Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

До Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області з Кременчуцького районного суду Полтавської області надійшли матеріали справи за позовом ТОВ «Свеа Фінанс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором для розгляду на підставі ухвали від 05.09.2025. Представник позивача ТОВ «Свеа Фінанс» Паладич А. звернувласьдо суду із позовною заявою, згідно якої просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість за Договором №7183865 від 10.03.2023 в розмірі 28 000 грн. 00 коп., за Договором №06768-03/2023 від 05.03.2023 в розмірі 38 610 грн. 00 коп.; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Вимоги позову мотивовані тим, що 10.03.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено Договір позики №7183865 шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов зазначеного договору ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» зобов`язалось передати позичальнику у власність грошові кошти в розмірі 7 000 грн. 00 коп. шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника із використанням реквізитів електронного платжіного засобу позичальника, а останній зобов`язався повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Позика надається строком на 30 днів. Представник позивача зазначає, що останній свої зобов`язання виконав, надавши позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку позичальник вказав при оформленні кредиту. Однак, відповідач не виконував взяті на себе зобов`язання, чим допустив істотні порушення договору, не повернувши грошові кошти та не сплативши відсотки за їх користування. 28.08.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (наразі ТОВ «Свеа Фінанс») було укладено Договір факторингу №01.02-47/23, відповідно до умов якого первісний кредитор передає новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору в порядку та строки, встановлені цим договором. За вказаним договором факторингу до позивача перейшло право вимоги за заборгованістю [PERSON] за Договором позики №7183865, яка станом на дату відступлення становить 28 000 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за основним договором 7 000 грн. 00 коп., заборгованість по відсотках 21 000 грн. 00 коп. Також, згідно змісту позову, 05.03.2023 між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №06768-03/2023 шляхом обміну електронними повідомленнями , підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов вказаного договору, ТОВ «ФК «Інвеструм» зобов`язалось надати позичальнику грошові кошти в гривні в сумі 9 900 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 25 днів, базова процентна ставка становить 2,5% на день. Представник позивача зазначає, що останній свої зобов`язання виконав, надавши позичальнику грошові кошти шляхом їх перерахування на картку позичальника № [NUMBER] , яку позичальник вказав при оформленні кредиту. Однак, відповідач не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання, чим допустив істотні порушення договору, не повернувши грошові кошти та не сплативши відсотки за їх користування. 03.07.2023 між ТОВ «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файененс Гуп» було укладено Договір факторингу №3072023, відповідно до умов якого в порядку та на умовах , визначених цим договором, первісний кредитор передав фактору , а фактор прийняв права вимоги за грошовими зобов`язаннями, що виникли у клієнта за кредитними договорами, укладеними між боржниками та клієнтами. В тому числі, було відступлено заборгованість [PERSON] за кредитним договором №06768-03/2023. 29.11.2023 між ТОВ «Стар Файененс Гуп» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (наразі ТОВ «Свеа Фінанс») було укладено Договір факторингу №01.07947/23, відповідно до умов якого первісний кредитор передає новому кредитору, а новий кредитор набуває права вимоги первісного кредитора за договорами та сплачує первісному кредитору за відступлення права вимоги грошові кошти в сумі, що дорівнює ціні договору в порядку та строки, встановлені цим договором. За вказаним договором факторингу до позивача перейшло право вимоги за заборгованістю [PERSON] за Договором позики №06768-03/2023, яка станом на дату відступлення становить 38 610 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за основним договором 9 900 грн. 00 коп., заборгованість по відсотках 28 710 грн. 00 коп. За викладених обставин представник позивача і вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Крюківського районного суду міста Кременчука від 30.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача ТОВ «Свеа Фінанс» в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак, згідно змісту позову та наданого клопотання, просив суд розглянути справу за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся судом належним чином про дату, час та місце слухання справи, згідно клопотання його представника адвоката Стаханова М.В., останній просив суд розглянути справу без участі сторони відповідача та вказав, що позовні вимоги визнає в частині заборгованості по тілу кредиту в сумі 7 000 грн. 00 коп. та 9 900 грн. 00 коп., в іншій частині позовні вимоги не визнає. У зв`язку з неявкою сторін у судове засідання, на підставі частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторони позивача та відповідача на підставі письмових матеріалів справи та з урахуванням думки сторін, викладених ними у відповідних клопотаннях. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Згідно частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України , згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Стаття 5 Цивільного процесуального кодексу України встановлює, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону Як вбачається з матеріалів справи, 10.03.2023 року між [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено Договір позики №7183865. Кредитний договір було укладено в електронній формі шляхом його підпису одноразовим ідентифікатором. Згідно умов пункту 1 Договору позики №7183865 від 10.03.2023, позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський рахунок позичальника з використанням реквізитів електронного платіжного засобу позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату від суми позики. Згідно умов пунктів 2.1, 2.2, 2.3, 2.4 Договору позики №7183865 від 10.03.2023, сума позики становить 7 000 грн. 00 коп., строк позики 30 днів, базова процентна ставка за перший день користування позикою фіксована 29,71 %, базова процентна ставка з другого дня користування позикою до дати повернення позики фіксована 2,50%. За змістом пункту 5 Договору позики №7183865 від 10.03.2023, відповідач підтвердив, що він ознайомився з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, до моменту підписання договору вивчив договір та Правила надання грошових коштів у позику. Обставина перерахування на рахунок відповідача [PERSON] [NUMBER] грошових коштів в розмірі 7 000 грн. 00 коп. за Договором позики №7183865 від 10.03.2023 підтверджується змістом довідки ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за вих.№КД-000013142/ТНПП від 25.02.2025, а також вказаний факт визнано відповідачем змістом письмового клопотання його предтавника. 28.08.2023 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» (наразі ТОВ «Свеа Фінанс» на підставі рішення Свеа Економі Кіпр Лімітед єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна», ідентифікаціний код юридичної особи 37616221, №1 від 25.03.2024, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобою Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за номером 179) було укладено Договір факторингу №01.02-47/23, відповідно до умов пункту 2.1 якого клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки, встановлені цим договором. Згідно пункту 3.1.3 Договір факторингу №01.02-47/23 від 28.08.2023, право вимоги переходить до фактора з моменту підписання цього договору, після чого факто стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей за договором позики. Разом з правами вимоги фактору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав та передбачені цим договором. Згідно змісту Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №01.02-47/23 від 28.08.2023, до ТОВ «Росвен Інвест Україна» (наразі ТОВ «Свеа Фінанс» на підставі рішення Свеа Економі Кіпр Лімітед єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна», ідентифікаціний код юридичної особи 37616221, №1 від 25.03.2024, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобою Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за номером 179) перейшло право вимоги щодо боржника [PERSON] , номер Договору позики 7183865, сума заборгованості 28 000 грн. 00 коп. Окрім того, 05.03.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту №06768-03/2023, відповідно до пункту 1.1 якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 9 900 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності , а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим договором. Згідно пункту 1.2 Договору про надання фінансового кредиту №06768-03/2023 від 05.03.2023, кредит надається строком на 25 днів, тобто до 25.03.2023. Згідно пункту 1.3 Договору про надання фінансового кредиту №06768-03/2023 від 05.03.2023, за користування кредитом клієнт сплачує товариству 547,5% річних від суми кредиту в розрахунку 1,5% на добу. Відповідно до пункту 1.4 Договору про надання фінансового кредиту №06768-03/2023 від 05.03.2023, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської карти, вказаної клієнтом. Як вбачається зі змісту Договору про надання фінансового кредиту №06768-03/2023 від 05.03.2023, та підтверджується пунктом 6, його було укладено в електронній формі шляхом його підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Обставина перерахування на рахунок відповідача [PERSON] грошових коштів в розмірі 9 900 грн. 00 коп. за Договором про надання фінансового кредиту №06768-03/2023 від 05.03.2023 підтверджується повідомленням ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 18.03.2025 за вих.№2919_250318184018, згідно якого 05.03.2023 було успішно перераховано на платіжну карту клієнта [NUMBER] грошові кошти у вказаному розмірі. 03.07.2023 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Стар Файненс Груп» укладено Договір факторингу №3072023, відповідно до пункту 1.2 якого фактор стає новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли з основних договорів, та отримує права вимоги по зобов`язанням за основними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, а також вимоги по основним договорам, які виникнуть у майбутньому, з моменту підписання сторонами акту приймання передачі відповідно до додатку №2 до цього договору. Згідно пункту 1.4 Договору факторингу №3072023 від 03.07.2023, відступлення права грошової вимоги і всіх інших прав, належних клієнту за основними договорами, та їх перехід від клієнта до фактора відбувається у дату укладення цього договору та акту приймання передачі. Згідно змісту Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №3072023 від 03.07.2023, до ТОВ «Стар Файненс Груп» перейшло право вимоги щодо боржника [PERSON] , номер кредитного договору 06768-03/2023, сума заборгованості 28 710 грн. 00 коп. 29.11.2023 року між ТОВ «Стар Файненс Груп» та ТОВ «Росвен Інвест» (наразі ТОВ «Свеа Фінанс») укладено Договір факторингу №01.02-79/23, відповідно до пункту 1.2 якого клієнт відступає фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки, встановлені цим договором. Згідно пункту 3.1.3 Договір факторингу №01.02-79/23 від 29.11.2023, право вимоги переходить до фактора з моменту підписання цього договору, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованостей з кредитними договорами. Разом з правами вимоги фактору переходять всі інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав та передбачені цим договором. Згідно змісту Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №01.02-79/23 від 29.11.2023, до ТОВ «Росвен Інвест» (наразі ТОВ «Свеа Фінанс» на підставі рішення Свеа Економі Кіпр Лімітед єдиного учасника ТОВ «Росвен Інвест Україна», ідентифікаціний код юридичної особи 37616221, №1 від 25.03.2024, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобою Н.В. та зареєстрованого в реєстрі за номером 179) перейшло право вимоги щодо боржника [PERSON] , номер кредитного договору 06768-03/2023, сума заборгованості 38 610 грн. 00 коп. Згідно пункту 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до частини 1 статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартним формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому; друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статей 3, 6, 627 Цивільного кодексу України, в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною 1 статті 203 Цивільного кодексу України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 статті 205 Цивільного кодексу України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною 1 статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. За викладених обставин, із врахуванням вказаних норм чинного законодавства та обставини визнання стороною відповідача факту укладення договорів, суд вважає, що відповідачем було укладено в електронній формі 10.03.2023 Договір позики №7183865 від 10.03.2023 на суму кредиту 7 000 грн. 00 коп. та 05.03.2023 Договору про надання фінансового кредиту №06768-03/2023 на суму кредиту 9 900 грн. 00 коп., та отримано кредитні кошти за договорами у вказаному розмірі на зазначений відповідачем картковий рахунок. При цьому, договори підписані електронними підписами, використання яких є неможливим без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Підписанням договорів відповідач підтвердив своє вільне волевиявлення на укладення кредитних договорів. Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1077 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. За таких обставин суд вважає доведеним факт переходу до ТОВ «Свеа Фінанс» прав вимоги до боржників про стягнення заборгованості за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі боржників №2 до Договору факторингу №01.02-47/23 від 28.08.2023, у Реєстрі боржників до Договору факторингу №3072023 від 03.07.2023, та у Реєстрі боржників до Договору факторингу №01.02-79/23 від 29.11.2023, зокрема до [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що первісними кредиторами свої зобов`язання перед відповідачем виконано в повному обсязі, наданл йому визначені договорами кредитні кошти. В судовому засіданні встановлено, що відповідач взяті на себе за Договором позики №7183865 від 10.03.2023 та Договором про надання фінансового кредиту №06768-03/2023 від 05.03.2023 належним чином не виконав, що фактично підтверджено його представником у заяві, поданій до суду 15.01.2026. Згідно наданої представником позивача Виписки по Договору позики №7183865 від 10.03.2023, станом на 28.08.2023 розмір заборгованості відповідача становить 28 000 грн. коп., що складається із тіла кредиту в розмірі 7 000 грн. 00 коп. та процентів в розмірі 21 000 грн. 00 коп. Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи матеріали справи, документи, суд вважає достовірно доведеним факт невиконання зобов`язання відповідачем належним чином, що випливає з кредитного договору. Вирішуючи питання щодо суми боргу, яка підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] за Договором позики №7183865 від 10.03.2023, суд виходить із наступного. Пунктом 2.2 Договору позики №7183865 від 10.03.2023 сторони погодили строк кредитування, який складає 30 днів, тобто до 09.04.2023. Згідно пункту 2.3 Договору позики №7183865 від 10.03.2023, базова процентна ставка за перший день користування позикою становить 29,71 %. Пунктом 2.4 Договору позики №7183865 від 10.03.2023 встановлено розмір процентної ставки 2,50% за один день користування кредитом, яка застосовується з другого дня користування пощикою до дати повернення позики. Тобто, виходячи зі змісту пунктів 2.2, 2.3, 2.4 Договору позики №7183865 від 10.03.2023, сума процентів, які підлягають до сплати відповідачем за користування кредитними коштами протягом всього періоду кредитування, становить 7 154 грн. 00 коп., тобто проценти, нараховані в межах строку кредитування (7 000 грн. 00 коп. (сума кредиту) * 2,50% (проценти за користування кредитом) = 175 грн. 00 коп. (сплата за один день користування кредитом (всього 29 днів); 175 грн. 00 коп. * 29 днів = 5 075 грн. 00 коп. (проценти за 29 днів користування кредитом) + 2 079 грн. 00 коп. (нараховані відсотки за один день коритсування кредитом згідно пункту 2.3 Договору). За викладених обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума боргу в розмірі 14 154 грн. 00 коп. (7 000 грн. 00 коп. (борг за тілом кредиту) + 7 154 грн. 00 коп. (нараховані проценти за користування кредитом). Вирішуючи питання щодо суми боргу, яка підлягає до стягнення з відповідача [PERSON] за Договором про надання фінансового кредиту №06768-03/2023 від 05.03.2023, суд виходить із наступного. Пунктом 1.2 Договору про надання фінансового кредиту №06768-03/2023 від 05.03.2023 сторони погодили строк кредитування, який складає 25 днів, тобто до 29.03.2023. Згідно пункту 1.3 Договору про надання фінансового кредиту №06768-03/2023 від 05.03.2023, встановлена процентна ставка за користування кредитом в розмірі 1,50% на добу. Водночас, відповідно до пункту 2.3 Договору про надання фінансового кредиту №06768-03/2023 від 05.03.2023, у разі якщо клієнт не сплатив кредит у строк, передбачений в пункті 1.2 цього Договору, нарахування процентів здійснюється на загальних умовах за стандартною процентною ставкою (2,5% на добу) з першого дня користування коредитними коштами, при цьому клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору. Тобто, виходячи зі змісту пунктів 1.2, 2.3 Договору про надання фінансового кредиту №06768-03/2023 від 05.03.2023, сума процентів, які підлягають до сплати відповідачем за користування кредитними коштами протягом всього періоду кредитування, становить 6 187 грн. 50 коп., тобто проценти, нараховані в межах строку кредитування (9 900 грн. 00 коп. (сума кредиту) * 2,50% (проценти за користування кредитом) = 247 грн. 50 коп. (сплата за один день користування кредитом (всього 25 днів); 247 грн. 50 коп. * 25 днів). За викладених обставин, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума боргу в розмірі 16 087 грн. 50 коп. (9 900 грн. 00 коп. (борг за тілом кредиту) + 6 187 грн. 50 коп. (нараховані проценти за користування кредитом). Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). Згідно зі статтею 12 Цивільного процесуального кодексу України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 77 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до статті 80 Цивільного процесуального кодексу України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладене, аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, та вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь відповідача ТОВ «Свеа Фінанс» заборгованість в загальному розмірі 30 241 грн. 50 коп. Оскільки позовні вимоги ТОВ «Свеа Фінанс» задоволено на 45,40 % (30 241 грн. 50 коп. задоволена сума до стягнення, при сумі позову 66 610 грн. 00 коп.), суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сума судового збору в розмірі 1 099 грн. 76 коп. (2 422 грн. 40 коп. * 45,40 %).

Outcome: partial