Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» 7 жовтня 2025 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 5 квітня 2021 року [PERSON] в особистому кабінеті на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» було подано заявку на отримання кредиту № 101375878. З допомогою відтворення одноразового ідентифікатора Іщенко Н.М. підтвердила прийняття умов кредитного договору № 101375878 від 5 квітня 2021 року, таким чином уклавши Договір про споживчий кредит № 101375878 від 5 квітня 2021 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН». На підставі платіжного доручення [PERSON] було перераховано кредитні кошти на картковий рахунок у сумі 5 000 грн. Однак відповідачка умови кредитування належним чином не виконала та допустила заборгованість у розмірі 23 000 грн. 8 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 04Т, за умовами якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором № 101375878 від 5 квітня 2021 року. Відповідно до Витягу з Додатку до Договору факторингу № 04Т від 8 липня 2021 року позивач набув права грошової вимоги до відповідачки за договором про споживчий кредит № 101375878 від 5 квітня 2021 року в сумі 23 000 грн, з яких: 5 000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 18 000 грн - заборгованість за відсотками. Таким чином, відповідачка [PERSON] належним чином умови договору про споживчий кредит не виконала та має непогашену заборгованість перед позивачем Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» в сумі 23 000 грн. Просить позов задовольнити, стягнути з відповідачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за договором споживчого кредиту № 101375878 від 5 квітня 2021 року в сумі 23 000 та судові витрати по справі, які складаються із судового збору. Ухвалою судді від 9 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не прибула, однак спрямувала до суду клопотання, у якому позовні вимоги підтримала, справу просила розглянути без її участі, не заперечувала проти ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідачка в судове засідання не прибула, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подавала, у зв`язку з чим суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до частини восьмої статті 178 та статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною другою статті 247 Цивільного процесуального кодексу України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 5 квітня 2021 року [PERSON] особистому кабінеті на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» подала заявку на отримання кредиту №101375878. За допомогою відтворення одноразового ідентифікатора Іщенко Н.М. підтвердила прийняття умов кредитного договору № 101375878 від 5 квітня 2021 року, уклавши таким чином Договір про споживчий кредит № 101375878 від 5 квітня 2021 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН». На підставі платіжного доручення № 26505719 від 5 квітня 2021 року [PERSON] платником ТОВ «МІЛОАН» на картковий рахунок було перераховано кредитні кошти у сумі 5 000 грн. Умовами кредитування передбачено, що Договір про споживчий кредит укладено строком на 15 днів. 8 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 04Т, за умовами якого до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги до відповідачки [PERSON] за договором про споживчий кредит № 101375878 від 5 квітня 2021 року. Відповідно до Витягу з Додатку до Договору факторингу № 04Т від 8 липня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло права грошової вимоги, зокрема, до [PERSON] договором про споживчий кредит № 101375878 від 5 квітня 2021 року в сумі 23 000 грн, з яких: 5 000 грн - заборгованість за тілом кредиту; 18 000 грн - заборгованість за відсотками. Щодо порядку укладання договорів в електронній формі. Вказаний порядок регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію». Зокрема, статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що Договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Таким чином, суд вважає, що сторонами зазначеного вище договору про споживчий кредит № 101375878 від 5 квітня 2021 року було дотримано усіх вимог законодавства, тому договір вважається укладеним та підлягає виконанню обома сторонами. Щодо стягнення заборгованості за договорами факторингу. Згідно положень пункту 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 Цивільного кодексу України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до статті 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Всупереч умов договору відповідачка [PERSON] не виконала свої зобов`язання по поверненню кредитних коштів. Згідно статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 516 Цивільного кодексу України - заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до змісту статтей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Як передбачено статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.Отже, позичальник зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідачка порушила умови договору та належним чином не сплачувала кредит, у результаті чого виник борг на загальну суму 23 000 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості та не спростовано відповідачка. З огляду на викладене, беручи до уваги те, що відповідачка [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені договором про споживчий кредит не виконала, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІДЖИ ФІНАНС» обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд бере до уваги, що позов задоволено в повному обсязі, тому судові витрати покладаються на відповідачку в повному розмірі. З відповідачки на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати в розмірі 2 422 грн 40 коп.

Outcome: approved