Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Зміст позовних вимог: ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивують тим, що 11.08.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] уклали Кредитний договір № 00-9898540 у формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 65952. Зокрема, 11.08.2024 14:52 год. Відповідач ввів ідентифікатор у відповідне поле інформаційно-телекомунікаційної системи та натиснув кнопку «Так», що є підтвердженням підписання договору. Отже, заповненням анкети-заяви Позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчить, що він повідомлений Кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Відповідно до Договору, Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 6500 грн 00 коп.. Строком на 360 днів. Процентна ставка фіксована - 1,45% за кожен день користування. Комісія нараховується одноразово в момент видачі кредиту в розмірі 15,00 % від суми кредиту,що становить 975,00 грн. Кредит надається на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти за користування Кредитом. За користування Кредитом Позичальник виплачує Кредитодавцю проценти, в розмірі, визначеному в цьому Договорі. 11.08.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» здійснив переказ коштів безготівковим зарахуванням через Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТГІД» на платіжну картку № [NUMBER] , яка належить [PERSON] що, в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень. Зокрема, на підтвердження даної інформації Позивачем також долучено документ, виданий ТОВ «ПРОФІТГІД» з відміткою та додатком до нього, з якого вбачається, що операція по перерахування коштів була успішною та кошти зараховані на картковий рахунок Боржника. 17.02.2025 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ТОВ «Юніт Капітал» укладено Договір факторингу № 17022025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором. Відповідно до Реєстру Боржників №Б/Н від 17.02.2025 до Договору Факторингу та Акту приймання-передачі, до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 17888,00 грн. Позивач не здійснював жодних нарахувань за Кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки Позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості Відповідача за Кредитним договорам. Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредитним договором № 00-9898540 від 11.08.2024, становить 14638,00 грн, яка складається з: 7475,00 грн - заборгованість по кредиту; 7163,00грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ "ЮНІТ КАПІТАЛ" заборгованість за Кредитним договором № 00-9898540 від 11.08.2024 у розмірі 14 638,00 грн. Також просили стягнути судові витрати по справі, які складаються з сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн., витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7000,00 грн. Стислий виклад позиції сторін: Представником позивача подане клопотання про розгляд справи за його відсутності, у якому він також повідомляє, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Виходячи з наведеного, а також положень ч.3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності представника позивача. Відповідачу [PERSON] ухвалу про відкриття провадження у справі надіслано за адресою зареєстрованого місця проживання з пропозицією надати відзив та докази. Поштове повідомлення повернулося з відміткою «адресат відсутній» 29.11.2025, що відповідно до пункту 5 частини 6 статті 272 ЦПК України вважається днем вручення судового рішення. Таким чином, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про відкриття провадження та забезпеченим у реалізації процесуальних прав. Крім направлення процесуальних документів засобами поштового зв`язку за зареєстрованим місцем проживання відповідача, судом вжито додаткових заходів повідомлення відповідача. Зокрема, суд направив ухвалу про відкриття провадження у справі разом із копією позовної заяви та доданими до неї матеріалами на електронну адресу, зазначену відповідачем при укладенні кредитного договору, яка доставлена відповідачу 09.12.2025, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. Суд також повідомив його про розгляд справи через офіційний вебсайт «Судової влади України» шляхом розміщення відповідного оголошення та повідомляв за допомогою телефонного зв`язку, що підтверджується матеріалами справи. Незважаючи на всі можливі заходи, вжиті судом для належного повідомлення відповідача про розгляд справи, останній не скористався наданими йому процесуальними правами - не повідомив суд про свою позицію у справі, не надав жодних пояснень чи доказів, які могли б спростувати вимоги позивача, а тому суд розглядає справу за наявними у ній матеріалами відповідно до положень статей 178, 279 ЦПК України. Процесуальні дії у справі: Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ухвалою від 17.11.2025 по даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи і проведення судового засідання, витребувано докази по справі. Фактичні обставини справи, встановлені судом: Судом встановлено, 11.08.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та [PERSON] уклали Кредитний договір № 00-9898540 у формі електронного документа з використанням електронного підпису (а.с. 9-13). Згідно п.1.2. Сума ліміту кредитної лінії (Сума кредиту) складає: 6500.00 (шість п`ятсот тисяч нуль копійок) гривень. Тип Кредиту - кредитна лінія (безвідклична). Цільове призначення Кредиту (мета отримання Кредиту): на споживчі потреби. 1.3. Строк дії кредитної лінії (Строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути Суму кредиту Кредитодавцю в останній день Строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту)- «06» серпня 2025р. згідно умов пункту 3.5 цього Договору. 1.4. Позичальник зобов`язаний здійснювати оплату нарахованих процентів в Періодичну дату платежу, а саме: «26» серпня 2024р., та на кожний 15 день після цієї дати за фактичне користування грошовими коштами протягом строку кредитної лінії (Строку кредитування). Дата повернення кредиту, Періодичні дати платежу та дата сплати Комісії зазначаються в Графіку платежів, який міститься в Додатку 1 до цього Договору та є його невід`ємною частиною. У разі, якщо Позичальник виконав зобов`язання по сплаті процентів та належної до оплати Комісії / частини Комісії (згідно Графіку платежів) не пізніше наступного дня за днем Періодичної дати платежу, то він вважатиметься таким, що виконав свої зобов`язання по сплаті платежу належним чином. 1.5. Тип процентної ставки - фіксована. 1.5.1. Стандартна процента ставка складає 1,45% (один цілих 45 сотих) від Суми кредиту за кожний день користування Кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли Позичальник має право на використання Зниженої процентної ставки). 1.5.2. Знижена процентна ставка становить 1 (один цілих)% від Суми кредиту за кожен день користування Кредитом, надається Позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою Періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.4. цього Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 15 днів користування Кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування Кредитом (дати видачі кредиту). Пунктом 1.5.4 Договору зазначено, що у разі невиконання Позичальником умови Програми лояльності щодо отримання знижки, тобто несплати Позичальником нарахованих процентів не пізніше наступного дня за першою Періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.4. цього Договору, розрахованих за Зниженою процентною ставкою, Позичальник з дати видачі Кредиту сплачує проценти за Стандартною процентною ставкою, встановленою п.1.5.1. цього Договору. Відповідно до 1.6. Договору Кредитодавець одноразово нараховує Комісію за надання кредиту у розмірі 15,00% від Суми кредиту, що складає: 975.00 (дев`ятсот сімдесят п`ять гривень нуль копійок) грн, яку Позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.5. цього Договору. Відповідач підписав Кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора 65952. Який відправлений на номер телефону [NUMBER] . час підписання 11.08.2024 14:52 (а.с.22). 11.08.2024 ТОВ «МАКС КРЕДИТ» здійснив переказ коштів безготівковим зарахуванням через Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТГІД» на платіжну картку № [NUMBER] Відповідача, яку Відповідач вказав у Заявці при укладенні Кредитного договору що, в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ «МАКС КРЕДИТ» (а.с. 23-24,42-44). Отже, первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі. 17.02.2025 між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та Позивачем укладено Договір факторингу № 17022025-МК/ЮнітКапітал (далі - Договір Факторингу ), відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором (а.с. 31-39). Відповідно до Реєстру Боржників №Б/Н від 17.02.2025 до Договору Факторингу та Акту приймання-передачі, до Позивача перейшло право вимоги до Відповідача на загальну суму 10414,80 грн. Даний факт підтверджується Актом прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 17022025-МК/ЮнітКапітал від 17.02.2025. До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за Кредитним договором № 00-9898540від 11.08.2024 року про надання кредиту належним чином не виконав. У встановлений договором строки тіло кредиту, проценти не сплатив, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за кредитним договором № 00-9898540від 11.08.2024 року, у відповідача наявна заборгованість у розмірі 17 888,00 грн, яка складається з: 7 475,00 грн - заборгованість по тілу кредиту; 7 163,00 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 3 250,00 грн - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи). (а.с. 41). На вимогу суду «Приватбанк» від 28.11.2025 року надав інформацію, що на ім`я [PERSON] в банку емітовано карту № [NUMBER] ІВАN [NUMBER] . Додатково направляємо виписку по рахунку № [NUMBER] за період 11.08.2024 -16.08.2024р, яка містить зарахування на суму 6500,00 гривень у додатку. Також зазначено що фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска Картки № [NUMBER] є [NUMBER] (а.