Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

У грудні 2025 року позивач через свого представника звернувся до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що 19.12.2024 року о 19 год. 25 х. в м.Чернівці по вул. Небесної сотні, 1 А відповідач, керуючи транспортним засобом марки Mercedes-Benz Vito д.н.з. [NUMBER] , порушив правила дорожнього руху та допустив зіткнення з транспортним засобом марки Suzuki Vitara д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Шевченківського районного суду м.Чернівців від 17.01.2025 року відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП по факту вказаної ДТП. Власник пошкодженого автомобіля Suzuki Vitara д.н.з. [NUMBER] звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування до якої долучив копію страхового полісу ЕР-222796827 терміном з 14.08.2024 року до 13.08.2025 року. В подальшому, 22.05.2025 року позивач виплати потерпілій особі відшкодування в сумі 38456,40 грн., а також було понесено витрати на послуги аварійного комісара в сумі 1900 грн. З урахуванням вимог ст. 1191 ЦК України, ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач вважає, що набув право регресної вимоги до відповідача, а тому звернувся до суду з вище вказаним позовом та просив стягнути з відповідача на користь позивача вказані виплати та судовий збір. В судове засідання сторони не з`явились, представник позивача звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, а відповідач направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, при цьому суд також приймає до уваги визнання позову відповідачем, оскільки це не суперечить Закону, а також правам та інтересам сторін, не порушує свободи чи інтереси інших осіб , та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що постановою Шевченківського районного суду м.Чернівців від 17.01.2025 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а/с 18). Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснено, що при розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, що набрав законної сили, або постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, цей вирок або постанова обов`язкові для суду лише з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи чи зі справи про адміністративне правопорушення, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Інші прийняті в рамках кримінальної справи чи справи про адміністративне правопорушення постанови оцінюються судом. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 19.12.2024 року о 19 год. 25 х. в м.Чернівці по вул. Небесної сотні, 1 А [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки Mercedes-Benz Vito д.н.з. [NUMBER] , не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечної дистанції та здійснив зіткнення з транспортним засобом марки Suzuki Vitara д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Згідно звіту про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу від 02.02.2025 року вартість збитків внаслідок пошкодження Suzuki Vitara д.н.з. [NUMBER] становить 42426,785 грн. (а/с 10). Частиною першою ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За наслідками розгляду справи встановлено, що на момент ДТП відповідач не мав чинного договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За змістом п. 39.1, п. 39.2 ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Основним завданням МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фактів компенсацій та відшкодування на умовах передбачених зазначеним Законом України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Так, потерпілий звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування та позивачем було прийнято рішення здійснити регламентну виплату на користь потерпілої особи. З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив розрахунок вартості відновлювального ремонту автомобіля потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП в сумі 38456,40 грн. та виплатив потерпілій особі вказану суму страхового відшкодування (а/с 21, 22). Згідно п. 1 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після здійснення регламентної виплати має право зворотної вимоги до особи, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, керуючи транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду. За змістом п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 ст. 13 цього Закону. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Регресом є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. При регресі основне (деліктне) зобов`язання припиняється та виникає нове (регресне) зобов`язання, в межах якого у кредитора (третьої особи, що виконала обов`язок замість винної особи перед потерпілим) виникає право регресної вимоги до такої винної особи. Це виходить із змісту статей 559 та 1191 ЦК України, згідно яких зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином; особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Зважаючи на зміст наведених норм ЦК України, право зворотної вимоги (регресу) не переходить від однієї особи до іншої, як у випадку заміни сторони (кредитора) у вже існуючому зобов`язанні (при суброгації у страхових відносинах). При регресі право регресної вимоги виникає, тобто, є новим правом кредитора за новим в даному випадку регресним зобов`язанням, що виникло внаслідок припинення основного (деліктного) зобов`язання шляхом виконання обов`язку боржника (винної особи) у такому деліктному зобов`язанні третьою особою. Наведене узгоджується із правовим висновоком Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 910/2603/17. Отже, законом встановлено порядок стягнення коштів, виплачених МТСБУ на відшкодування шкоди особі, потерпілій у ДТП, саме в порядку регресу, якщо така шкода спричинена власником транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Також, відповідно до п. 40.3. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено 1900 грн. за послуги аварійного комісара (а/с 23). За змістом ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та доказів наявності підстав для звільнення від сплати судового збору матеріали справи не містять. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved