Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою, у якій просить встановити факт що має юридичне значення, а саме, що [PERSON] [INFO] , являється сином [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що він являється спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] на підставі заповіту. Він є сином [PERSON] та [PERSON] . У свідоцтві про народження [NUMBER] його дата народження зазначена, як [INFO] , що не відповідає актовому запису. В реєстрі його дата народження зазначена як [INFO] , така ж дата зазначена в будинковій книзі на будинок в якому він проживає. Помилка в даті народження не дає можливості прийняти спадщину після смерті його батька, оскільки не може довести родинних відносин між ними. Дані обставини змусили звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Зазначає, що жодного спору про право не має. Заявник в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлений належним чином, однак він подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи, однак їхня неявка не перешкоджає розгляду справи. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, які не з`явилися в судове засідання, зважаючи на їх належне повідомлення про дату, час та місце судового засідання, подану заяву заявника. Суд вважає, що наданих доказів достатньо для ухвалення правильного та законного рішення у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку . Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік фактів, що мають юридичне значення та які встановлюються в судовому порядку, передбачений у частинах першій та другій статті 315 ЦПК України. Відповідно до п. 1, 6 частини першої статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі статтею 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. З точки зору закону, під спором про право в справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви. Процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість. Такий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 січня 2018 року (справа №640/10329/16). Враховуючи наведене, встановлені судом обставини, те, що відсутні відомості про спори з іншими особами, те, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа не впливає на виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви, а тому суд розглядає справи в порядку окремого провадження. Суд враховує, що прийняття рішення про встановлення юридичного факту необхідне заявнику для підтвердження того хто є його батьком, щоб мати можливість успадкувати його майно. Встановити іншим способом факт інакше як рішенням суду неможливо. При цьому суд звертає увагу, що документ не втрачений, а лише у такому є розбіжність з іншими документами, яку неможливо виправити. Судом встановлено, що заявник, [PERSON] , являєть спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] на підставі заповіту. Заявник являється сином [PERSON] та [PERSON] . У свідоцтві про народження [NUMBER] дата народження заявника зазначена, як [INFO] , що не відповідає актовому запису. В Реєстрі дата народження заявника зазначена як [INFO] , така ж дата зазначена в будинковій книзі. Помилка в даті народження заявника не дає можливості йому прийняти спадщину після смерті батька, оскільки він не може довести родинних відносин між ними. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З врахуванням комплексу вивчених судом обставин та підтверджених таких документами, можна прийти до висновку, що юридичний факт який просить встановити заявник, є обґрунтованим та підтвердженим дослідженими доказами. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення вимог заявника.

Outcome: approved