Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з даним позовом до відповідача, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.05.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4672232. 24.12.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-36/24, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 4672232 від 22.05.2024 року в сумі 47 550 грн. 00 коп. перейшло до ТОВ «Свеа Фінанс». Відповідач не виконав свого обов`язку та не повернув наданий йому кредит у строки, передбачені кредитним договором, тому представник позивача звернувся до суду та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 4672232 від 22.05.2024 року в сумі 47 550 грн. 00 коп. та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в наданій суду заяві просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач у судове засідання теж не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З договору, таблиці, паспорту споживчого кредиту, правил, листа (а.с. 7-30, 36), досліджених в судовому засіданні, вбачається, що 22.05.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4672232, згідно якого йому було надано кредит в сумі 10 000 грн. 00 коп. строком до 22.05.2025 року зі сплатою процентів та узгоджено графік погашення заборгованості. З розрахунку,договору, реєстру, актів, додатків, платіжної інструкції (а.с. 31-35, 37-49), досліджених в судовому засіданні вбачається, що 24.12.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-36/24, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 4672232 від 22.05.2024 року в сумі 47 550 грн. 00 коп. перейшло до ТОВ «Свеа Фінанс». З рішення, наказу, статуту, виписки (а.с. 50-61), досліджених в судовому засіданні вбачається, що ТОВ «Свеа Фінанс» є юридичною особою, основним видом діяльності якого є надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення). З платіжної інструкції (а.с. 67), дослідженої в судовому засіданні, вбачається, що при поданні позовної заяви до суду позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2 422 грн. 40 коп. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, між сторонами склалися цивільні правовідносини, позовні вимоги пов`язані з спорами, що виникають із кредитних договорів і підлягають до задоволення, так як в судовому засіданні було встановлено, що 22.05.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 4672232, згідно якого йому було надано кредит в сумі 10 000 грн. 00 коп. строком до 22.05.2025 року зі сплатою процентів. 24.12.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «Свеа Фінанс» укладено договір факторингу № 01.02-36/24, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 4672232 від 22.05.2024 року в сумі 47 550 грн. 00 коп. перейшло до ТОВ «Свеа Фінанс». Відповідач не виконував свої обов`язки належним чином і станом на 24.12.2024 року сума поточної заборгованості відповідача перед позивачем за кредитом, отриманим в ТОВ «Лінеура Україна» становить 47 550 грн. 00 коп. Вказані обставини були встановлені з матеріалів справи і не були оспорені в судовому засіданні. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язання може бути замінений іншою собою внаслідок передання ним прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ст. 516 ЦК України Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно ст. ст. 526, 530, 549-552, 1050, 1054 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд враховує те, що відповідач буві належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, але від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, заяви про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення її розгляду. Крім цього, суд приймає до уваги те, що представник позивача не заперечує проти ухвалення рішення у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів. Суд бере до уваги, що згідно з вимогами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень та вважає, що в судовому засіданні представником позивача було доведено, щовідповідач не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором і станом на 24.12.2024 року розмір заборгованості відповідача перед позивачем за кредитом, отриманим в ТОВ «Лінеура Україна» становить 47 550 грн. 00 коп., а відповідачем не було доведено того, що заборгованість сплачена чи що існують обставини, які виключають необхідність сплати боргу. Тому суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення заборгованості по сплаті кредиту повністю і стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору виходячи з розрахунків наданих позивачем. В частині стягнення судових витрат суд вважає необхідним вимоги позивача задовольнити в порядку, визначеному ст. 141 ЦПК України. На підставі вище наведеного,

Outcome: approved