Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач звернувся із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому зазначив, що 19.10.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено договір кредитної лінії №853386593, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у вигляді кредитної лінії у розмірі 13900 грн. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, додаткову угоду №26 від 31.12.2020 за умовами яких ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» належне йому право вимоги до відповідача, у тому числі на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належить ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». В подальшому, 27.02.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №27/0225-01 за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило позивачу належне йому право вимоги до відповідача, у тому числі на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належить ТОВ «Таліон Плюс». Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, не здійснював платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка становить 64693,38 грн., що складається з: 13900 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 50793,38 грн. - заборгованість за відсотками. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22.09.2025 у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 12.11.2025 постановлено розглядати справу з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься заява представника позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Представник відповідача звертався до суду із додатковими поясненнями у яких зазначав, що позивачем не доведено факту укладення сторонами кредитного договору, сторонами не було погоджено розмір та умови надання і повернення грошових коштів, а також сплати процентів та відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язань, позивачем не надано належних коштів на підтвердження перерахунку таких коштів, а також на підтвердження переходу прав вимоги, а тому вимоги позивача є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Внаслідок чого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. За приписами ч. 1, ч. 2 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Як убачається з матеріалів справи, 19.10.2023 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем було укладено електронний договір кредитної лінії №853386593, шляхом заповнення заявки на отримання грошових коштів в кредит від 19.10.2023, відповідно до умов якого [PERSON] отримала кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 13900 грн., до 18.11.2028, з дисконтним періодом користування кредитом до 03.11.2023, з фіксованою відсотковою ставкою у розмірі 0,72% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (262,80% річних) за період від дати видачі кредиту до 03.11.2023, з фіксованою відсотковою ставкою у розмірі 2,05% в день (747,34% річних) у разі якщо буде продовжено дисконтний період, за період з наступного дня після 03.11.2023, з фіксованою відсотковою ставкою у розмірі 2,98% в день (1087,70% річних) після закінчення дисконтного періоду. Паспортом споживчого кредиту продукту «Смарт» обумовлено, що строк кредитування складає 1857 днів (дисконтний період 15 днів, з можливістю продовження), а для суми кредиту за першим траншем, за перші 15 днів дисконтного періоду загальні витрати за кредитом становлять 777,60 грн., а орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом складає 7977,60 грн. з реальною річною відсотковою ставкою 1112,83% річних. Встановлено, що основна сума кредиту повертається протягом 30 календарних днів після закінчення строку дії договору чи його дострокового припинення. Проценти за користування кредитом виплачуються у кінці дисконтного періоду, а у разі користування кредитом понад встановлений строк дисконтного періоду, кожного дня користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. договору кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 9200 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику. Згідно з п. 3.2. договору сторони погодили, що встановлений у п. 3.1. договору строк дисконтного періоду може бути продовжено позичальником, шляхом здійснення протягом дисконтного періоду та пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів, за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті чи в терміналах самообслуговування партнерів кредитодавця активовано функцію продовження строку дисконтного періоду. У пункті 4.1. договору вказано, що з метою укладення цього договору позичальник, ознайомившись з правилами, заповнив заявку, вказавши всі данні, визначені в заявці як обов`язкові. При подачі заявки позичальник вказав суму грошових коштів, яку він бажає отримати відразу після укладення договору (перший транш) та строк оплати обов`язкового платежу по процентам за користування кредитом. Протягом обраного строку застосовуються спеціальні умови користування кредитом - дисконтний період. Максимально доступна сума кредиту, яка доступна позичальнику і яку позичальник може отримати шляхом ініціювання другого та наступних траншів, вказана в п. 2.1. договору як сума кредитного ліміту, та визначається кредитодавцем в залежності від кредитного рейтингу позичальника. Відповідно до п. 5.1. договору кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця, на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором. Пунктом 5.3. договору встановлено, що позичальник несе відповідальність за правильність наданих кредитодавцю реквізитів для зарахування суми кредиту, та підтверджує, що за наданими реквізитами сума кредиту буде зарахована на його власний рахунок. Згідно з п. 6.1. договору позичальник в будь-який час, протягом дисконтного періоду дії договору, може збільшити суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання операції в особистому кабінеті, в тому числі при частковому погашенні кредиту. Відповідно до п. 6.3. договору загальна сума кредиту за договором складається з загальної суми траншів отриманих позичальником протягом строку дії договору. Пунктами 7.4.1.-7.4.2. договору встановлено, що протягом дисконтного періоду кредитування позичальник зобов`язаний сплатити кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня дисконтного періоду кредитування. У разі продовження позичальником дисконтного періоду кредитування, позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього договору. Після закінчення дисконтного періоду кредитування, позичальник зобов`язується сплачувати кредитодавцю проценти щоденно. Відповідно до п. 9.2.2.1. договору позичальник зобов`язався здійснювати повернення суми кредиту та сплату нарахованих процентів на поточний рахунок кредитодавця, що вказаний в реквізитах договору, у строки передбачені договором. Таким чином, ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» належно виконало умови договору, надавши [PERSON] кредитні кошти. Однак, [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе за договором зобов`язання, своєчасно не повернула кредит та не сплатила проценти за користування кредитом. 28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, додаткову угоду №26 від 31.12.2020 за умовами яких ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило ТОВ «Таліон Плюс» належне йому право вимоги до відповідача, у тому числі на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належить ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». В подальшому, 27.02.2025 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №27/0225-01 за умовами якого ТОВ «Таліон Плюс» відступило позивачу належне йому право вимоги до відповідача, у тому числі на суму заборгованості за основною сумою кредиту та нарахованими процентами, право на одержання яких належить ТОВ «Таліон Плюс». Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач після укладення кредитного договору свої зобов`язання за ним не виконувала належним чином, не здійснювала платежів в рахунок погашення суми кредиту та нарахованих процентів, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка відповідно до наданого розрахунку заборгованості становить 64693,38 грн., яка складається з: 13900 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 50793,38 грн. - заборгованість за відсотками. На момент розгляду справи відповідач не сплатив зазначену суму заборгованості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, виходячи із вищенаведеного суд прийшов до висновку про те, що кредитодавець виконав всі умови договору належним чином, а відповідач ухиляється від виконання взятих на себе договорами зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору. Отже, зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Додатково суд звертає увагу на те, що ні первісний кредитор ні позивач не є банківськими установами і у своїй діяльності, з метою надання коштів у борг користуються послугами третіх осіб, тому підстав стверджувати, що позивачем не надано первинних бухгалтерських документів на підтвердження виконання умов договорів немає. Слід відмітити, що відповідач не надав суду жодного доказу того, що на його ім`я, у відповідних банківських установах не відкрито рахунків і, на ці рахунки не надходили кошти, про які зазначає сторона позивача. З клопотанням про витребування доказів, учасники до суду не звертались. Відомостей про те, що відповідач не укладав зазначений вище договір, матеріали справи не містять, так само як і доказів того, що відповідач звертався до правоохоронних органів із заявами про вчинення злочину та використання його персональних даних. Інші наявні в матеріалах справи докази та твердження учасників, висновків суду не спростовують. Отже, беручи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позов є законним, таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved