Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

03 жовтня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] та просить стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 23 042, 12 грн., вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позову зазначено, що 18 листопада 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №8492205. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача. Відповідно до п.п. 2.1 п.2 Кредитного договору, кошти кредиту надаються ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з п.п. 2.4 п.2 Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.п. 2.1, п. 2 Кредитного договору. 17.07.2025 року між ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №17072025. Згідно з п.п. 1.1 Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 17.07.2025 року до Договору факторингу №17072025 від 17.07.2025, ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 23 042, 12 грн., з яких: - 8 838, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 9 704, 12 грн. сума заборгованості за відсотками; - 4 500, 00 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, [PERSON] не виконала свого зобов`язання, не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Тому, позивач ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» змушений звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Невойта П.С. від 15 жовтня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, так як згідно з вимогами ч. 6 ст. 19 ЦПК України поданий спір є малозначним, а тому у відповідності до ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 19.01.2026 року постановлено проводити заочний розгляд справи. Учасники в судове засідання не викликалися. В поданій до суду заяві позивач просив суд розглядати справу в порядку спрощеного провадження без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачем відзиву на позовну заяву подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-282 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить висновку. Частинами 1, 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Судом встановлено, що 18 листопада 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] було укладено кредитний договір №8492205. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача. Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 Кредитного договору, кошти кредиту надаються ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані Відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Згідно з п.п. 2.4 п. 2 Кредитного договору, кредит вважається наданим в день перерахування ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п.п. 2.1, п. 2 Кредитного договору. 17.07.2025 року між ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №17072025. Згідно з п.п. 1.1 Договору факторингу, Фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження Клієнта (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне у майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту. Відповідно до Реєстру боржників №2 від 17.07.2025 року до Договору факторингу №17072025 від 17.07.2025, ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 23 042, 12 грн., з яких: - 8 838, 00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; - 9 704, 12 грн. сума заборгованості за відсотками; - 4 500, 00 грн. сума заборгованості за пенею, штрафами. Всупереч умовам Кредитного договору, незважаючи на повідомлення, [PERSON] не виконала свого зобов`язання, не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. У силу частини першої статті 638 ЦК України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. При цьому, статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Отже, належними і допустимими доказами по справі підтверджується факт укладення між сторонами спірного правочину, погодження ними всіх його істотних умов, а також виконання кредитором своїх зобов`язань за кредитним договором шляхом перерахування грошових коштів на банківську картку за реквізитами, зазначеними відповідачем [PERSON] , а також факт невиконання відповідачем умов щодо повернення суми позики. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання Згідно п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняться у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України) Відповідно до вимог ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч.1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). За змістом ст. 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч.1 ст. 641 ЦК України, Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. Відповідно до ч.2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Таким чином, укладаючи договір, позичальник усвідомлював та підтвердив, що умови договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими. Крім того, позичальник підтвердив, що отримав від позикодавця до укладення цього Договору інформацію, зазначену у ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»; повідомлений про свої права відповідно до ст.8 Закону України «Про захист персональних даних»; інформація, надана позикодавцем, відповідає вимогам законодавства про захист прав споживачів та забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання. Тобто, позивачу до укладення договору була надана уся споживча інформація. Відтак, суд вважає, що укладення Договору у запропонованій формі із запропонованими умовами, відповідало внутрішній волі відповідача та відповідачем було вчинено чітку сукупність дій, спрямовану на отримання позики за допомогою інформаційно- телекомунікаційної системи. Крім того, на підставі положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути суму сплаченого судового забору. На підставі викладеного,

Outcome: approved