Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

23 квітня 2025 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про встановлення батьківства, визначивши заінтересованими особами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та Відділ ДРАЦС по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а. с. 1-10). В обґрунтування заяви зазначає, що він народився [INFO] в місті Жовті Води. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] , які мешкали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тому відомості про його батька в його свідоцтві про народження записані відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, зі слів матері, а саме - [PERSON] , натомість справжнє прізвище його батька « [PERSON] ». Вказує, що під час перебування його батьків у цивільному шлюбі у них також народився його рідний брат - [PERSON] , [INFO] . Пізніше, 07 липня 2003 року його батько уклав шлюб з [PERSON] , у шлюбі з якою у них народилися дві доньки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які є його єдинокровними сестрами. Вказує, що 30 січня 2015 року його батька [PERSON] було призваний на військову службу по частковій мобілізації [INFO] , а вже 26 червня 2015 року його родина отримала сумну звістку, про те, що він загинув в районі проведення антитерористичної операції. Указом Президента України від 16 січня року № 9/2016 «Про відзначення державними нагородами України» його батька [PERSON] нагороджено орденом «За мужність» III ступеня (посмертно). Стверджує, що за життя [PERSON] визнавав себе його батьком, вони мали теплі й довірливі стосунки, підтримували спілкування, разом святкували свята. Після смерті батька він і надалі підтримує сімейні відносини з його родиною, зокрема з його доньками та дружиною, які є його сестрами та мачухою, відповідно. Вказує, що молекулярно-генетичною експертизою повністю підтверджено, що його біологічним батьком є [PERSON] . Зазначає, що відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час проведення антитерористичної операції з числа: військовослужбовців або працівників утворених відповідно до законів України військових формувань, що захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, які загинули або пропали безвісти під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення. Відповідно до додатку 5 до порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 560 від 16 травня 2024 року - перелік документів, що подаються військовозобов`язаним для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до підстав, зазначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Відповідно даного додатку за п. 3 ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» до заяви про отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, з-поміж іншого, долучаються: документи, що підтверджують родинні зв`язки (у тому числі посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) Захисника чи Захисниці України або посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни, в якому проставляється відмітка про норму Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на підставі якої особі надано статус. Вказує, що з цих підстав та з метою реалізації своїх законних прав та інтересів, в тому числі для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, у нього виникла необхідність встановити факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , відносно нього та необхідність внесення зміни до його актового запису про народження. Тому прохає суд встановити даний факт та зобов`язати Вільногірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести відповідні зміни до його свідоцтва про народження. Ухвалою суду від 28 квітня 2025 року позовну заяву залишено без руху, заявнику надано термін на усунення недоліків (а. с. 66 та на звороті). 14 травня 2025 року недоліки, зазначені в ухвалі суду від 28 квітня 2025 року, заявником усунуто (а. с. 68-79). Ухвалою суду від 23 травня 2025 року у справі відкрито окреме провадження та призначено судове засідання на 13 годину 40 хвилин 08 липня 2025 року (а. с. 84), копія якої надіслана учасникам справи до відому 23 травня 2025 року за вихідним № 13215/25-вих/2-о/204/169/25 (а. с. 85). Протокольною ухвалою суду від 08 липня 2025 року у справі замінено заінтересовану особу Відділ ДРАЦС по Новокодацькому та Чечелівському районах у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на належну - Вільногірський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а. с. 119-121). Протокольною ухвалою суду від 21 серпня 2025 року до участі у справі залучено заінтересовану особу Міністерство оборони України (а. с. 136-138). 05 вересня 2025 року на адресу суду надійшли письмові пояснення представника заінтересованої особи Міністерства оборони України - Андрієнка К.О. (а. с. 154-156 та на звороті), в яких він зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами для підтвердження чи спростування факту оспорюваного батьківства (KALACHEVA v. RUSSIA, N 3451/05, § 34, ЄСПЛ, від 07.05.2009). Разом з тим, зазначає про те, що до вказаної заяви, з-поміж іншого, як доказ повинно бути долучено витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження дитини з відміткою про те, що запис про батька дитини вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, оскільки відсутність даних про те, що запис про батька дитини вчинено за вказівкою матері, виключає можливість задоволення заяви про встановлення факту батьківства щодо померлого, з яким мати дитини не перебувала у шлюбі, на підставі статті 130 СК України (правова позиція Верховного Суду, викладена у справі від 21 лютого 2020 року у справі № 643/9245/18). Водночас зазначив про те, що системний аналіз наведених обставин справи та законодавства України дозволяє прийти до висновку, що рішення по даній справі вплине на права та обов`язки [INFO] , тому прохав суд залучити його до участі у справі у якості заінтересовано особи. Ухвалою суду від 02 грудня 2025 року до участі у справі у якості заінтересованої особи залучено [INFO] (а. с. 226). У судове засідання заявник не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а. с. 151), в якій вимоги заяви підтримав, прохав суд її задовольнити. У судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а. с. 148), в якій вимоги заяви підтримав, прохав суд її задовольнити. У судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а. с. 149), в якій вимоги заяви підтримала, прохала суд її задовольнити. У судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а. с. 150), в якій вимоги заяви підтримала, прохала суд її задовольнити. У судове засідання представниця заінтересованої особи Міністерства оборони України не з`явився, у своїх поясненнях від 05 вересня 2025 року (а. с. 154-156 та на звороті), прохав про розгляд справи за його відсутності. У судове засідання представниця заінтересованої особи Вільногірського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності (а. с. 132-133). У судове засідання представниця заінтересованої особи [INFO] не з`явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 239), причини неявки суду невідомі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення заяви та, спираючись на вимоги ст. ст. 223, 247 ЦПК України, ухвалив рішення без фіксування судового процесу технічними засобами. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20 липня 1998 року (а. с. 14). При цьому, його батьками вказано: матір`ю - [PERSON] , а батьком - [PERSON] . З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 00050462830 від 04 квітня 2025 року (а. с. 15 та на звороті) вбачається, що відомості про батька [PERSON] , [INFO] , записані відповідно до вимог ч. 1 ст. 135 СК України. 07 липня 2003 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 07 липня 2003 року (а. с. 19), у шлюбі з якою у них народилося дві доньки: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 09 лютого 2004 року, а. с. 22), та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 16 травня 2012 року, а. с. 23). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01 липня 2015 року (а. с. 28). При цьому судом встановлено, що смерть [PERSON] настала під час виконання обов`язків військової служби при участі в антитерористичній операції в районі бойових завдань за призначенням, що підтверджується копією витягу з наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] від 02 липня 2015 року № 155 (а. с. 29). Указом Президента України від 16 січня року № 9/2016 «Про відзначення державними нагородами України» [PERSON] , за мужність, самовідданість і високий професіоналізм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі, нагороджено орденом «За мужність» III ступеня (посмертно) (а. с. 30). Відповідно до висновку молекулярно-генетичного експертного дослідження для подання до суду № 47589 від 07 квітня 2025 року (а. с. 34-61) ймовірність того, що [PERSON] , [INFO] , народжена матір`ю [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , народжений іншою жінкою, мають спільного біологічного батька, складає 98,8 %. Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з вимогами п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Приписами ст. ст. 121, 125 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них. У випадку коли мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. За змістом положень ст. ст. 128, 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 червня 2006 року, № 3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Походження дитини встановлюється судом з урахуванням усіх обставин. При цьому можуть застосовуватися будь-які засоби доказування, передбачені цивільним процесуальним законодавством: пояснення сторін та третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази, висновок експерта. В основу рішення суду не можуть бути покладені лише докази, отримані з порушенням закону, які не мають юридичної сили. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. При цьому, ЄСПЛ у своєму рішенні від 07 травня 2009 року у справі «Калачова проти Росії», зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини і його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства. Разом з цим, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від у своїй постанові від 16 травня 2018 року у справі № 591/6441/14-ц зазначив, що підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути висновок судово-генетичної або судово-імунологічної експертизи. Отже, підставою для категоричного висновку для визнання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи. Водночас, суд зазначає про те, що відсутність даних про те, що запис про батька дитини вчинено за вказівкою матері, виключає можливість задоволення заяви про встановлення факту батьківства щодо померлого, з яким мати дитини не перебувала у шлюбі, на підставі статті 130 СК України (правова позиція Верховного Суду, викладена у справі від 21 лютого 2020 року № 643/9245/18. Таким чином, заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Крім того, суд зазначає, що у п. 15 Постанови Пленум Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини. При цьому суд зазначає, що в третьому абзаці п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», зазначено, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. З огляду на викладене, суд доходить висновку про наявність належних, достатніх та допустимих доказів, які підтверджують факт того, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . Відповідно до вимог ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяв осіб, зазначених устатті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Порядок реєстрації походження дитини від своїх батьків регулюється не лише нормами Сімейного кодексу України. Так, відповідно до вимог п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з вимогами п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є зокрема: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Приписами п. 2.16.4. Розділу II вищевказаних Правил встановлено, що на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. З огляду на викладене, зважаючи на те, що судом встановлено факт батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] відносно [PERSON] , [INFO] , що в свою чергу є безумовною підставою для внесення відповідних змін до актового запису про народження дитини, суд доходить висновку про те, що заява [PERSON] є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved