Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

У червні 2025 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, в якому просить: - визнати [PERSON] , [INFO] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] , у місті Варшава Республіка Польща; - зобов`язати Броварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції поновити актовий запис про народження дитини [PERSON] , [INFO] , у місті Варшава Республіки Польща (свідоцтво про народження від 19 квітня 2022 року № [NUMBER], видане Відділом реєстрації актів цивільного стану столичного міста Варшави Воєводство Мазовецьке), зазначивши батьком дитини « [PERSON] , [INFO] , місце народження: село Калинівка Броварського району Київської області, громадянин України» та видати нове свідоцтво про народження, змінивши прізвище дитини « [PERSON] » на « [PERSON] » та присвоїти йому по батькові « [PERSON] »; - стягнути з [PERSON] , [INFO] , на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , який народився у місті Варшава Республіки Польща у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ним повноліття. В обґрунтування вимог зазначається, що у 2021 році позивач познайомилася з [PERSON] та стала з ним спільно проживати у місті Бахмут Донецької області. У зв`язку з початком повномасштабного вторгнення з боку російської федерації, будучи вагітною, змушена була виїхати до Республіки Польща. [INFO] позивач народила сина, [PERSON] . 19 квітня 2022 року Відділом реєстрації актів цивільного стану столичного міста Варшави Воєводство Мазовецьке видано свідоцтво про народження № [NUMBER] Оскільки позивач та відповідач не перебували у шлюбі між собою, батько дитини записаний за вказівкою матері - [PERSON] . Після повернення до України відповідач став заперечувати своє батьківство щодо дитини та виявив бажання пройти тест ДНК на встановлення його батьківства. За результатами дослідження ДНК на встановлення біологічного батьківства, проведеного ТОВ «СІ ЕС ДІ ЛАБ» від 03 квітня 2024 року, встановлено, що [PERSON] у 756564506 разів є більш ймовірним біологічним батьком [PERSON] за випадкову особу чоловічої статі. Враховуючи апріорну ймовірність встановлення батьківства 50 %, апостеріорна ймовірність батьківства в даному випадку становить 99,999999%. Біологічне батьківство [PERSON] щодо дитини не виключається. Ймовірність того, що отриманий результат не є наслідком випадкового збігу алельних варіантів досліджуваних локусів неспоріднених осіб становить 99,999999%. Після отриманих результатів, 15 травня 2025 року сторони уклали шлюб, однак вносити відповідні зміни до актового запису про народження сина відповідач відмовився. У добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання сина також не надає. Ухвалою суду від 15 липня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, 01 вересня 2025 року подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Броварський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції у судове засідання представника не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у порядку, встановленому цивільним процесуальним законодавством. Суд розглядає дану справу на підставі наявних у ній даних. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] у місті Варшава Республіка Польща народився [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження, видане 19 квітня 2022 року Відділом реєстрації актів цивільного стану столичного міста Варшава Воєводство Мазовецьке. Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до примітки внесено прізвище [PERSON] як прізвище батька і його родове прізвище та згідно із заявою особи, яка інформує про народження дитини ( [PERSON] ), внесено ім`я [PERSON] , як ім`я батька дитини. З довідки № 6137/КВ/19-487/Н від 28 квітня 2022 року, виданої Посольством України в Республіці Польща вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований громадянином України. Відповідно до результатів дослідження ДНК на встановлення біологічного батьківства, проведеного ТОВ «СІ ЕС ДІ ЛАБ» від 03 квітня 2024 року, [PERSON] у 756564506 разів є більш ймовірним біологічним батьком [PERSON] за випадкову особу чоловічої статі. Враховуючи апріорну ймовірність встановлення батьківства 50 %, апостеріорна ймовірність батьківства в даному випадку становить 99,999999%. Біологічне батьківство [PERSON] щодо дитини не виключається. Ймовірність того, що отриманий результат не є наслідком випадкового збігу алельних варіантів досліджуваних локусів неспоріднених осіб становить 99,999999%. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 15 травня 2024 року, про що Броварським відділом реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зроблено актовий запис № 220. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловік - [PERSON] , дружина - [PERSON] . Згідно з частиною восьмою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Стаття 121 СК України встановлює загальні підстави виникнення прав та обов`язків матері, батька і дитини; права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 Сімейного кодексу України. Відповідно до статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі статтею 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 постановлено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень статті 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до статті 146 ЦПК може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід. Статтею 134 СК України встановлено порядок внесення змін до актового запису про народження у разі визнання батьківства, у якому закріплено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження, на підставі рішення суду. Відповідно до підпункту 20 пункту 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з пунктом 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованою Постановою ВР №789-ХІІ від 27 лютого 1991року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. При вирішенні спору про визнання батьківства суд приділяє особливу увагу інтересам дитини, не ігноруючи при цьому інтереси ймовірного біологічного батька. Підстав для додаткового зобов`язання органів державної реєстрації актів цивільного стану для внесення відповідних даних суд не вбачає. Обов`язками батьків по вихованню та розвитку дитини, відповідно до статті 150 СК України є обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України). Згідно з частиною першою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі - 1/4 частки заробітку (доходу). Відповідач пред`явлені до нього позовні вимоги про стягнення аліментів визнав у повному обсязі. При винесенні даного рішення судом також враховується рівність обов`язку батьків щодо утримання ними дитини, а також положення діючого законодавства, яким визначено, що аліменти у розмірі 1/4 частини доходів можуть бути стягнуті судом у порядку наказного (безспірного) провадження, що є фактичним законодавчим визначенням оптимального і звичайно прийнятого розміру аліментів на дитину. Крім того, суд враховує положення щодо гарантованого і рекомендованого мінімального розміру аліментів, і виходить з того, що вказаний рекомендований розмір аліментів є мінімальним, і не є поняттям, обмежуючим розмір аліментів, при умові, що батько дитини має матеріальну можливість сплачувати аліменти у більшому розмірі. З урахуванням доводів позову та наданих доказів, суд дійшов висновку щодо стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини доходу на дитину, оскільки це в першу чергу відповідатиме її інтересам та не порушить прав сторін. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною першою статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позивачем до суду позову, а саме з 03 червня 2025 року. Згідно із статтею 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача та держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі по - 1 211 грн. 20 коп.

Outcome: partial