Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

20.03.2025 заявниця звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON] недієздатним та встановлення над ним опіки посилаючись на те, що її син [PERSON] знаходиться у неї на утриманні і вона здійснює за ним догляд. [PERSON] знаходиться під динамічним спостереженням у лікаря - психіатра, оскільки хворіє на психічне захворювання та не може усвідомлювати своїх дій, не може керувати ними та потребує опіки. Отже, [PERSON] здійснює догляд за [PERSON] , а також має можливість і бажання доглядати і бути опікуном останнього. Ухвалою судді від 26.03.2025 відкрито провадження у даній справі та ухвалено розгляд справи провести в порядку окремого провадження. Ухвалою судді від 26.03.2025 доручено Західному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити адвоката для здійснення захисту [PERSON] . Ухвалою суду від 10.04.2025 призначено судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження по справі. 10.12.2025 до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта №1929. Ухвалою суду від 11.12.2025 провадження поновлено та справу призначено до розгляду. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій вимоги підтримала в повному обсязі, справу просила розглянути за її відсутності. Заінтересована особа Старосамбірська міська рада Самбірського району Львівської області свого представника в судове засідання не направила, про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку, надали до суду заяву, в якій просили розглядати справу без участі їх представника, проти заяви не заперечують. Заінтересована особа [PERSON] та його представник адвокат Писко С.І., призначена за дорученням для надання безоплатної вторинної правничої допомоги [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку, від адвоката до суду надійшла заява, в якій вона проти задоволення заяви не заперечувала, справу просила розглянути за її відсутності. Оскільки в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення заяви, з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.07.1991 та свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.9, 12). [PERSON] є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства до 01.12.2025, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААД №024338 від 26.11.2024 (а.с.15). Актом перевірки факту догляду за [PERSON] від 24.04.2025 встановлено, що [PERSON] здійснює догляд за сином [PERSON] , який є інвалідом ІІ групи захворювання, потребує стороннього догляду та нагляду. [PERSON] забезпечує його ліками, піклується про медичну допомогу, підтримує санітарний стан житлового приміщення, забезпечує продуктами харчування, слідкує за гігієною (а.с.17). З довідки №05 від 02.01.2025, виданої Старосамбірською міською радою Самбірського району Львівської області, видно, що [PERSON] не працює, здійснює догляд за сином, проживає в [ADDRESS] і має такий склад сім`ї: [PERSON] - син, [PERSON] - син. (а.с.16). Згідно рішення виконавчого комітету Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області №25/02-04 від 27.02.2025 затверджено висновок органу опіки і піклування «Про можливість виконувати обов`язки опікуна громадянкою [PERSON] , [INFO] , над її сином [PERSON] , [INFO] , особою з інвалідністю 2 групи» (а.с.18). Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільним кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною 1 статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (частина 1 статті 7 Закону). За положеннями пункту 2 частини 1 статті 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи. Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про психічний розлад, призначив судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи (частина 1 статті 298 ЦПК України). Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством (частина 1 статті 102 ЦПК України). Згідно висновку судово-психіатричного експерта №1929 від 07.11.2025 на даний час [PERSON] страждає хронічним стійким психічним розладом у формі параноїчної шизофренії, за своїм психічним станом не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.47-49). Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним, оскільки належними, допустимими і достатніми доказами підтверджено, що внаслідок свого захворювання він не здатен усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Згідно частини 1 статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун (стаття 1184 цього Кодексу). Відповідно до частини 1 статті 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. На підставі статті 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. За змістом положень статті 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. В силу вимог частини 1 статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною та призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Приписами статті 63 ЦК України встановлено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно висновку органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Старосамбірської міської ради, затвердженого рішенням виконкому Старосамбірської міської ради №25/02-04 від 27.02.2025 було прийнято рішення про можливість виконувати обов`язки опікуна [PERSON] над її сином [PERSON] , [INFO] , яка є особою з інвалідністю 2 групи (а.с.18). Судом установлено, що заявниця є рідною мамою [PERSON] , може виконувати обов`язки опікуна, що підтверджується наявними у справі доказами та вбачається із особистих стосунків між ним та мамою. Також суд враховує положення частин 5-9 статті 300 ЦПК України, за якими рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи. Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті. Згідно частини 1 статті 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. З метою дотримання зазначених положень ЦПК України, суд зобов`язаний визначити строк дії даного рішення, який не може перевищувати двох років.

Outcome: approved