Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Представник ТОВ «Цикл Фінанс» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 13556,59 грн за кредитним договором №2026840691 від 25.10.2019 року укладеним між [PERSON] та АТ «ОТП Банк». В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що 25.10.2019 року між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №2026840691. За умовами цього Договору [PERSON] був наданий кредит в сумі 14337,10 грн. на придбання товару та 390,00 грн коштів на сплату додаткових послуг банку -"СМС+Довідка", загальний розмір кредиту 14727,10 грн. Сторони узгодили в Договорі строк, на який надається кредит, дату остаточного повернення кредиту 25.07.2020 року, графік платежів, процентну ставку. Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється шляхом сплати позичальником ануїтентнихї платежів на рахунок погашення боргових зобов`язань, реквізити якого визначені у додатку №1 до Кредитного договору. Датою надання банком та отримання позичальником кредиту вважається дата підписання позичальником Кредитного договору. Кредит надається шляхом перерахування за дорученням позичальника коштів на поточний рахунок продавця і на придбання товару. [PERSON] попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями Договору та усіх додатків до нього, невід`ємною частиною якого є анкета-заява на отримання кредиту та які розміщені на офіційному сайті АТ "ОТП Банк", підписав анкету-заяву на отримання кредиту. [PERSON] підписав також Паспорт споживчого кредиту , в якому вказав дату народження, РНОКПП, номер мобільного телефону, місце проживання. У Паспорті визначено умови кредиту, розмір процентної ставки, орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь час користування кредитом, реальна річна процентна ставка та загальні витрати за кредитом тощо. АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за кредитним договором №2026840691 від 25.10.2019 року виконав у повному обсязі. [PERSON] порушив умови кредитного договору і свої зобов`язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, загальний розмір якої на день відступлення прав вимоги становить 13556,59 грн, з яких: 11787,10 грн - заборгованість по тілу кредиту, 2,25 грн заборгованість по відсотках та 1767,24 грн - заборгованість по комісії. 20.08.2021 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу №20/08/21, відповідно до умов якого ТОВ «Цикл фінанс» прийняло право грошової вимоги і стало новим кредитором за кредитним договором №2026840691 від 25.10.2019 року, укладеним між АТ «ОТП Банк» та боржником [PERSON] на суму заборгованості, зазначену у Реєстрі Боржників, що становить 13556,59 грн. Тому ТОВ «Цикл Фінанс» просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №2026840691 від 25.10.2019 року в розмірі 13556,59 грн, з яких: 11787,10 грн - заборгованість по тілу кредиту, 2,25 грн заборгованість по відсотках та 1767,24 грн - заборгованість по комісії, та судові витрати. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, на адресу суду повернувся конверт, в якому відповідачу направлялася судова повістка, з відмітками, що адресат відсутній за вказаною адресою. Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника. Водночас у своїй постанові від 03 серпня 2022 року у справі № 352/54/19, провадження № 61-9596св21 ВС зазначив, що примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками «адресат відсутній», з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій. Тому, зважаючи на ту обставину, що відповідачу судова кореспонденція була направлена за адресою місця реєстрації, встановленій судом, то відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав, про причини неявки не повідомив, тому суд визнає його неявку з неповажних причин та вважає за можливе розглянути справу у його відсутність за наявними матеріалами. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, про що 19.01.2026 року постановлено ухвалу суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого. Частинами 1, 3 статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.205 ЦК України правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Відповідно до положень ч. 1, ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. 25.10.2019 року [PERSON] підписав в АТ «ОТП Банк» Анкету-Заяву на отримання кредиту, що підтверджується копією заяви. 25.10.2019 між АТ «ОТП Банк» та [PERSON] укладений кредитний договір №2026840691, що підтверджується копією договору. За умовами договору [PERSON] наданий кредит в сумі 14337,10 грн. на придбання товару та 390,00 грн коштів на сплату додаткових послуг банку -"СМС+Довідка", загальний розмір кредиту 14727,10 грн. Сторони узгодили в Договорі строк, на який надається кредит, дату остаточного повернення кредиту 25.07.2020 року, графік платежів, процентну ставку. Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється шляхом сплати позичальником ануїтентнихї платежів на рахунок погашення боргових зобов`язань, реквізити якого визначені у додатку №1 до Кредитного договору. Сторонами Договору визначено, що повернення кредиту та сплата процентів здійснюватиметься [PERSON] шляхом сплати ануїтентних платежів на рахунок. Датою надання банком та отримання позичальником кредиту вважається дата підписання позичальником кредитного договору 25.10.2019 року. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. АТ «ОТП Банк» свої зобов`язання за кредитним договором №2026840691 від 25.10.2019 року виконав в повному обсязі, що підтверджується рахунком на оплату, специфікацією по кредитному договору та видатковою накладною. [PERSON] порушив умови кредитного договору і свої зобов`язання не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, загальний розмір якої на день відступлення прав вимоги становить 13556,59 грн, з яких: 11787,10 грн - заборгованість по тілу кредиту, 2,25 грн заборгованість по відсотках та 1767,24 грн - заборгованість по комісії. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі №6-979цс15 "...заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом... боржник, який не отримав повідомлення про передачу прав вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору... неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі". 20.08.2021 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Цикл Фінанс» укладено договір факторингу №20/08/21, відповідно до умов якого ТОВ «Цикл фінанс» прийняло право грошової вимоги і стало новим кредитором за кредитним договором №2026840691 від 25.10.2019 року, укладеним між АТ «ОТП Банк» та боржником [PERSON] на суму заборгованості, зазначену у Реєстрі Боржників, що становить 13556,59 грн. Станом на дату подання позовної заяви до суду 17.12.2025 року відповідач [PERSON] заборгованість за кредитним договором №2026840691 від 25.10.2019 р не погасив. Суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №2026840691 від 25.10.2019 року підлягають задоволенню, так як є законними, підставними і обґрунтованими. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в користь позивача судовий збір в сумі 2422,40 грн. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать також витрати на професійну правничу допомогу, що передбачено п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу, які складають 3000 грн і підтверджуються наданими доказами. Визначений позивачем розмір витрат на правничу допомогу адвоката відповідає умовам договору про надання правничої допомоги, доказам щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, відповідачем не заперечується . Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13 березня 2025 року по справі №275/150/22. Відповідач не висловив заперечень щодо розміру витрат позивача на професійну правничу допомогу. Тому, враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Outcome: approved