Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Представник позивача ПАТ «Провагроінвест» Мисюкевич К.В. звернулася до суду з вищевказаним позовом до відповідача [PERSON] , в якому просить стягнути з останнього 29481,13 грн. матеріальної шкоди в порядку суброгації та суму сплаченого судового збору. В обґрунтування заявленого посилається на те, що 29.09.2020 між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06/6774700/0702/20 (надалі ДОГОВІР СТРАХУВАННЯ). Предметом Договору є страхування транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 200, д.н. [NUMBER] (надалі Застрахований ТЗ). Окремо повідомляємо, що 12.01.2025 було змінено назву юридичної особи ПРАТ «СК «ПРОВІДНА» на ПрАТ "ПРОВАГРОІНВЕСТ" (надалі Позивач). 09.12.2020 в м. Ужгород, вул. Паризької Комуни, 4 відбулася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю ТЗ ЗАЗ 1102, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та Застрахованого ТЗ TOYOTA LAND CRUISER 200, д.н. [NUMBER] . Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.12.2020 по справі № 308/13407/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП. В результаті зазначеної ДТП було пошкоджено Застрахований ТЗ TOYOTA LAND CRUISER 200, д.н. [NUMBER] , що підтверджується постановою суду. Сума страхового відшкодування склала 71912,00 грн. Враховуючи, що винуватцем ДТП визнано [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого на момент ДТП була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» (поліс АР-0007507740) Позивач звернувся до страхової компанії Відповідача із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу (суброгації). За Полісом АР-0007507740 ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило Позивачу страхове відшкодування в розмірі 42430,87 грн, що підтверджується бухгалтерською довідкою. Оскільки розмір витрат Позивача на виплату страхового відшкодування складає 71912 грн, при цьому Страховиком Відповідача за полісом покрито лише частину шкоди на суму 42430,87 грн, то залишок шкоди, що підлягає стягненню з відповідача, складає: 71912,00 грн 42430,87 грн = 29481,13 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, будучи повідомленим про час, дату та місце розгляду справи. У визначений за ухвалою про відкриття провадження строк, а також станом на дату ухвалення рішення, відповідач не подав до суду письмового відзиву разом з доказами, що обґрунтовують доводи заперечень, поважних причин неподання такого суду не повідомив. Враховуючи те, що відзиву відповідачем до суду подано не було, повідомлення від останнього про причини неявки до суду не надходили, зі згоди представника позивача, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. 29.09.2020 між ПрАТ «СК «Провідна» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 06/6774700/0702/20. Предметом Договору є страхування транспортного засобу TOYOTA LAND CRUISER 200, д.н. [NUMBER] . 09.12.2020 в м. Ужгород на вул. Паризької Комуни, 4 відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю ТЗ ЗАЗ 1102 д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та ТЗ TOYOTA LAND CRUISER 200 д.н.з. [NUMBER] . Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.12.2020 по справі № 308/13407/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП. Актом огляду ТЗ TOYOTA LAND CRUISER 200 д.н.з. [NUMBER] від 10.12.2020 та рахунком № ВИР0020048 від 06.01.2021 з ремонтною калькуляцією стверджується, що вартість ремонту ТЗ TOYOTA LAND CRUISER 200 д.н.з. [NUMBER] становить 71912 грн. ПрАТ «СК «Провідна» складено страховий акт № 2300331140 на суму 71912 грн., виплату якої здійснено на рахунок СТО, що підтверджується платіжною інструкцією № 001660 від 14.01.2021. За Полісом АР-0007507740 ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило позивачу страхове відшкодування в сумі 42430,87 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою. Також у відповідь на запит щодо роз`яснення суми виплати від ТДВ СК «АльфаГарант» отримано лист з документами, згідно з яких страхове відшкодування в розмірі 42430,87 грн. було здійснено з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу 53,90 % та 2000 грн. франшизи, передбаченої Полісом АР-0007507740. Відповідно до статті 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з частини 1 статті 10 Закону України «Про страхування» страхувальник вносить страховику згідно з договором страхування певну плату, яка називається страховим платежем (страховим внеском, страховою премією). Згідно з статті 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Відповідно до частини 1 статті 1191ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою. Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпілий) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. У п. 27 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу, одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Крім того, із правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення з особи, винної у настанні страхового випадку, сум виплаченого страховою компанією страхового відшкодування, викладеного в постанові від 25.12.2013 у справі № 6-112цс13 вбачається, що при розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив наступний правовий висновок: у разі настання страхового випадку за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу у потерпілої особи виникає право або вимагати відшкодування шкоди від особи, винуватої в її заподіянні, або вимагати виплати страхового відшкодування від страхової компанії, з якою нею укладено договір добровільного страхування автомобіля. У разі виплати страховою компанією страхового відшкодування до неї у межах фактичних витрат від потерпілої особи переходить право вимоги до особи, винуватої у заподіянні шкоди (ст. 993 ЦК України). За ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведене, оцінюючи надані докази та вищенаведені законодавчі норми, суд приходить до висновку, що у спірному зобов`язанні відбулася заміна кредитора, а саме до позивача перейшло право вимоги до відповідача на підставі статті 993 ЦК України. Для спростування доводів позивича відповідач не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, жодних належних і допустимих доказів, визначених законом, суду не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved