Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

19.09.2025р. товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором надання коштів у кредит № 8771955 від 06.11.2024р. в розмірі 20377,50 грн., з яких: 6500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 18,85 грн сума заборгованості за процентами, 13000 грн сума заборгованості за пенею, 858,65 грн сума заборгованості за комісією. В обгрунтування позову посилається на неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе договірних зобов`язань з повернення кредиту та сплати процентів, комісії за вказаним договором. У судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач у судовому засіданні не погодився з позовними вимогами, визнав частково суму заборгованості в розмірі не більше 13000 грн. Пояснив, що дійсно брав кредит у сумі 6500 грн, але заявлені позовні вимоги порушують його права як споживача, зважаючи на положення ст.21 Закону України «Про споживче кредитування». Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовуються вимоги, перевіривши їх доказами, заслухавши представника відповідача, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.11.2024 року між товариством з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі - ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», кредитодавець) та [PERSON] (далі - Відповідач або Позичальник) було укладено договір надання коштів у кредит (з комісією за надання кредиту) № 8771955 (далі - Договір), у відповідності до якого відповідач отримав кредит в розмірі 6500 грн. строком на 30 днів (до 05.12.2024 року) зі сплатою процентів за процентною ставкою 0,01%; процентною ставкою у розмірі 5,00% за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день, з комісією за надання кредиту 13,21% від суми наданого кредиту в розмірі 858,65 грн, шляхом її перерахування на банківський картковий рахунок позичальника [NUMBER] /а.с. 6-13/. Згідно з Додатком № 1 до зазначеного договору сторони погодили Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, зі змісту якого вбачається, що загальна вартість позики складає 7377,50 грн /а.с. 13 зворот - 14/. Укладаючи цей договір позичальник засвідчує, що він ознайомився на сайті http://clickcredit.ua/informaciay/ з повною інформацією щодо кредитодавця та його послуги, в тому числі інформацією, що передбачена ст.9 Закону України «Про споживче кредитування», ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України (п.п. 11.1.1 п. 11 Договору). А також погодився, що до моменту підписання Договору вивчив умови договору та Правила надання грошових коштів та банківських металів у кредит за допомогою веб-сайту та мобільного додатку «ClickCredit», що розміщені на сайті http://clickcredit.ua/informaciay (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань cторін та наслідки укладення цього Договору, йому зрозумілі (п.п. 11.1.2 п. 11 Договору). Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Так, відповідач за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «127260», що підтверджується довідкою про укладення договору (ідентифікацію) /а.с. 67/, підписав електронний договір, який містив усі істотні умови, і з якими відповідач ознайомився до моменту укладання. Наведене у сукупності свідчить, що відповідач ознайомився і погодився з умовами вищевказаного договору, укладеного в електронній формі, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору, а подані позивачем паперові копії електронних документів є допустимими письмовими доказами відповідно до ч. 13 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Досліджуючи обставини виконання сторонами цього договору, суд зазначає наступне. Згідно з п.п. 2.1 п.2 договору, кредитодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі «кредит»), на погоджений умовами Договору строк (надалі - «строк кредиту»), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку кредиту, або достроково, та сплатити кредитодавцю плату (проценти) від суми кредиту та комісію за надання кредиту. В п.12 договору вказаний банківський картковий рахунок відповідача: [NUMBER] . На виконання умов договору ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відповідачу було надано кредит у сумі 6500 грн., що підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» за вих. № КД-000050609/ТНПП від 12.09.2025 року, відповідно до якої перераховано на платіжну картку відповідача [NUMBER] 06.11.2024 року суму 6500 грн /а.с. 15/, що також вбачається з руху коштів за платіжною карткою № [NUMBER] за період 06.11.2024 року по 11.11.2024 року, наданою АТ «Універсал Банк» на запит суду /а.с. 78-79/. Даний факт відповідачем визнається та не оспорюється. Крім того, з інформації АТ «Універсал Банк», відповідно до листа за вих.№ БТ/10413 від 04.12.2025 року, встановлено, що платіжна картка № [NUMBER] , що відповідає цій масці, емітована саме на ім`я [PERSON] /а.с. 77/. Згідно з ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Але всупереч наведеним умовам договорів та вимогам закону, відповідач належним чином свої зобов`язання за цими договором не виконував, у визначені цим договором строк кредитні кошти, проценти та комісію не сплатив. Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» станом на 27.03.2025 року по договору № 8771955 від 06.11.2024 року, заборгованість за вказаним договором складає 20377, 50 грн, з яких: 6500 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 18,85 грн сума заборгованості за процентами, 13000 грн сума заборгованості за пенею, 858,65 грн сума заборгованості за комісією /а.с. 23/. Слід зазначити, що 27.03.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (Фактор) та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (Клієнт) було укладено договір факторингу № 27/03/25, відповідно до умов якого ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» відступає ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги, зазначені у відповідному Реєстрі боржників, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» за плату /а.с. 17-18/. Додатковою угодою № 1, укладеною 27.03.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» визначено загальну суму прав вимоги, що відступаються згідно з Реєстром боржників №1 та №2 від 27.03.2025 року, а також ціну продажу /а.с. 19/. Згідно з п. 1.1 цього договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» сплатило ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» ціну продажу згідно з Реєстром боржників № 1, визначену додатковою угодою № 1 до договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року, що підтверджується платіжною інструкцією /а.с. 21/. 27.03.2025 року на виконання п. 1.2. договору факторингу №27/03/25 від 27.03.2025 року між ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» складено та підписано акт прийому-передачі Реєстру боржників №1 від 27.03.2025 року /а.с. 20/. Відповідно до реєстру боржників № 1 від 27.03.2025 року (в частині зобов`язань боржника [PERSON] ) передані (відступлені) права вимоги до відповідача за договором надання коштів у кредит № 8771955 від 06.11.2024 року /а.с. 22/. Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Однак, всупереч умовам договору, відповідач не виконав своїх зобов`язань. Після відступлення права грошової вимоги, останній не здійснив жодного платежу для погашення кредитної заборгованості, строк повернення якої настав ще 05.12.2024 року. Доказів повернення відповідачем [PERSON] позивачу отриманих за договором надання коштів у кредит № 8771955 від 06.11.2024 року грошової суми та нарахованих процентів матеріали справи не містять, у зв`язку з чим вимоги позивача про стягнення заборгованості в сумі 6500 грн за основною сумою боргу, 18,85 грн заборгованості за процентами, є обґрунтованими. Крім того, згідно з п. 4 ч.1 ст. 1, ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються також комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Таким чином, Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право кредитодавця встановлювати у кредитному договорі комісію за надання кредиту. Відповідно до п. 2.2.4 договору сторонами було обумовлено сплату комісії за надання кредиту в розмірі 858,65 грн. Аналізуючи умови договорів, суд приходить до висновку про правомірність встановлення одноразової комісії за надання кредиту у даному договорі, та відсутність підстав, передбачених ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», для визнання цих договірних умов нічемними, як таких, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом. Відповідний висновок не суперечить правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 496/3134/19. Тому позовні вимоги щодо стягнення з [PERSON] заборгованості по комісії в сумі 858,65 грн за договором надання коштів у кредит № 8771955 від 06.11.2024 року підлягають задоволенню. Щодо заявленої позивачем вимоги щодо стягнення заборгованості за пенею в розмірі 13000 грн, то така задоволенню не підлягає з огляду на наступне. З 24.02.2022р. на всій території України запроваджений воєнний стан, який діє до тепер. Відповідно до п. 18 Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Верховний Суд у своїй постанові від 31 січня 2024 року № 183/7850/22 (61-14740св23) зазначив, що пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачає, що під час воєнного стану не сплачується неустойка (штраф, пеня) та інші платежі за прострочення сплати за кредитним договором (договором позики). В цій постанові касаційний суд розкрив питання про те, на які договори та які випадки поширюється цей пункт. Зокрема, такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит. За вказаною нормою в такому випадку позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлена до стягнення позивачем заборгованість за пенею у вищевказаному розмірі, нарахованою у період воєнного стану, за укладеним договором є неправомірною і така підлягає списанню, а відтак вимога про її стягнення задоволенню не підлягає. Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи, мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Частина 2 ст. 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 76, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Таким чином, на думку суду, наявність та розмір заборгованості [PERSON] у вказаному вище розмірі витікає з умов укладеної угоди, підтверджується наявними у матеріалах справи документами та не спростовано відповідачем. З огляду на викладене, суд вважає за правомірне позовні вимоги задовольнити частково у сумі 7377,50 грн. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору пропорційно обсягу задоволених вимог на суму 1096 грн 14 коп.

Outcome: partial