Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач, ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПНАІЯ «ФАНГАРАНТ ГРУП», звернулося в Заводський районний суд м. Миколаєва з позовною заявою до відповідача [PERSON] , в якій просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 19 961,63 грн, а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29.06.2025 між ФОП [PERSON] та [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено договір № 60200395720 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ (далі - Договір). Цей Договір укладено в електронній формі відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію». Позивач зазначив, що згідно з п. 8.1 Договору Клієнт (Відповідач) отримав товари послуги) від Постачальника, яким є ФОП [PERSON] , на умовах Договору та згідно обраного відповідачем Пакету фінансування, а ФОП [PERSON] забезпечив надання товарів (послуг) відповідачу. В момент підписання Договору всі існуючі та майбутні права Постачальника за Договором відступаються на користь Процесинг-центра (Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Фангарант Груп", далі - Позивач). Відповідно до п. 8.2. Договору, порядок отримання товарів (послуг) Клієнтом (Відповідачем) визначається Договором та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше™ в редакції згідно Наказу № 15/03-24 від 15.03.2024 (далі - Правила), що є невід`ємною частиною Договору. Відповідач ознайомлений з Правилами в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua, саме в редакції згідно Наказу № 15/03-24 від 15.03.2024, а також з порядком укладення договору за допомогою електронного підпису, що визначено в Розділі 5 Правил. Позивач вказав, що відповідно до п. 1.4. Правил отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше Правила є договором приєднання у розумінні ст. 634 Цивільного кодексу України. Підписанням Договору відповідач приєднується до Правил. Правила є невід`ємною частиною кожного Договору з моменту його укладення. Враховуючи, що відповідач своїм підписом у Договорі погодився з усіма його умовами, зокрема і з тим, що ознайомлений та повністю погоджується з Правилами, додатковий його підпис на самих Правилах не потрібен. Згідно з п. 9.2. Договору у разі, якщо Клієнт не отримав товари (послуги) або повернув товари (послуги) Постачальнику протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів, Клієнт зобов`язаний повідомити про це Позивача у семиденний строк, шляхом відправки повідомлення на адресу електронної пошти, зазначену в п. 7.1. Договору. Оскільки частково оплативши послугу, Відповідач всупереч цій нормі Договору не повідомляв Позивача про неотримання ним послуги, вважається, що послуга була отримана Відповідачем своєчасно та в повному обсязі, оскільки обов`язок повідомити про неотримання послуги у строк покладений саме на Відповідача. Згідно з вказаними умовами Договору Відповідачу було надано послуги з розстроченням платежів "Послуги з навчання пакету курсу "Поглиблений з куратором» (далі - Послуги), встановленою вартістю 16 634,69 грн. Надання послуг Відповідачу засвідчена електронним підписом Відповідача на Договорі. Позивач зазначив, що умовами Пакету фінансування визначеними в Договорі, встановлено розмір і порядок оплати місячних платежів: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення Договору. Згідно з п. 1.1., п. 1.3. договору про участь постачальника в системі ПлатиПізніше™ № 2025061202 від 12.06.2025 всі права вимоги до Відповідача, що випливають з умов Договору були відступлені Постачальником на користь Позивача в момент підписання Договору - 29.06.2025. Про відступлення прав вимоги за Договором Відповідач повідомлений в письмовій формі, згідно п. 8.1. Договору. Станом на 18 листопада 2025 року Відповідач не виконав прийнятих на себе відповідно до положень умов Пакету фінансування та п. 10.4.2. Договору зобов`язань щодо своєчасної, повної та належної оплати вартості отриманих Послуг. Так, за весь період дії Договору Відповідачем в якості оплати вартості отриманих послуг не було сплачено жодного платежу. У зв`язку з названими обставинами заборгованість відповідача перед позивачем складає 19 961,63 грн, з яких: 16 634,69 грн - заборгованість за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманих послуг; 3 326,94 грн - сума штрафних санкцій, нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 Договору. Посилаючись на викладене, позивач звернувся в суд з цим позовом. Ухвалою суду від 20.11.2025 провадження по зазначеній справі було відкрито та справа призначена до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Одночасно запропоновано відповідачу у 15 денний строк з дня одержання ухвали про відкриття провадження подати на адресу Заводського районного суду міста Миколаєва заперечення проти розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов. Копію ухвали надіслано сторонам. За адресою проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, позовна заява з додатками, які повернулись з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України. Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини є достатніми для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд доходить наступного висновку. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповдіно до ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, та на підставі наявних у справі доказів суд доходить наступного висновку. Судом встановлено, що 29.06.2025 між ФОП [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено договір № 60200395720 про отримання товарів в системі ПлатиПізніше. Відповідно до п. 8.1. договору клієнт отримує товари (послуги) від постачальника на умовах договору та згідно обраного клієнтом Пакету фінансування, а постачальник забезпечує надання товарів (послуг) клієнту. В момент підписання договору всі існуючі та майбутні права постачальника за договором відступаються на користь Процесинг-центра (ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп»). Пунктом 8.2. договору визначено, що порядок отримання товарів (послуг) клієнтом визначається договором та Правилами отримання товарів в системі ПлатиПізніше в редакції згідно наказу № 15/03-24 від 15.03.2024, що є невід`ємною частиною договору. Клієнт ознайомлений з копією Правил в електронній формі на сайті www.paylater.com.ua, а також з порядком укладення договору за допомогою електронного підпису, що визначено в розділі 5 Правил. Згідно з п. 1.4. Правил отримання товарів (послуг) в системі ПлатиПізніше Правила є договором приєднання у розумінні ст. 634 ЦК України. Підписанням договору клієнт приєднується до Правил, Правила є невід`ємною частиною кожного договору з моменту його укладення. Згідно умов договору відповідачу було надано послуги з навчання пакет курсу «Поглибленй з куратором» загальною вартістю платежів в сумі 16 634,69 грн. Платіж при укладенні договору - 0,00 грн, кількість місячних платежів (крім першого) - 5. У договорі сторони узгодили, що розмір і порядок оплати місячних платежів становить: щомісяця рівними частинами до 20 числа кожного місяця, починаючи з наступного за місяцем укладення договору. У пункті 14 Договору сторони узгодили між собою графік сплати місячних платежів та розмір платежу. Відповідно до пункту 8.1. Договору про отримання товарів в системі ПлатиПізніше від 29.06.2025 всі права вимоги до відповідача, що випливають з умов договору були відступлені постачальником на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фангарант Груп» в момент підписання договору 29.06.2025. Про відступлення прав вимоги за договором відповідач повідомлений в письмовій формі на підставі п. 8.1. договору. Станом на 18.11.2025 відповідач не виконав свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим заборгованість за договором становить 19 961,63 грн, з яких: 16 634,69 грн заборгованість за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманих послуг; 3 326,94 грн - сума неустойки (штрафу), нарахованих відповідно до положень п. 12.2-12.3 Договору. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи в суді відповідачем умови укладеного договору не виконуються. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідач, не сплативши у вказаний в договорах строк кредит, порушив вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення за основним зобов`язанням з оплати вартості отриманих послуг в сумі 16 634,69 грн є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Обставини, що спростовують позовні вимоги в цій частині, судом не встановлені. Що стосується вимог про стягнення з відповідача неустойки в розмірі 3 326,94 грн за прострочення сплати платежів, суд зазначає таке. Відповідно до п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: 1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; 2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; 3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року на території України з 24 лютого 2022 року строком на 90 днів введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до тепер. Таким чином, враховуючи положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, позовні вимоги в частині стягнення неустойки (штрафу) в розмірі 3 326,94 грн не підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України, оскільки судом частково задоволено позов, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені судові витрати пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 2 018,67 грн.

Outcome: partial