с. 76-79). Мотиви з яких виходить суд та застовані норми права: Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. За положенням статті 5 ЦПК, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Відповідно до положень ст. 12, 13 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 76 ЦПК передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст.77 ЦПК належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно з ст. 89 ЦПК суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із положень ст.525, ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі досліджених у справі доказів, суд робить висновок, що 11.08.2024 між [PERSON] та ТОВ «Макс Кредит» виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням кредитного договору №00-9898540. Позичальник, будучи вільним в укладенні кредитного договору, виборі контрагента і визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами та інших платежів, підписав електронним одноразовим ідентифікатором кредитний договір, чим погодив його умови. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. [PERSON] отримала кредитні кошти і у неї виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Згідно із ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Частиною 1 ст. 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Таким чином, аналіз матеріалів справи та викладене свідчить про наявність доказів на підтвердження того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце, документи, надані позивачем, містять відомості про те, що право вимоги за кредитом відповідача увійшло до пакету передачі активів на користь позивача. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідач взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договорами не виконав, у передбачений в договорах строк кошти (суми позики) не повернув, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за основним зобов`язанням, зокрема тілом кредиту. У поданій позовній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором № 00-9898540 тіло кредиту у сумі 7 475,00 грн. Однак аналіз наявних у справі документів, зокрема умов кредитного договору, виписки про рух коштів та інформації про фактичне перерахування кредитних коштів, свідчить, що відповідач отримав від кредитодавця лише 6 500,00 грн, тобто саме ця сума є реально наданими кредитними коштами та підлягає поверненню. Сума в розмірі 975,00 грн, яку позивач включив до тіла кредиту, відповідно до законодавства та правової природи платежу, є комісією, а не частиною основної суми кредиту. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», комісія у споживчому кредитуванні пов`язана із супутніми чи додатковими послугами і відноситься до загальних витрат за споживчим кредитом, отже не може бути включена до суми основного боргу, оскільки не є кредитними коштами, фактично переданими позичальнику. Включення комісії в розмірі 975,00 грн до тіла кредиту є необґрунтованим, та суперечить діючому законодавству. Позивачем не заявлені позовні вимоги про стягнення комісії, отже суд не має правових підстав виходити за межі заявленого предмета позову. Жодних доказів повернення грошових коштів у повному обсязі за кредитним договором за тілом кредиту, відповідач суду не надав. Таким чином, суд вважає підтвердженою за договором № 00-9898540 заборгованість відповідача за тілом кредиту в сумі 6500.00 грн. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за кредитними договорами, суд зазначає таке. Згідно із положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч. 1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Таким чином, позивач відповідно до ст.1048 ЦК України має право стягнути заборгованість по нарахованих та несплачених процентах за користування кредитними коштами у межах погодженого сторонами строку кредитування. Позивач, пред`являючи позов, крім заборгованості за основною сумою боргу, просив стягнути з відповідача відсотки за користування кредитом, які, відповідно до розрахунку заборгованості, нараховані в межами строку дії кредитного договору. За договором кредитної лінії № 00-9898540 від 11.08.2024 року позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за відсотками в розмірі 7163,00 грн за період з 11.08.2024 по 25.10.2024, що підтверджує розрахунками заборгованості. (а.с. 41). Відповідно до п. 1.5.1 Договору стандартна процента ставка складає 1,45% (один цілих 45 сотих) від Суми кредиту за кожний день користування Кредитом, застосовується у межах Строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього Договору (за виключенням строку кредитування, коли Позичальник має право на використання Зниженої процентної ставки). Відповідно до п 1.5.4 Договору у разі невиконання Позичальником умови Програми лояльності щодо отримання знижки, тобто несплати Позичальником нарахованих процентів не пізніше наступного дня за першою Періодичною датою оплати процентів, визначеною п.1.4. цього Договору, розрахованих за Зниженою процентною ставкою, Позичальник з дати видачі Кредиту сплачує проценти за Стандартною процентною ставкою, встановленою п.1.5.1. цього Договору. Разом з тим, позивачем не враховані наступні положення законодавства: Підпунктом 6 пункту 5 Закону України № 3498-IX від 22.11.2023 «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» (далі - Закон № 3498-IX) стаття 8 Закону України «Про споживче кредитування» була доповнена частиною п`ятою, згідно з максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Закон України № 3498-XI набрав чинності 24 грудня 2023 року. Пунктом 17 Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів 2,5 %; протягом наступних 120 днів 1,5 %. Отже, за договорами споживчого кредиту максимальний розмір денної процентної ставки законодавчо обмежений і не може перевищувати: у період з 24.12.2023 по 21.04.2024 - 2,5 %, з 22.04.2024 по 19.08.2024 - 1,5 %, а з 20.08.2024 - 1 %. Зазначені обмеження встановлені з метою недопущення нарахування кредитодавцями надмірних фінансових зобов`язань та забезпечення балансу інтересів кредитора і споживача фінансових послуг. За підрахунками суду, сума заборгованості за відсотками (1,45%) в період з 11.08.2024 до 20.08.2024 року становить 942,5 гривень (6500х1,45%х10). Сума заборгованості за відсотками (1,0%) в період з 21.08.2024 до 25.10.2024 року становить 4 290 гривень (6500х1,0%х66). Отже, за підрахунками суду проценти за період з 11.08.2024 до 25.10.2024 становлять гривень 5 232,50 грн. Таким чином, з відповідача підлягають стягненню проценти за період з 11.08.2024 до 25.10.2024 в розмірі 5 232,50 гривень Відповідачем не доведена сплата процентів за договором в повному обсязі. За таких обставин, суд дійшов висновку, що за кредитним договором сума нарахованих процентів 5 232,50 грн підлягає стягненню. Вимоги про стягнення штрафних санкцій не заявлені. Висновки суду. Дослідивши матеріали справи, всебічно проаналізувавши обставини в їх сукупності, дав оцінку зібраним у справі доказам, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному, об`єктивному та всебічному з`ясування обставин справи, суд вважає необхідним частково задовольнити позовні вимоги позивача та стягнути з відповідача на користь ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ»заборгованість за кредитним договором. За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача підлягає заборгованість за кредитним договором № 00-9898540 від 11.08.2024 в розмірі 11 732,5 грн, з яких: 6500.00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 5 232,5 грн - сума заборгованості за процентами. В задоволенні решти вимог позову слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. Щодо вимог про стягнення судових витрат у справі суд дійшов наступного висновку. Згідно із ч.1 ст.133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч.3 ст.133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом ст.137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивачем при подачі позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 2422,00 грн. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню витрати на сплату судового збору в сумі 1 941,57 грн (2422,40 х 11732,50/14638). Відповідачем заявлені витрати на правову допомогу в сумі 7000.00 грн. Згідно з приписами ч.ч. 1-6 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що у матеріалах справи містяться копія договору про надання професійної правничої допомоги, протокол погодження вартості послуг (а.с. 45-51 ). Проаналізувавши наведений у заяві про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу детальний опис наданих позивачу адвокатом послуг, а також подані ним документи, суд вважає, що відображена у цих доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом позивача роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності, співмірності та часу витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт. Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, суд має врахувати розумність заявленого розміру, а також пересвідчитись, що витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений на їх надання час відповідають критерію реальності витрат. Судом встановлено, що у цьому провадженні судові засідання не відбулися, так як суд розглядав позов в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи і без проведення судового засідання. Спір, який виник між сторонами у справі відноситься до категорії спорів, які виникають у зв`язку із стягненням заборгованості за порушення грошового зобов`язання; складання позовної заяви не потребувало значних зусиль, оскільки позовна заява має 9 аркушів та в своїй більшості містить посилання на норми закону, з урахуванням обставин справи, матеріали справи не містять великої кількості документів на дослідження, збирання б яких адвокат витратив значний час. Даний спір для кваліфікованого юриста є незначної складності, у спорах такого характеру судова практика є сталою, великої кількості законів та підзаконних актів, які підлягають застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. За таких обставин, з огляду на співмірність та розумність розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про часткове задоволення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн. Судом задоволено позовні вимоги на загальну суму 11732,50 грн, отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правову допомогу в розмірі 3 206,04 грн (4000 х11732,50/14638), що пропорційно задоволеним позовним вимогам У підсумку, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» витрати на сплату судового збору в сумі 1941,57 грн та витрат на правову допомогу в розмірі 3206,04 грн, а всього 4 847,61 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial