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його зміст. Крім того, [PERSON] звертає увагу Суду, що з виписок по картці видно, що позивач нарахував та списував з Відповідача відсотки за використання кредитного ліміту, дані відсотки за користування кредитним коштами не обліковував на окремому рахунку, а здійснював переведення цих відсотків у тіло кредиту, шляхом їх погашення новими кредитними коштами, для чого збільшував кредитний ліміт (овердрафт). У такий спосіб позивач за час дії кредитного договору нарахував відповідачу 13170,97 грн процентів та здійснив їх погашення за рахунок виданого кредиту, у такий спосіб збільшилась заборгованість за основною сумою (тілом) кредиту на13170,97 грн. Тобто, заборгованість по основній сумі кредиту збільшувалась не за рахунок того, що відповідач використовував кредитні кошти на споживчі потреби, а за рахунок того, що позивач, збільшуючи кредитний ліміт, погашав прострочені проценти цими новими кредитними коштами. Ці кредитні кошти позивач обліковував як виданий відповідачу кредит, який відразу списувався позивачем на погашення прострочених процентів. При цьому позивач фактично не ніс витрат, адже видані відповідачу кошти як кредит він відразу повертав собі у вигляді погашення прострочених процентів. Отже, погасивши прострочені проценти новими кредитними коштами, фактично відбувалося нарахування процентів на прострочені проценти. З виписки по картці за період з 23.04.2019 року по 26.09.2025 року, наданої позивачем, видно, що: відповідач здійснив витрат на суму 181 859,50 грн з яких 24 136,51 грн. пішло на погашення нарахованих процентів за рахунок збільшення кредитного ліміту; відповідач здійснив зарахування власних коштів на картку в розмірі 124 161,44 грн; станом на 26.09.2025 залишок по картці становить: мінус 57 698,06 грн. Анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в АТ «А-БАНК» не містить умов та порядку нарахування відсотків, пені та штрафів у випадку порушення строку виконання основного зобов`язання. Отже, сама по собі підписана [PERSON] анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не може бути підставою для нарахування та стягнення відсотків за користування кредитними коштами, комісій за невиконання кредитного договору. Також, з виписки по картці вбачається, що у період з 11.07.2024 року по час звернення з позовом до суду здійснювалося щомісячне списання коштів саме за кредитом «Розстрочка на витрати» на суму 14 211,57 грн., які включені загальної заборгованості заявленої до стягнення. Отже заборгованість в сумі 14 211,57 грн., яка включена до загального розміру заборгованості заявленої у позовних вимогам, утворилася внаслідок списання коштів саме за кредитом «Розстрочка на витрати». Позивач АТ «Акцент-Банк» з вимогами про стягнення заборгованості по кредиту «Розстрочка на витрати» не звертався, тому зазначена сума не може бути включена до розміру заборгованості до стягнення, а її розмір становитиме 17 444,87 грн. та розраховується наступним чином: 181 859,50 грн. (витрати заявлені АТ «А-БАНК») - 124 161,44 грн. (зарахування [PERSON] на карту) - 24 136,51 грн. (нараховані відсотки за використання кредитного ліміту без узгодження за весь період) - 1 905,11 грн. (комісії без погодження [PERSON] ) - 14 211,57 грн. (списання за кредитом «Розстрочка на витрати»). У судове засідання представник позивача не з`явився. Попередньо представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі. В судовому засіданні представник відповідача, щодо задоволення позову заперечив, з підстав наведених у відзиві на позов. Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.04.2019 [PERSON] підписав анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, в якій підтвердив, що дана анкета-заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним і банком Договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг, згоден отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.a-bank.com.ua. Він зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитись з їх змінами на сайті А-Банку. Умови кредитування, відомості про сукупну вартість кредиту йому роз`яснені і зрозумілі, рекламний буклет з тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування ним отримано. Вказана заява підписана особисто відповідачем, [PERSON] не заперечує цього факту. Стороною позивача надана до суду копія Паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», з якої вбачається, що кредит надається з дотриманням таких умов: тип кредиту - поновлювальна кредитна лінія (ліміт) з пільговим періодом використання; сума/ліміт кредиту - до 50000 грн.; строк кредитування - 240 місяців; мета отримання кредиту - на споживчі цілі; процентна ставка - пільгова 0,000001%, базова 3,9% на місяць, 46,8% річних; тип процентної ставки - фіксована (може бути змінена за згодою кредитодавця та споживача шляхом укладення додаткової угоди до договору про споживчий кредит); загальні витрати за кредитом - 85459,96 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом - 110459,96 грн.; реальна річна процентна ставка - 58,23%. Згаданий документ підписаний простим електронним підписом [PERSON] . Згідно з довідкою Банку (дата складання цього документа не вказана) на ім`я [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] , відповідачу видані картки № [NUMBER] (зі строком дії до грудня місяця 2031 року), № [NUMBER] (зі строком дії до грудня місяця 2031), №4323357022535146 (зі строком дії до грудня місяця 2024 року). Згідно з довідкою Банку (дата складання цього документа не вказана) за кредитним договором від 23.04.2019, укладеним з [PERSON] , за період з 23.04.2019 до 26.09.2025 кредитний ліміт кілька разів змінювався, як з ініціативи клієнта, так і з ініціативи Банку. Згідно з випискою по картці клієнта [PERSON] від 26.09.2025 за період з 23.04.2019 по 26.09.2025 сума витрат становила 181859,50 грн., сума зарахувань - 124161,44 грн., сума комісій - 1905,11 грн., сума кешбеку - 395,52 грн. (а.с. 14-34). Згідно з наданим стороною позивача розрахунком заборгованості за договором від 23.04.2019 б/н, укладеним між А-Банком та [PERSON] , станом на 26.09.2025 утворилась заборгованість, у розмірі 58879,18 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту - 46731,98 грн., заборгованість за відсотками - 12147,20 грн. Стороною позивача надані до суду витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», розміщених на сайті Банку в розділі «Умови та правила» (https://a-bank.com.ua/terms). Дата формування цього витягу в документі відсутня документ не містить у собі підпису відповідача [PERSON] . Крім того, позивачем надана до суду копія документа «Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD», «Зелена», дата складання (формування, затвердження) цього документа відсутня; документ не містить у собі підпису відповідача [PERSON] . Згідно з цим документом кредитний ліміт встановлюється тільки для карток у гривні, базова процентна ставка, пільговий період - до 55 днів; базова процентна ставка на залишок заборгованості в місяць - 3,9% - «Універсальна», 3,7 % - «Універсальна GOLD», 3,7 % - «Зелена». Будь-яких інших доказів на підтвердження своїх позицій до суду учасники справи не надали. Вирішуючи заявлені позивачем вимоги по суті, суд виходить з такого. Згідно статті 11 Цивільного кодексу (ЦК) України, підставою виникнення цивільних правовідносин є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За загальним правилом (п. 2 ч.1 ст. 208 ЦК України) правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти в письмовій формі. Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-комунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди . Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (ч. 1 ст. 641 ЦК України). Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ч. 1 ст. 642 ЦК України). Відповідно до ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Згідно з ч.1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Відповідно до ч.1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом за матеріалами справи встановлено, що відповідач 23.04.2019 підписав анкету - заяву щодо приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, тобто фактично приєднався до публічної пропозиції АТ "АКЦЕНТ-БАНК" на укладення договору з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського рахунку. Вказана анкета - заява підписана особисто відповідачем, [PERSON] не заперечує цього факту. Відповідач визнає факт відкриття на його ім`я Банком поточного рахунку в національній валюті, встановлення Банком певного кредитного ліміту за цим рахунком, факт користування ним кредитними коштами. Водночас представник відповідача вказує, що при укладенні договору сторонами не були врегульовані питання щодо розміру та підстав нарахування відсотків за користування кредитом. Надані стороною позивача до суду примірники документів (витяг з Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», «Тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», «Універсальна GOLD», «Зелена») не містять у собі підписів [PERSON] , котрі могли би свідчити про ознайомлення відповідача зі змістом документів на час укладення договору кредиту та про безумовну згоду відповідача з умовами, викладеними у цих документах. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545сво20) висловлені правові позиції, згідно з якими під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Отже, надана стороною позивача до суду копія Паспорта споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», яка містить простий електронний підпис [PERSON] , підтверджує лише ознайомлення відповідача з паспортом споживчого кредиту, проте не означає укладення сторонами договору про споживчий кредит та дотримання сторонами його форми. При зверненні за адресою сайту в мережі Інтернет https://a-bank.com.ua/, на яку мітиться посилання у позовній заяві, судом встановлено, що сайт містить розділ під назвою «Умови та правила надання банківських послуг» (посилання https://a-bank.com.ua/terms) та застереження Банку про те, що «документи, розміщені на цьому сайті - це публічна оферта, що містить умови і правила надання послуг банком і його партнерами, до якої приєднується клієнт, підписуючи заяву у відділенні банку». На цьому ж сайті у розділі «Кредити» розміщені підрозділи за видами банківських продуктів для фізичних осіб у сфері кредитування. Натомість тексти Умов та Правил надання банківських послуг у АТ «АКЦЕНТ-БАНК», в редакціях, що були чинними на час виникнення спірних правовідносин між сторонами (на 23.04.2019) на офіційному вебсайті Банку не виявлені. Такі обставини не дозволяють суду з`ясувати, яка саме редакція документів надавалась відповідачу під час укладення кредитного договору від 23.04.2019, і чи надавались узагалі відповідачу такі документи для ознайомлення перед взяттям зобов`язань щодо повернення кредиту. Надані Банком примірники документів (з огляду на їхній мінливий характер та залежність змісту цих документів від волі позивача) не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін; лише факт підписання безпосередньо [PERSON] таких документів може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Оскільки документи Банку, які містяться в матеріалах справи №607/20014/25 не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 23.04.2019 шляхом підписання заяви-анкети. Аналогічні позиції викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Отже, відсутні підстави вважати, що АТ «АКЦЕНТ-БАНК» при укладенні договору з [PERSON] дотримав вимог закону про повідомлення споживача щодо умов кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими Банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. За цих обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами надані Банком документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Тому відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Такий же висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України). Всупереч зазначеним правовим нормам сторона позивача не надала до суду належних та допустимих доказів, які свідчили би про те, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Відтак, суд дійшов висновку про те, що між сторонами було укладено кредитний договір від 23.04.2019, Банк відкрив на ім`я [PERSON] поточний рахунок у національній валюті, здійснив перерахування відповідачу кредитних коштів, тому цей договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно з ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Суд вважає доведеним той факт, що між позивачем та відповідачем виникли зобов`язання із договору кредиту, відповідач свої зобов`язання щодо повернення коштів за цим договором у повному обсязі не виконав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Оскільки між сторонами існують договірні правовідносини щодо отримання кредиту, позичальником не виконані в повному обсязі зобов`язання перед кредитодавцем, кошти, отримані в кредит, в обумовлений строк відповідачем добровільно повернуті лише частково, то вимоги Банку про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом у розмірі 46731,98 грн. є обґрунтованими. Окрім того, щодо доводів представника відповідача з приводу безпідставності включення до загального розміру заборгованості заявленої у позовних вимогам суми 14 211,57 грн., яка утворилася внаслідок списання коштів саме за кредитом «Розстрочка на витрати», Суд до уваги не приймає, оскільки як слідує із Виписки по картці, вказана сума включена в тіло кредиту. Окрім того, відповідачем не надано доказів, що підтверджують факт розірвання кредитного договору внаслідок повного погашення заборгованості чи доказів, які