Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач звернулась до суду з даним позовом вказуючи, що 04.08.2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання народилось троє дітей [PERSON] , [INFO] , яка на даний час вже є повнолітньою, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , [INFO] . Позивач зазначає, що підставою розірвання шлюбу є те, що у них з відповідачем відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного, а тому вона прийшла до переконання, що сім`я розпалась і зберегти її неможливо. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Позивач просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , що зареєстрований 04.08.2007 року виконавчим комітетом Добринської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, актовий запис №3. Ухвалою Хорошівського районного суду Житомирської області від 15.12.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення копію ухвали від 15.12.2025 року та копію позовної заяви з додатками відповідачу вручено 26.12.2025 року. Відповідач відзив на позов у встановлений судом строк не подав, що свідчить про відсутність заперечень проти позову. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. З урахуванням викладеного, за відсутності клопотань сторін про призначення розгляду справи в судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами. У зв`язку із здійсненням судом розгляду справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Відповідно до ст.51 Конституції України та ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Згідно ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Частина 3 ст.105 СК України передбачає, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04.08.2007 року виконкомом Добринської сільської ради Володарсько-Волинського району Житомирської області, актовий запис №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] позивач та відповідач є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Із позовної заяви слідує, що підставою розірвання шлюбу є те, що у сторін різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги один до одного. Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач прийшла до переконання, що сім`я розпалась і бажає розірвати шлюб, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, а також беручи до уваги, що сторони не бажають зберегти сім`ю, а тому є підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved