Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, а саме просить стягнути з відповідача 51 023,00 грн. заборгованості за договорами № 4734603 від 06.09.2021, та №101590606 від 05.09.2021, а також 2422,40грн. сплаченого судового збору та 16 000,00 грн. витрат на правову допомогу. Позов мотивує тим, що 06.09.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено кредитний договір №4734603. Згідно умов Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 2000,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. На виконання умов укладеного договору кредитодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 2000,00 грн. 29.11.2021 року було укладено договір №29-11-102 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4734603. 10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4734603. Загальна заборгованість за Договором № 4734603 від 06.09.2021 року становила 16 703,00 грн., з яких: - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 2000,00 грн.; - заборгованість за процентами 14 703,00 грн. Окрім того, 05.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено кредитний договір №101590606. Згідно умов Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі 4400,00 грн, а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. На виконання умов укладеного договору кредитодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 4400,00 грн. 17.12.2021 року було укладено договір №17/12-2021-22 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101590606. 10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101590606. Загальна заборгованість за Договором № 101590606 від 05.09.2021 року становила 34 320,00 грн., з яких: - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 4400,00 грн.; - заборгованість за процентами 29 480,00 грн., заборгованість за комісіями 440,00 грн. Незважаючи на взяті на себе за договорами зобов`язання, відповідач належним чином не виконує умови договорів, у зв`язку із чим станом на день звернення з позовом до суду заборгованість відповідача за договором № 4734603 становить 16703,00 грн., а за договором №101590606 - 34 320,00 грн. Загалом позивач просить стягнути з відповідача 51 023,00 грн. заборгованості за договорами та судові витрати по справі. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 17.09.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали подати відзив на позов з доказами на підтвердження обставин, що підтверджують заперечення проти позову. У строк, встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідачем не надано відзиву на позов без поважних причин, тобто своїм правом подати відзив на позовну заяву останній не скористався, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Суд ухвалює рішення у заочному порядку, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: Судом встановлено, що 06.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено кредитний договір №4734603. Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 2000.00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 3 грн., які нараховуються за ставкою 0.01, відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п.п.1.3, 1.4 кредит надається строком на 15 днів з 06.09.2021 по 21.09.2021. Відповідно до довідки ТОВ «Мілоан» укладення договору №4734603 відбулося шляхом накладення ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора U594626. На виконання умов укладеного договору кредитодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 2000,00 грн., що підтверджується довідкою Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Елаєнс» від 08.05.2025. 15712.2021 року було укладено договір №17/12-2021-22 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4734603. 10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №4734603, що підтверджено реєстром боржників. Згідно відомості про щоденні нарахування та погашення, яке розраховане за період з 06.09.2021 по 20.11.2021 ТОВ «Мілоан», загальна заборгованість за Договором № 4734603 від 06.09.2021 року становить 8003,00 грн., з яких: - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 2000,00 грн.; - заборгованість за процентами 6003,00 грн., заборгованість. Згідно розрахунку ТОВ «Вердикт капітал» загальна заборгованість за Договором № 4734603 від 06.09.2021 року станом на 10.01.2023 становить 16 703, грн., з яких: - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 2000,00 грн.; - заборгованість за процентами 14 703 грн. Аналогічні розрахунки проведені і ТОВ «Коллект Центр». Окрім того судом встановлено, що 05.09.2021 року між ТОВ «Мілоан» та відповідачем було укладено кредитний договір №101590606. Згідно п. 1.1. Договору Кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, на строк, визначений п. 1.3. договору, надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2. договору (далі кредит), а позичальник зобов`язався повернути Кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом (далі плата) у встановлений п. 1.4 договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та строки/терміни, що визначені договором. грн. Відповідно до п. 1.2. Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 4400.00 грн. Відповідно до п. 1.5.2. Договору проценти за користування кредитом: 1100 грн., які нараховуються за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. Договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п.п.1.3, 1.4 кредит надається строком на 20 днів з 05.09.2021 по 25.09.2021 із нарахуванням процентів за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до довідки ТОВ «Мілоан» укладення договору №101590606 відбулося шляхом накладення ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора L69380. На виконання умов укладеного договору кредитодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 4400,00 грн., що підтверджується довідкою Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Елаєнс» від 20.03.2025. 17.12.2021 року було укладено договір №17/12-2021-62 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101590606. 10.01.2023 року було укладено договір №10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №101590606, що підтверджено реєстром боржників. Згідно відомості про щоденні нарахування та погашення, яке розраховане за період з 05.09.2021 по 24.11.2021 ТОВ «Мілоан», загальна заборгованість за Договором № 101590606 від 05.09.2021 року становить 19 140 грн., з яких: - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 4400,00 грн.; - заборгованість за процентами 14 300,00 грн., заборгованість за комісіями 440,00 грн. Згідно розрахунку ТОВ «Вердикт капітал» загальна заборгованість за Договором № 101590606 від 05.09.2021 року станом на 10.01.2023 становить 34 320,00 грн., з яких: - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 4400,00 грн.; - заборгованість за процентами 29 480,00 грн., заборгованість за комісіями 440,00 грн. Аналогічні розрахунки проведені і ТОВ «Коллект Центр». Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно із ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначити умови такого договору. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 статті 638 ЦК України). Частиною 1ст. 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному уст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним уст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому уст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому уст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно зі ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію», електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. За п. 6 ч. 1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. На підставі абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Виходячи з наведених положень чинного законодавства та встановлених обставин, зі справи вбачається, що відповідачем 06.09.2021 року було укладено в електронній формі кредитний договір №4734603 з ТОВ«Мілоан» на суму 2 000 грн. Кошти були переведені на рахунок позичальника у розмірі 2 000 грн. Окрім того 05.09.2021 відповідачем укладено кредитний договір №101590606 із ТОВ «Мілоан» на суму 4400,00 грн., які були зараховані на рахунок відповідача. Відповідач отримав кошти за договорами № 4734603 від 06.09.2021, та № 101590606 від 05.09.2021, проте не виконав взяті на себе зобов`язання та в добровільному порядку у строки, передбачені договорами, отримані в кредит кошти не повернув. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Після спливу визначеного договором строку кредитування (зміни строку виконання зобов`язання) право кредитора нараховувати передбачені договором проценти припиняється. Кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Вказаний висновок висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18. Суд застосовує до спірних правовідносин відповідну судову практику Великої Палати Верховного Суду, яка є релевантною до цієї справи і незмінною. Виходячи з правового аналіз змісту правовідносин, що випливають із права позикодавця на проценти за час дії кредитного договору, слід дійти висновку, що вимоги кредитора щодо стягнення процентів за користування кредитом за порушення виконання зобов`язання за період, що виходить за межі строку кредитування, не узгоджуються з нормами матеріального права, а відтак не дають підстав для висновку про порушене право кредитора в цій частині вимог. Так, досліджуючи подані позивачем докази в обґрунтування вимог про стягнення з відповідача заборгованості, зокрема, за договором позики №77249875 від 14.10.2021 року, перевіривши їх, оцінивши у сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, суд виходить з такого. За пред`явленим позовом кредитором ТОВ «Коллект Центр» сума заборгованості за договором №4734603 від 06.09.2021 становить 16 703,00 грн., з яких: - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 2000,00 грн.; - заборгованість за процентами 14 703,00 грн. Водночас судом встановлено, що умовами договору №4734603 від 06.09.2021 року, а саме п. 1.3, 1.4 кредит надається строком на 15 днів з 06.09.2021 по 21.09.2021 із нарахуванням процентів за ставкою 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору №4734603 від 06.09.2021, проведеного ТОВ «Мілоан», яке розраховане за період з 06.09.2021 по 20.11.2021, загальна заборгованість за Договором № 4734603 від 06.09.2021 року становить 8003,00 грн., з яких: - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 2000,00 грн.; - заборгованість за процентами 6003,00 грн., заборгованість. Згідно розрахунку ТОВ «Вердикт капітал» загальна заборгованість за Договором № 4734603 від 06.09.2021 року станом на 10.01.2023 становить 16 703, грн., з яких: - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 2000,00 грн.; - заборгованість за процентами 14 703 грн. Аналогічні розрахунки проведені і ТОВ «Коллект Центр». Таким чином нарахування процентів здійснювалось більше ніж за 15 днів, що перевищує строк, на який надавався кредит, тоді як доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Судом встановлено, що строк кредитування був погоджений сторонами та становив 15 днів. Нарахування та стягнення процентів за користування кредитом поза визначеними строками суперечить вимогам ЦК України. В результаті аналізу вказаних доказів суд, перевіривши розрахунок, встановив наступне. Відповідно до умов договору розмір нарахованих відсотків має становити 3,00 грн за період з 06.09.2021 по 21.09.2021 року, виходячи з розрахунку: 2000 грн (тіло кредиту) х 0,01% (процентна ставка) х 15 днів (строк кредиту). Вимога позивача в частині стягнення заборгованості з нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом за період, що виходить за межі строку кредитування, не узгоджується з нормами матеріального права, а тому в частині складової вимоги про стягнення заборгованості у задоволенні позову ТОВ «Коллект Центр» необхідно відмовити. Тому в межах заявлених позивачем вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним № 4734603 від 06.09.2021 у розмірі 2003,00 грн, з яких 2000,00 грн тіло кредиту та 3,00 проценти по кредиту в межах, передбачених договором, за 15 днів. За таких обставин суд враховує встановлені обставини справи, норми ЦК України, і тому вважає обґрунтованими тільки вимоги стосовно стягнення суми заборгованості за тілом кредиту та відсотків в межах строку договору. Що стосується укладеного кредитного договору №101590606 від 05.09.2021, за пред`явленим позовом ТОВ «Коллект Центр» сума заборгованості за цим договором становить 34 320,00 грн., з яких: - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 4400,00 грн.; - заборгованість за процентами 29 480,00 грн., заборгованість за комісіями 440,00 грн. Водночас судом встановлено, що умовами кредитного договору №101590606 від 05.09.2021 року, а саме п. 1.3, 1.4 кредит надається строком на 20 днів з 05.09.2021 по 25.09.2021 із нарахуванням процентів за ставкою 1,25 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору №101590606 від 05.09.2021, проведеного ТОВ «Мілоан», яке розраховане за період з 05.09.2021 по 24.11.2021, загальна заборгованість за Договором № 101590606 від 05.09.2021 року становить 19 140 грн., з яких: - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 4400,00 грн.; - заборгованість за процентами 14 300,00 грн., заборгованість за комісіями 440,00 грн. Згідно розрахунку ТОВ «Вердикт капітал» загальна заборгованість за Договором № 101590606 від 05.09.2021 року станом на 10.01.2023 становить 34 320,00 грн., з яких: - заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) 4400,00 грн.; - заборгованість за процентами 29 480,00 грн., заборгованість за комісіями 440,00 грн. Аналогічні розрахунки проведені і ТОВ «Коллект Центр». Таким чином нарахування процентів здійснювалось більше ніж за 20 днів, що перевищує строк, на який надавався кредит, тоді як доказів того, що позичальник ініціював продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення всієї суми кредиту матеріали справи не містять. Судом встановлено, що строк кредитування був погоджений сторонами та становив 20 днів. Нарахування та стягнення процентів за користування кредитом поза визначеними строками суперечить вимогам ЦК України. В результаті аналізу вказаних доказів суд, перевіривши розрахунок, встановив наступне. Відповідно до умов договору розмір нарахованих відсотків має становити 1 100,00 грн за період з 05.09.2021 по 25.09.2021 року, виходячи з розрахунку: 4400 грн (тіло кредиту) х 1,25% (процентна ставка) х 20 днів (строк кредиту). Вимога позивача в частині стягнення заборгованості з нарахованих та несплачених відсотків за користування кредитом за період, що виходить за межі строку кредитування, не узгоджується з нормами матеріального права, а тому в частині складової вимоги про стягнення заборгованості у задоволенні позову ТОВ «Коллект Центр» необхідно відмовити. Тому в межах заявлених позивачем вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним № 101590606 від 05.09.2021 у розмірі 5 500 грн, з яких 4400,00 грн тіло кредиту та 1100,00 проценти по кредиту в межах, передбачених договором, за 20 днів. За таких обставин суд враховує встановлені обставини справи, норми ЦК України, і тому вважає обґрунтованими тільки вимоги стосовно стягнення суми заборгованості за тілом кредиту та відсотків в межах строку договору. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача комісії у розмірі 440,00 грн., суд зазначає наступне. Умовами договору п.1.5.1 передбачено сплату комісії 440,00 грн, яка нараховується за ставкою 10,00% відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту. Відповідно до положень ч.ч.1 ст.11 Закону України "Про споживче кредитування", після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Згідно положень ч.5 ст.12 Закону України "Про споживче кредитування", умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Отже, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України "Про споживче кредитування". Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19. ТОВ "Мілоан" фактично встановлено сплату комісії, не зазначивши за які саме послуги ця комісія сплачується позичальником. Жодних доказів вчинення будь-яких дій, за які позикодавцем нараховувалася комісія, позивачем не надано. Отже, умови договору про нарахування позивачем разової комісії при видачі кредиту є нікчемними, а відтак, у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача комісії пов`язаної з наданням кредиту належить відмовити. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «Колект центр»належить стягнути частково заборгованість за кредитним договором №101590606 від 05.09.2021 у розмірі 5 500,00 гривень. З врахуванням встановлених обставин справи та досліджених доказів, беручи до уваги, що відповідач істотно порушив умови укладених ним договору позики та кредитного договору, а, зокрема, у встановленому порядку та строки не погашав позику та кредит, і проценти за користування ними, суд дійшов висновку, що позов в частині стягнення боргу за тілом кредиту в межах заявлених позовних вимог, та процентів за користування коштами у межах строку укладених договорів необхідно задовольнити та стягнути кошти у загальній сумі 7 503,00 грн., в той же час, у задоволенні решти позовних вимог необхідно відмовити у зв`язку з їх безпідставністю. Розподіл судових витрат: відповідно ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжною інструкцією позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. (а.с.16). Разом із тим, відповідно до ч.ч. 1, 2, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 7 503,00 грн х 100 / 51023,00 грн = 14,70% (розмір задоволених позовних вимог); 2422,40 грн х 14,70% = 356,09 грн (розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача). Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Приписами ч. 2 ст.137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанови Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19). На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надані: копія договору про надання професійної правничої допомоги від 01.07.2024 року № 01-07/2024, укладеного між ТОВ«КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» та АО «ЛІГАЛ АССІСТАНС», витяг з Акту №13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025, заявка на надання юридичної допомоги №216 від 01.08.2025. Дослідивши надані докази, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, викладені обставини та складність справи, з урахуванням виконаної адвокатом роботи, застосовуючи принципи співмірності та розумності розміру судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог 2 352,00 грн. (16000,00 грн х 14,70% = 2 352,00 грн), як компенсацію витрат на професійну правничу допомогу. На підставі викладеного, ст.ст. 204, 207, 512, 514, 525, 526, 610, 612, 628, 639, 1048, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 3, 11, 12 ЗУ «Про електронну комерцію»,

Outcome: partial