Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

У 2025 році Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» звернулося з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором позики. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» обґрунтовані тим, що 19.10.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і [PERSON] був укладений договір позики № 77299666. Згідно з п. 1 Договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити плату (проценти) від суми позики. Відповідно до п. 2 Договору про надання позики сума позики становить 5000 грн, строк позики 14 днів, процентна ставка (базова, фіксована) становить 1,99%, яка нараховується за кожен день користування позикою. Цей договір укладено дистанційно в електронній формі з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позики ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у разі неповернення/повернення не в повному обсязі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожен день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами. Таким чином відповідач здійснив дії, спрямовані на укладення договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої у подальшому кредитодавцем були перераховані грошові кошти у розмірі, встановленому договором. 22.02.2022 року було укладено договір 22/02/2022, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 77299666. 10.01.2023 року було укладено договір № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, у тому числі за договором № 77299666. Позивач звертає увагу, що відповідачем умови вказаного договору не виконав. Загальний розмір заборгованості за договором складає 15 050,32 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 5000 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 10 049,50 грн, нараховані три проценти річних 0,82 грн. Враховуючи вищенаведене, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором № 77299666 від 19.10.2021 року у розмірі 15 050,32 грн, понесені витрати на оплату судового збору в розмірі 2422,40 грн, а також на правничу допомогу в розмірі 9 000 грн. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 28 січня 2025 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, в своєму позові просив проводити розгляд справи без його участі. В свою чергу, відповідач був повідомлений про розгляд справи, відзив на позов та/або наявні в нього докази не надав, у зв`язку з чим судом проведений заочний розгляд справи в його відсутність на підставі наявних у справі даних та доказів. Відповідно до частини 4 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 268 ЦПК України). Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне: Судом установлено, що 19 жовтня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і [PERSON] був укладений договір позики № 77299666 (на умовах повернення позики в кінці строку позики). Згідно з умовами цього договору позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити плату (проценти) від суми позики. Сторони погодили у договорі суму позики в розмірі 5000 грн, строк надання позики (строк договору) 14 днів, фіксовану процентну (базову) ставку 1,99%. Крім того, в укладеному договорі сторони погодили дату повернення позики (останній день) 02.11.2021, знижену процентну ставку 1,99%, яка застосовується відповідно до умов договору, процентну ставку за понадстрокове користування позикою (її частиною) 2,70 %, пеню 2,70 %, а також орієнтовну реальну річну процентну ставку та орієнтовну загальну вартість позики. Цей договір був укладений дистанційно в електронному виді та підписаний відповідачем шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно з повідомленням ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» 19.10.2021 сума в розмірі 5000 грн була перерахована за номером платіжної картки № [NUMBER] , яка зазначена відповідачем під час укладення та підписання договору. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 22.02.2022 заборгованість за договором склала 15 050 грн 32 коп., з яких: 5000 грн основна сума боргу; 10 049,50 грн проценти за користування позикою, 0,82 грн. нараховані три проценти річних. Також судом установлено, що 22.02.2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «Вердикт Капітал» був укладений договір факторингу № 22/02/2022, відповідно до якого право вимоги за вищевказаним договором позики відступлено кредитором ТОВ «Вердикт Капітал», що підтверджується реєстром боржників, актом приймання-передавання Реєстру боржників за договором факторингу від 22.02.2022, платіжним дорученням про перерахування коштів. Крім того, 10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» був укладений договір відступлення права вимоги № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» передано (відступлено) ТОВ «Коллект Центр» право вимоги до боржників, у тому числі за договором № 77299666 від 19.10.2021 року, боржником за яким є відповідач, що підтверджується реєстром боржників, актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 28.02.2023. Згідно з розрахунком заборгованості станом на 02.01.2025 заборгованість відповідача складає 15 050 грн 32 коп., з яких: 5000 грн основна сума боргу, 10 049,50 грн проценти за користування позикою, 0,82 грн. три проценти річних. При вирішенні спору між сторонами суд керується тим, що відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу (які сторонами вчиняються усно та виконуються повністю у момент їх вчинення). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Згідно з ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 3 Закону «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. За ч. 3 ст. 11 вказаного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч. 4 ст. 11 цього Закону пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана, зокрема, шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону (ч. 6 ст. 11 Закону). За змістом ч. 11 ст. 11 Закону покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості: умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги; найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги; гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги; порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено. В силу ч. 12 ст. 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини 1 статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України). Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено обов?язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. В силу статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Крім того, згідно з пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом (частина 2 статті 512 ЦК України). Статтею 514 ЦК України визначено, щодо до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 1 статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Суд вважає доведеним, що відповідач, уклавши 19.10.2021 року в електронній формі договір позики № 77299666 та отримавши грошову суму в розмірі 5000 грн, яка була перерахована кредитором того ж дня на зазначену ним банківську карту, свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконав. Так, згідно з розрахунком заборгованості заборгованість за договором позики № 77299666 від 19.10.2021 року складає 15 050,32 грн. з яких: заборгованість за основною сумою боргу 5000 грн, проценти за користування кредитом 10 049,50 грн, три проценти річних у розмірі 0,82 грн. Суд погоджується з таким розрахунком заборгованості, оскільки він відповідає умовам укладеного між сторонами договору. Зокрема, укладаючи договір позики, сторони погодили строк кредитування 30 днів та процентну ставку 1,99% на день, а також підвищену процентну ставку за понадстрокове користування позикою 2,70 % (яка не застосовується в період карантину). При цьому згідно з п. 17 Договору якщо сума позики, зазначена в п. 2.1 п. 2 Договору перевищує розмір однієї мінімальної заробітної плати, за користування позикою понад встановлений договором строк нараховується процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) в розмірі, визначеному п. 2 Договору за кожен день такого користування. Крім того, згідно з п. 6.5 Правил надання грошових коштів у позики ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у разі неповернення/повернення не в повному обсязі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожен день понадстрокового користування позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Отже, оскільки відповідач в обумовлений договором строк суму боргу не повернув, суд вважає, що кредитор правомірно нарахував відповідачу на суму боргу відсотки за погодженою ставкою 1,99% на день за користування кредитом протягом 120 днів у розмірі 10 049,50 грн. Крім того, за період з 22.02.2022 23.02.2022 відповідач на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахував відповідачу три проценти річних у сумі 0,82 грн. Відповідач доказів на спростування існуючої заборгованості або її конкретного розміру не надав, умови договору не оспорював. Отже, позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» необхідно задовольнити, стягнувши з відповідача заборгованість за договором позики № 77299666 від 19.10.2021 в розмірі 15 050,32 грн, яка складається з заборгованості за основною сумою боргу в розмірі 5000 грн, процентів за користування сумою позики в розмірі 10 049,50 грн, трьох процентів річних у сумі 0,82 грн. При розподілі судових витрат суд виходить із положень статті 133 ЦПК України, відповідно до якої судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу та інші витрати. Відповідно до статті ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 141 ЦПК України). Позивачем у зв`язку з поданням цього позову були понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. Оскільки позов задоволено, то вказані витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, в своєму позові ТОВ «Коллект Центр» просило стягнути з відповідача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 9 000 грн. На підтвердження витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024 року, укладений між позивачем і АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», прайс-лист АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», платіжну інструкцію № 0487890002, заявку на надання юридичної допомоги № 16 від 02.12.2024 року, витяг з Акта № 1 про надання юридичної допомоги від 27.12.2024. Зокрема згідно з наданим актом правнича допомога полягала у наданні позивачу консультації з вивчення документів - 3000 грн. (2 години х 1500 грн) та складанні позовної заяви - 6000 грн (2 години х 3000 грн) При визначенні суми відшкодування цих витрат суд виходить із критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Суд звертає увагу, що адвокатським об`єднанням надаються позивачу правничі послуги не лише в цій справі, а й інших аналогічних справах. Суд знаходить, що об`єктивно необхідними для захисту порушених прав та інтересів позивача були витрати, пов`язані зі складанням позовної заяви. Отже, з урахуванням ціни позову, рівня складності справи, обсягу наданих адвокатом послуг та часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, суд вважає, що у зв`язку із задоволенням позову понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу мають бути відшкодовані позивачу частково в сумі 6000 грн. На переконання суду, витрати в такому розмірі повною мірою відповідатимуть критеріям, визначеним статтею 137 ЦПК України, є розумними, співмірними зі складністю справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial