Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Представник ТОВ «Фактор П» звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09.01.2020 року між ТОВ «Просто Позика» (далі - первісний кредитор) та [PERSON] (далі - відповідач) укладено кредитний договір №001/02411/01/20, який підписано власноруч відповідачем, яка погодилась на умови кредитного договору, ознайомившись з його умовами. Відповідно до умов Кредитного договору, Кредитодавець надає Позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 40 000 грн. 00 коп., а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі. Кредит надається на умовах терміновості і складає 300 календарних днів, повернення та платності. Кредит повертається Позичальником Кредитодавцю шляхом виплат кожні 15 календарних днів. Позичальник зобов`язується виплатити Кредитодавцю суму кредиту та проценти за користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована 200,5359% річних від суми кредиту з першого по 12 платіж та 617,726% річних з 13 до останнього платежу згідно з Графіком платежів, у розрахунку за кожні п`ятнадцять днів сплатою - 8,2412% з першого по 12 платіж та 25,386% з 13 до останнього платежу. Дата платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів визначається Графіком платежів, що є невід`ємною частиною даного Договору. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту та проценти нараховані за користування кредитом частинами у сумі та строки визначені в Графіку платежів. Згідно видаткового касового ордеру №9 від 09.01.2020р. відповідач по справі [PERSON] було видано кошти в розмірі 40 000,00 грн. на підставі вищевказаного кредитного договору. 30.06.2021 між ТОВ «Просто Позика» та ТОВ «Фактор П» укладено договір факторингу №22-ФП-ПП-202106, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача. Станом на сьогоднішній день заборгованість за кредитним договором не погашається, проценти за користування кредитними коштами позичальником не сплачуються, в результаті чого утворилась прострочена заборгованість. Не виконуючи належним чином зобов`язання за кредитним договором, відповідач порушила норми законодавства та умови кредитного договору. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №001/02411/01/20 від 09.01.2020 року заборгованість [PERSON] становить 73 013,00 грн., яка складається з: залишку суми кредиту - 33 743,96 грн.; залишку процентів за користування кредитом - 39 269,04 грн. На підставі наведеного, позивач просить суд, стягнути з відповідача в свою користь заборгованість в розмірі 73013,00 грн., а також суму понесених судових витрат. Згідно відомостей є Єдиного державного демографічного реєстру №1998194 від 11.11.2025р. відповідач по справі [PERSON] , [INFO] змінила прізвище на « [PERSON] ». Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 18.12.2025 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін та запропоновано відповідачу подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення вказаної ухвали. Станом на дату розгляду справи відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. У судове засідання представник позивача ТОВ «Фактор П» не з`явився, згідно прохальної частини позовної заяви, позов підтримує, просить його задовольнити, розгляд справи проводити у його відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду невідомі. Відтак, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до статті 280 ЦПК України. Крім того, оскільки розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 09.01.2020 року між ТОВ «Просто Позика» (далі - первісний кредитор) та [PERSON] (далі - відповідач) укладено кредитний договір №001/02411/01/20, який підписано власноруч відповідачем, яка погодилась на умови кредитного договору, ознайомившись з його умовами. Відповідно до умов Кредитного договору, Кредитодавець надає Позичальнику в кредит грошові кошти в сумі 40 000 грн. 00 коп., а Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому договорі. Кредит надається на умовах терміновості і складає 300 календарних днів, повернення та платності. Кредит повертається Позичальником Кредитодавцю шляхом виплат кожні 15 календарних днів. Позичальник зобов`язується виплатити Кредитодавцю суму кредиту та проценти за користування кредитом. Тип процентної ставки фіксована 200,5359% річних від суми кредиту з першого по 12 платіж та 617,726% річних з 13 до останнього платежу згідно з Графіком платежів, у розрахунку за кожні п`ятнадцять днів сплатою - 8,2412% з першого по 12 платіж та 25,386% з 13 до останнього платежу. Дата платежу в рахунок повернення кредиту та сплати процентів визначається Графіком платежів, що є невід`ємною частиною даного Договору. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту та проценти нараховані за користування кредитом частинами у сумі та строки визначені в Графіку платежів. Згідно видаткового касового ордеру №9 від 09.01.2020р. відповідач по справі [PERSON] було видано кошти в розмірі 40 000,00 грн. на підставі вищевказаного кредитного договору. 30.06.2021 між ТОВ «Просто Позика» та ТОВ «Фактор П» укладено договір факторингу №22-ФП-ПП-202106, відповідно до якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача по справі [PERSON] . Заборгованість за кредитним договором відповідачем по справі не погашена, проценти за користування кредитними коштами позичальником не сплачувались, в результаті чого утворилась прострочена заборгованість, чим порушено норми законодавства та умови кредитного договору. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №001/02411/01/20 від 09.01.2020 року заборгованість [PERSON] становить 73 013,00 грн., яка складається з: залишку суми кредиту - 33 743,96 грн.; залишку процентів за користування кредитом - 39 269,04 грн. Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Вказані обставини свідчать про те, що на даний час ТОВ «Фактор П» є кредитором у зобов`язанні по виконанню кредитного договору №001/02411/01/20 від 09.01.2020р. і саме йому належить право вимоги до відповідача. За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). З матеріалів справі вбачається, що кредитний договір №001/02411/01/20 від 09.01.2020р., заява на видачу кредиту №0100903 від 09.01.2020р., паспорт споживчого кредиту та графік платежів згідно вказаного договору, власноруч підписані відповідачем по справі [PERSON] , що й не заперечується останньою. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. В силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Непогашення відповідачем заборгованості за кредитним договором свідчить про порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов`язань. Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідач, в порушення вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернув. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 2422,40 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved