Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

11.09.2025 від АТ "Кредобанк" через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № CL-311014 від 27.05.2021 у розмірі 166 424 грн 39 коп. На обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.05.2021 [PERSON] уклав з АТ "Кредобанк" кредитний договір № CL-311014. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`язався надати [PERSON] кредит, а останній зобов`язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту. Відповідно до умов кредитного договору [PERSON] прийняв на себе обов`язок повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки, передбачені цим договором та додатковими договорами. За умовами кредитного договору, у випадку прострочення погашення кредиту або іншого порушення графіку повернення кредиту та сплати відсотків позичальником, кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту. В свою чергу, [PERSON] зобов`язаний достроково погасити кредит та інші нарахування. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання [PERSON] кредиту. Водночас, [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 26.08.2025 заборгованість за кредитним договором складає 166 424 грн 39 коп., з яких: тiло кредиту 62 626 грн 01 коп.; відсотки - 103 798 грн 38 коп. Невиконання відповідачем умов кредитного договору стало підставою для пред`явлення в суді цього позову. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 02.10.2025 прийнято позовну заяві, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 03.11.2025. 03.11.2025 у зв`язку з першою неявкою відповідача підготовче засідання відкладене на 01.12.2025. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 01.12.2025 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13:00 годину 01.12.2025, та того ж дня судовий розгляд відкладено на 20.01.2026. 14.01.2026 представник позивача Рудницький Ю. І. надіслав клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. 20.01.2026 належним чином повідомленні учасники справи на судове засідання не з`явилися. Представник позивача Рудницький Ю. І. у заяві від 25.11.2025 просив проводити судовий розгляд за його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, будь-яких заяв по суті справи чи з процесуальних питань не подавав. Суд не має відомостей про причину повторної неявки відповідача, який повідомлявся про час і місце розгляду справи у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, і від якого не надійшли відзив чи заява про судовий розгляд за його відсутності, що дало підстави вирішити справу на підставі наявних у ній даних (постановити заочне рішення) у відповідністю з частиною 4 статті 223, частиною 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, проти чого не заперечував представник позивача і, що відповідає передбаченим статтею 2 ЦПК України завданням та основним засадам цивільного судочинства, в тому числі і щодо розумності строків розгляду справи судом. В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначає Верховний Суд, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору (Постанова КЦС ВС від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18). У цій справі суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого заочного рішення, не відкладаючи розгляду справи. Зважаючи на те, що всі належним чином повідомлені учасники справи в судове засідання не з`явилися, і це не перешкоджає розгляду справи по суті, судовий розгляд справи проведено за відсутності учасників справи на підставі наявних у суду матеріалів. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частиною 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. На підтвердження факту укладання кредитного договору позивачем надано копії кредитного договору № CL-311014 від 27.05.2021, паспорта споживчого кредиту, Графіку платежів за кредитним договором № CL-311014 від 27.05.2021 та розрахунку сукупності вартості кредиту, анкети-заяви № CL-311014 фізичної особи на отримання готівкового кредиту, паспорта громадянина України, меморіальних ордерів № 28647424, № 28647441 від 27.05.2021, за умовами яких [PERSON] отримав від АТ "Кредобанк" 70 000 грн 00 коп. на строк до 26.05.2026, з орієнтовною реальною процентною ставкою 71.18 % річних, орієнтовна вартість кредиту становить 209 434 грн 02 коп. Договір містить підпис [PERSON] в якості позичальника (а. с. 6-25, 50, 51). Повноваження позивача щодо надання послуг кредитування підтверджуються відомостями, що містяться у виписці з ЄДРПОУ, статуту товариства в редакції 2020 року (а. с. 52-57). Згідно розрахунку заборгованості за договором кредиту № CL-311014 від 27.05.2021, виписки по особовим рахункам [PERSON] , розмір заборгованості [PERSON] перед АТ "Кредобанк", станом на 26.08.2025 складає 166 424 грн 39 коп., з яких: 62 626 грн 01 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 103 798 грн 38 коп - заборгованість за відсотками (а. с. 31-49). Зазначений розрахунок містять відомості про порядок нарахування заборгованості, дату та суми нарахування процентів. 10.07.2025 АТ "Кредобанк" листом за № 10072025-П49-4918 направило відповідачу [PERSON] досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань (а. с. 26-30). Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Позивачем надано докази виникнення між сторонами правовідносин у зв`язку укладанням 27.05.2021 між АТ "Кредобанк" та [PERSON] кредитного договору № CL-311014, та наявності з боку відповідача невиконаних зобов`язань за цими договорами. Розмір невиконаних зобов`язань підтверджується даними розрахунку заборгованості за кредитним договором, який не спростовано відповідачем. Будь-яких заперечень проти позову чи доказів, які б спростовували наведений вище розрахунок, або зобов`язання по сплаті нарахованих сум, відповідачем не надано. За таких обставин, позовна заява АТ "Кредобанк" про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором № CL-311014 від 27.05.2021, станом на 26.08.2025, в розмірі 166 424 грн 39 коп., з яких: 62 626 грн 01 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 103 798 грн 38 коп - заборгованість за відсотками. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору (а. с. 5).

Outcome: approved