б підтверджували факт звернень відповідача до позивача з вимогою розірвання договору у зв`язку з повним погашенням заборгованості, що в свою чергу слугувало наявністю правових підстав для нарахування заборгованості за вказаним кредитним договором, яка утворилась внаслідок подальшого користування відповідачем платіжною карткою, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні. Жодних інших доказів, що підтверджують необґрунтованість чи безпідставність позовних вимог, в частині заборгованості за тілом кредиту, відповідачем та його представником не надано. Натомість вимоги позивача в частині стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом задоволенню не підлягають, оскільки Банком не доведено наявність визначених правових підстав для такого стягнення, за наступних підстав. Позивач не заперечує, що Відповідачем була підписана виключно Анкета-заява, проте зазначає, на наявність також підпису на Паспорті споживчого кредиту за програмою "Кредитна картка» та просить застосувати не усталену, а іншу судову практику (яка наявна по справах, де присутній Паспорт споживчого кредиту, якого не було у справі №342/180/17), а саме на постанову Верховного Суду від 02 грудня 2020 року по справі №284/157/20. Зі змісту наданого паспорту споживчого кредиту вбачається у графі підпис споживача наступна інформація: «Підписано простим електронним підписом шляхом підтвердження дзвінком 2019-04-23 10:13:47 з номера телефону [NUMBER] ». При цьому Позивачем не прийнято до уваги Правову позицію Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду згідно з Постановою від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 «Щодо належності паспорта споживчого кредиту до письмової форми договору споживчого кредитування» яка містить наступний висновок: «потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язки кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.» Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Також, у розділі 4 Паспорті споживчого кредиту містяться застереження, що наведені обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування, викладених у Паспорті, і на припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься дійсним протягом погодженого строку. Реальна річна процентна ставка обчислена на основі припущення, що процентна ставка та інші платежі за послуг кредитодавця залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит. Паспорт споживчого кредиту, як це передбачено ст. 7 Закону України «Про споживче кредитування» є лише рекламою споживчого кредиту і передує укладенню самого договору, та як правило містить узагальнену інформацію про умови кредитування, орієнтовану загальну вартість кредиту та максимальний строк, на який надається кредит та ряд застережень. Верховний суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23.05.2022 у справі №393/126/20 сформував висновок про те, що ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його зміст. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1- 12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Окрім того, як вбачається із виписки по картці, протягом періоду з 23 квітня 2019 року по 26 вересня 2025 року з рахунку [PERSON] було списано нарахованих відсотків за використання кредитного ліміту в сумі 24 136,51 грн. Тож, згідно виписки по картці за період з 23.04.2019 по 26.09.2025, наданої позивачем, видно, що відповідач здійснив витрат на суму 181 859,50 грн, з яких 24 136,51 грн. пішло на погашення нарахованих процентів. Також, відповідач здійснив зарахування власних коштів на картку в розмірі 124 161,44 грн. Сума комісії становить 1905,11 грн. Тож, станом на 26.09.2025 залишок по картці становить: - 57 698,06 грн. Тому, суд погоджується із доводами представника відповідача, щодо неправомірності нарахування позивачем відсотків за кредитом, та вважає, що позов слід задовольнити частково, а саме в розмірі 31 656, 44 грн., що розраховується наступним чином: 181 859,50 грн. (витрати заявлені АТ «А-БАНК») - 124 161,44 грн. (зарахування [PERSON] на карту) - 24 136,51 грн. (нараховані відсотки за використання кредитного ліміту без узгодження за весь період) - 1 905,11 грн. (комісії без погодження [PERSON] ). Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає. Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, враховуючи висновки суду про часткове задоволення позову, а саме на 53,76 %, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору в розмірі 1302,28 грн. (2422,40/100%х53,76%), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial