Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

До Макарівського районного суду Київської області через систему «Електронний суд» у липні 2025 року надійшла зазначена позовна заява, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» просить стягнути з [PERSON] . заборгованість за кредитними договорами у розмірі 23 269,15 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 13 000 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що згідно із відповідними договорами факторингу до нього перейшло право грошової вимоги до [PERSON] , що утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем умов таких договорів: - Договору про споживчий кредит від 12 травня 2021 року № 4035450, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» у розмірі 10 870,46 грн, з яких: 2 096 грн заборгованість за тілом кредиту, 8 774,46 грн відсотки; - Договору позики від 15 жовтня 2021 року № 3333114, укладений із Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» у розмірі 3 687,98 грн, з яких: 1 250 грн тіло кредиту, 2 437,98 грн відсотки; - Договору позики від 11 вересня 2021 року № 77594532, укладений із Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» у розмірі 8 710,71 грн, з яких: 4 124,40 грн тіло кредиту, 4 585,64 грн відсотки, 3% річних 0,67 грн. Суд ухвалою від 09 вересня 2025 року відкрив провадження у справі, розгляд справи вирішив проводити за правилами спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами. Встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Копію ухвали від 09 вересня 2025 року була направлена відповідачу на адресу реєстрації, однак конверт повернувся без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що з урахуванням статті 128 Цивільного процесуального кодексу України є належним повідомленням. Відповідно у встановлений судом строк, відповідач на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, у зв`язку з чим суд відповідно до частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов такого висновку. З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] 12 травня 2021 року укладений Договір про споживчий кредит № 4035450, відповідно до умов якого, товариство надало кредитні кошти у розмірі 5 000 грн, строком на 30 днів, до 11.06.2021. Договір підписаний одноразовим ідентифікатором R59752. Кошти перераховані на банківську картку [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ ФК «Елаєнс» від 07 лютого 2025 року. На підставі Договору факторингу від 28 грудня 2021 року № 28-12/2021-72м, укладений з ТОВ «Вердикт Капітал» первісний кредитор відступив право вимоги до боржників ТОВ «Вердикт Капітал», зокрема, до [PERSON] за Договір про споживчий кредит № 4035450. Зі свого боку, ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10 березня 2023 року укладений Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-03/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги заборгованості за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр», у тому числі і до відповідача за Договір про споживчий кредит № 4035450 у розмір 10 870,46 грн. Також між ТОВ «Маніфою» та [PERSON] 15 жовтня 2021 року укладений Договір позики № 3333114, відповідно до умов якого, товариство надало кредитні кошти у розмірі 1 250 грн, строком 15 днів, до 30.10.2021. Договір підписаний електронним підписом (одноразовим ідентифікатором) f04627. Кошти перераховані на банківську картку [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ «Універсальні платіжні рішення» від 29 жовтня 2024 року. На підставі Договору факторингу від 09 лютого 2022 року № 09-02-2022, укладений з ТОВ «Вердикт Капітал» первісний кредитор відступив право вимоги до боржників ТОВ «Вердикт Капітал», зокрема, до [PERSON] за Договір про споживчий кредит № 3333114. Зі свого боку, ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10 січня 2023 року уклали Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023/01, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги заборгованості за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр», у тому числі і до відповідача за Договором позики № 3333114 у розмірі 3 687,98 грн. Крім того, між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» 11 вересня 2021 року укладений Договір позики № 77594532, відповідно до умов якого, товариство надало кредитні кошти у розмірі 5 000 грн, строком на 64 дні Договір підписаний електронним підписом (одноразовим ідентифікатором) Kx6mdPM21y. Кошти перераховані на банківську картку [NUMBER] , що підтверджується довідкою ТОВ ФК «Фінекспрес» від 19 грудня 2024 року. На підставі Договору факторингу від 22 лютого 2022 року № 22-02/2022, укладений з ТОВ «Вердикт Капітал», первісний кредитор відступив право вимоги до боржників ТОВ «Вердикт Капітал», зокрема, до [PERSON] за Договором позики № 77594532. Зі свого боку, ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» 10 січня 2023 року уклали Договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023, відповідно до умов якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги заборгованості за кредитними договорами ТОВ «Коллект Центр», у тому числі і до відповідача за Договором позики № 77594532 у розмірі 8 710,71 грн. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 Цивільного процесуального кодексу України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина перша-четверта статті 12 Цивільного процесуального кодексу України). Частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1055 Цивільного кодексу України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. За змістом частин третьої, четвертої, шостої статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до частини дванадцятої статті 11 Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно із пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до частини першої статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом (частина перша статті 512 Цивільного кодексу України). Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За статтею 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 Цивільного кодексу України визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Статтею 1077 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. У матеріалах справи відсутні докази, що відповідач зі свого боку своєчасно надала кредиторам грошові кошти для погашення заборгованості за кредитами та відсотками. За таких обставин та, оскільки на підставі зазначених договорів факторингу право грошової вимоги до відповідача за кредитними договорами відступлено на користь позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Коллект Центр» слід задовольнити. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України пропорційно до задоволених вимог з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» необхідно стягнути 2 422,40 грн у відшкодування понесених судових витрат зі сплати судового збору. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним витрати на правничу допомогу у розмірі 13 000 грн. Пунктом 1 частини третьої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, щодо витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до частин другої, третьої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Разом з цим, частиною третьою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно з частиною четвертою статті 137 Цивільного процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Водночас, суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є неспівмірним зі складністю справи та обсягом виконаних робіт, а тому витрати на правову допомогу необхідно зменшити до 5 000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial