Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 23.09.2025 позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" (далі - ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ") звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № 2937667 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.02.2022 у сумі 29 652,6 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.02.2022 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" (далі - ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА") та [PERSON] був укладений договір № 2937667 про надання коштів на умовах споживчого кредиту шляхом підписання електронним підписом - одноразовим ідентифікатором. За умовами кредитного договору відповідач отримав 6 000 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом та виконанням інших обов`язків, передбачених договором. ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" умови договору про споживчий кредит виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит на вказану вище суму. 10.08.2023 між первісним кредитором ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" було укладено Договір факторингу № ККЛУ-10082023, відповідно до умов якого до останнього перейшло право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за договором № 2937667 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.02.2022. У зв`язку із порушенням зобов`язань відповідачем [PERSON] його заборгованість за договором № 2937667 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.02.2022 становить 29 652,60 гривень, та складається з заборгованості за тілом кредиту - 6 000 грн, заборгованості за процентами - 23 652,60 грн. Посилаючись на викладене, ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" просить суд стягнути з [PERSON] зазначену суму заборгованості, а також судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2 422,40 грн та на професійну правничу допомогу у сумі 8 000 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання, а також викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Причини неявки суду не повідомив, відзив не подав, заяв та клопотань від нього не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 30.09.2025 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 19.01.2025 у зв`язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 14.02.2022 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" і [PERSON] було укладено договір № 2937667 про надання коштів на умовах споживчого кредиту (далі - Договір) у сумі 6 000 грн шляхом безготівкового перерахування з використанням картки № [NUMBER] із загальним строком кредиту 360 днів, зі сплатою процентів за стандартною процентною ставкою 1,99% в день, яка застосовується в межах строку кредиту (а.с. 9-13). На підставі зазначених умов сторонами договору було складено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 14, 15). Договір, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит та паспорт споживчого кредиту підписані відповідачем [PERSON] 14.02.2022 електронним підписом - одноразовим ідентифікатором К963, який був відправлений йому на номер телефону [NUMBER] (а.с. 13, 14, 15). Наведене також підтверджується даними довідки про ідентифікацію ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" (а.с. 16). Вказані обставини свідчать про дотримання письмової форми правочину та укладення кредитного договору, відповідно до якого відповідач отримав кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом у погодженому сторонами розмірі. За даними сервісу онлайн платежів iPay.ua (вих. № 5402-0403 від 04.03.2024) 14.02.2022 об 11:58:08 год на карту [NUMBER], було здійснено зарахування 6 000 грн номер транзакції в системі iPay.ua - 137795725 (а.с. 17). З витребуваної судом інформації від АТ "АКЦЕНТ-БАНК" встановлено, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банком було емітовано картку № [NUMBER] , на яку 14.02.2022 було зараховано грошові кошти у сумі 6 000 грн (а.с. 53-54). Отже, ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" взяті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав своєчасно і в повному обсязі. Згідно з розрахунком заборгованості, здійсненим ТОВ ЛІНЕУРА УКРАЇНА", заборгованість [PERSON] за договором № 2937667 від 14.02.2022 станом на 10.08.2023 становить 29 652,60 грн, та складається з заборгованості за тілом кредиту - 6 000 грн, заборгованості за процентами - 23 652,60 грн (а.с. 18-23). 10.08.2023 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" був укладений Договір факторингу № ККЛУ-10082023, відповідно до умов якого відбулося відступлення права вимоги від ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" до ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" у т.ч. і за договором № 2937667 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, укладеним 14.02.2022 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та відповідачем, що підтверджується копіями Акта приймання-передачі Реєстру боржників від 10.08.2023, Витягу з реєстру Боржників від 10.08.2023 до Договору факторингу № ККЛУ-10082023 від 10.08.2023 та платіжної інструкції № 72296 від 10.08.2023 про здійснення оплати за відступлення прав вимоги (а.с. 24-28). Як убачається з вказаного вище Витягу з реєстру Боржників, сума заборгованості відповідача становить 29 652,60 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 6 000 грн; заборгованість за відсотками - 23 652,60 грн (а.с. 26). Таким чином, до ТОВ "ФК "КРЕДИТ-КАПІТАЛ" перейшли всі права ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" щодо права вимоги до [PERSON] за договором № 2937667 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 14.02.2022 у сумі 29 652,60 грн. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитним договором у добровільному порядку. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" (далі - Закону) такі електронні правочини, а також електронні правочини, щодо яких сторони домовилися про підписання, мають бути підписані за допомогою електронного підпису або електронного цифрового підпису, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису або іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частини 12 статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до положень статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України). Згідно статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Мотиви суду. Як було встановлено судом, між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" і [PERSON] виникли кредитні правовідносини на підставі договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2937667 від 14.02.2022. Зазначеним договором були визначені його предмет, розмір, строки та умови повернення кредиту, розміри плати за користування кредитними коштами та інші умови правовідношення, тобто визначені всі істотні умови договору. Спір стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитними коштами. Договір був підписаний відповідачем 14.02.2022 год електронним підписом - одноразовим ідентифікатором К963. Відповідно до умов договору сторони визначили, що кредит надається позичальнику безготівково у загальному розмірі 6 000 грн шляхом зарахування на його банківську карту № [NUMBER] . Факт отримання відповідачем грошових коштів від первісного кредитора підтверджується витребуваною судом за клопотанням позивача у АТ "АКЦЕНТ-БАНК": інформацією про зарахування грошових коштів в сумі 6 000 грн на рахунок відповідача, даними, що підтверджують належність банківської картки, на яку були зараховані вказані вище кошти, саме відповідачу, а також випискою по особовому рахунку. Наданий позивачем розрахунок заборгованості було перевірено судом і встановлено, що нарахування відсотків здійснювалося в межах строку кредитного договору та відповідно до його умов, узгоджених сторонами договору. Відповідачем [PERSON] були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення суми отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним вище кредитним договором у загальному розмірі 29 652,60 грн, з яких: 6 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 23 652,60 грн - заборгованість за процентами. Також судом встановлено, що на підставі договору факторингу від 10.08.2023 ТОВ "ФК "КРЕДИТ КАПІТАЛ" набуло статусу кредитора за договором, укладеним 14.02.2022 між відповідачем та первісним кредитором ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА". Факт переходу до позивача права вимоги до відповідача підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином завіреними копіями договору факторингу, витягу з Реєстрів прав вимоги та платіжної інструкції щодо здійснення оплати за відступлення прав вимоги, які приймаються судом як належні і допустимі докази. Отже, враховуючи встановлені обставини, а також те, що відповідачем не надано до суду доказів виконання зобов`язання за кредитним договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2937667 від 14.02.2022 підлягають задоволенню у повному обсязі. Судові витрати. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2 422,40 грн судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати зі сплати судового збору. Стосовно витрат позивача на професійну правничу допомогу у сумі 8 000 грн, суд зазначає таке. За приписами ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України). Відповідно до ст. 1 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 ЗУ "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). На підставі п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 01.07.2025 між АО "Апологет" в особі адвоката Усенка М.І., який здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва серії № 2093 від 29.09.2012 та ордера на надання правничої допомоги серії ВС № 1381377, і ТОВ "ФК " КРЕДИТ КАПІТАЛ" укладено договір про надання правової допомоги № 0107, яким з урахуванням Додатку № 1 до цього договору - акта № 606 від 05.09.2025, визначено, що адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу по захисту прав і інтересів клієнта з питань, зокрема, у справі про стягнення заборгованості з [PERSON] (а.с. 32-34). Згідно з детальним описом робіт (наданих послуг), вартість наданих АО "Апологет" правових і юридичних послуг ТОВ "ФК "КРЕДИТ КАПІТАЛ", що полягали у підготовці позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] складає 8 000 грн (6 годин 30 хвилин) (а.с. 33). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що наявні підстави для відшкодування витрат на професійну правову допомогу, оскільки вони є фактично понесеними. У відповідності до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Частиною 5 статті 137 ЦПК передбачено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Дослідивши матеріали справи та зміст поданих сторонами документів, суд вважає співмірним наданий АО "Апологет" обсяг послуг з їх вартістю 8 000 грн, враховуючи фактичний вид правової допомоги, складність справи, затрачений час на надання таких послуг. Внаслідок задоволення позову витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8 000 грн на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved