Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

У січні 2025 року позивач [PERSON] , в особі представника [PERSON] , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.09.2025 затверджено мирову угоду в цивільній справі № 752/2561/25, укладену між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , що є сторонами у цивільній справі № 752/2561/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. У жовтні 2025 представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по справі № 752/2561/25, про компенсацію позивачу з державного бюджету 50% судового збору у розмірі 4937,50 грн. Положеннями ч.ч. 1, 4 ст. 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення, письмові докази у справі, вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення у справі, виходячи з наступного. Як встановлено судом, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.09.2025 затверджено мирову угоду в цивільній справі № 752/2561/25, укладену між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , що є сторонами у цивільній справі № 752/2561/25 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем [PERSON] було сплачено судовий збір у розмірі 9875,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № TR.3887 від 16.07.2025. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При цьому, судом не було вирішено питання щодо компенсації судового збору позивачу з державного бюджету у розмірі 50%, що становить 4937,50 грн. Таким чином, дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід постановити додаткове рішення по справі щодо стягнення судових витрат .

Outcome: approved