Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. У листопаді 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Губиниської селищної ради Самарівського району Дніпропетровської області, третя особа: приватний нотаріус Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Носенко Андрій Григорович, в якому просить визначити додатковий строк тривалістю в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після матері [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що її матір [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Після її смерті, відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав , відкрилася спадщина у виді земельної ділянки площею 1,4963 га, кадастровий номер 1223281000:01:005:0005, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Василівської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області. Позивачка зазначає, що в шестимісячний строк, встановлений ст. 1270 ЦК України, вона не подала заяву про прийняття спадщини з об`єктивних причин, а саме через тяжку хворобу чоловіка, який потребував постійної сторонньої допомоги Позивач вважає, що пропустила строк прийняття спадщини з поважної причини, зокрема з об`єктивних, непереборних, істотних труднощів, у зв`язку із чим була змушена з метою реалізації своїх законних прав та інтересів звернутися до суду із відповідною заявою. Процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 01 грудня 2025 року відкрите загальне позовне провадження по справі (а.с. 34). Ухвалою суду від 16 грудня 2025 року зобов`язано приватного нотаріуса Самарівського районного нотаріального округу Носенка А.Г. надати копію спадкової справи після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с. 41). Ухвалою суду від 19 грудня призначено розгляд справи по суті (а.с. 50). Заяви сторін. В судове засідання представник позивача - адвокат Хачатурова І.А. не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Представник відповідача Напханько В.П. відзив на позов не подав, в судове засідання не з`явився, також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив прийняти рішення відповідно до чинного законодавства та на підставі належних та допустимих доказів. Третя особа приватний нотаріус Носенко А.Г. в судове засідання не з`явилася, його неявка не перешкоджає розгляду справи. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши подані докази, з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку. Фактичні обставини справи. [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] , що підтверджується її свідоцтвом про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 17). Як хахначав суд вище [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис 209 (а.с. 9). Після смерті матері позивача відкрилася спадщина у виді земельної ділянки площею 1,4963 га, кадастровий номер 1223281000:01:005:0005, для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Василівської сільської ради Самарівського району Дніпропетровської області (а.с. 32). 30 вересня 2025 року постановою приватного нотаріусом Самарівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Носенко А.Г. позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку із пропуском останньою встановленого законом строку для прийняття спадщини (а.с. 12). Судом встановлено, що позивачка проживає разом з чоловіком [PERSON] , який являється інвалідом 2 групи загального захворювання. Згідно витягу з рішення експертної команди з повсякденного функціонування особи [PERSON] має виражений ступінь обмеження до самообслуговування, внаслідок хвороби, потребує постійної сторонньої допомоги (а.с. 14-30). Правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані наступними нормами закону. Відповідно до вимог статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. На підставі вимог статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. В силу ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), яке може здійснюватися за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.ст. 1220-1221, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, і саме з нього виникає право на спадкування, а місцем відкриття - є останнє місце проживання спадкодавця. Саме спадкування може відбуватися за заповітом або за законом. Згідно із ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому прийняття спадщини з умовою чи із застереженням не допускається. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Натомість судом встановлено, що позивач названих вище вимог закону не дотрималася та після відкриття спадщини не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). В той же час, відповідно до ст.ст. 1273-1275 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 названого Кодексу, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини відповідну заяву. Відповідно до ст.ст.1296-1298 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи з вищевикладеного можливо зробити висновок, що прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власної волі. Вчинення або не вчинення спадкоємцем дій, з якими законодавець пов`язує прийняття спадщини, має визначальне значення для висновку про дотримання ним процедури входження у спадкування і кінцево дає відповідь на питання про прийняття спадщини. Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. При цьому, такі дії теж повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкоємця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору і потребує пред`явлення ним позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Вказане у повній мірі відповідає Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 06.02.2013 року в справі № 6-167цс12. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 року № 6-1320цс17. Тобто, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається з матеріалів справи, позивач, як спадкоємець за законом, звернулася до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадкового майна після смерті матері, померлої [INFO] , тільки 24 вересня року, тобто позивач пропустила строк, у зв`язку у зв`язку істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Такими істотними труднощами суд вважає наявність у спадкоємця на утриманні чоловіка-інваліда, який потребує постійного стороннього догляду, позивач самотужки здійснює такий догляд. На переконання суду дані обставини свідчать про поважність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, що є підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, у суду є підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визначення їй додаткового, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, строку протягом двох місяців. На підставі викладеного,

Outcome: approved