Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Директор ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Ткаченко М.М. звернулася до суду з позовною заявою шляхом направлення в електронній формі 13.05.2025, в якій просила суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» кредитну заборгованість у загальному розмірі 47 673 грн. 75 коп., а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 16 000 грн. 00 коп. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та [PERSON] було укладено декілька кредитних договорів, а саме 25.02.2021 за №2105645761888 та 28.02.2021 за №2105747908384 онлайн з використанням одноразового пароля, що прирівнюється до підписання договору у паперовому вигляді власноручним підписом, з попереднім оформленням позичальником на офіційному сайті ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» у мережі Інтернет заявки на отримання кредиту, сформованої у її власному онлайн-кабінеті на сайті товариства. За умовами договорів товариство перерахувало позичальникові кредитні кошти на вказаний нею картковий рахунок у розмірі 1 500 грн. 00 коп. (за кожним із договорів) на умовах строковості, платності, зворотності. Граничний строк кредитування (строк дії договору) - 1 рік. Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування («процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у такому розмірі: 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується за 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «а» договору; починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується за 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «б» договору; починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується за 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «в» договору; тип процентної ставки - фіксована. Свої зобов`язання за кредитним договором ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» виконало належним чином, перерахувавши на вказаний [PERSON] номер рахунку кредитні кошти в сумі 1 500 грн. 00 коп. за кредитним договором від 25.02.2021 за №2105645761888 та у сумі 1 500 грн. 00 коп. за кредитним договором від 28.02.2021 за №2105747908384. Однак, протягом обумовленого договорами строку позичальник не виконала належним чином кредитні зобов`язання в частині погашення заборгованості, чим допустила утворення заборгованості: -за кредитним договором №2105645761888 від 25.02.2021 у розмірі 23 709 грн. 30 коп., яка включає: заборгованість за сумою кредиту - 1 500 грн. 00 коп., прострочену заборгованість по процентам - 22 209 грн. 30 коп.; -за кредитним договором №2105747908384 від 28.02.2021 у розмірі 23 964 грн. 45 коп., яка включає: заборгованість за сумою кредиту - 1 500 грн. 00 коп., прострочену заборгованість по процентам - 22 464 грн. 45 коп. Загальний розмір заборгованості по поверненню коштів та сплаті процентів за вищевказаними договорами у [PERSON] склав 47 673 грн. 75 коп., яка включає: заборгованість за сумою кредиту - 3 000 грн. 00 коп., прострочену заборгованість по процентам - 44 673 грн. 75 коп. При цьому, 01.12.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір №1-12 відступлення права вимоги до позичальників, у тому числі за кредитними договорами від 25.02.2021 за №2105645761888 та від 28.02.2021 за №2105747908384, укладеними із [PERSON] , у загальному розмірі вимог 47 673 грн. 75 коп. У подальшому, 10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір №10-01/2023 відступлення права вимоги до позичальників, у тому числі за кредитними договорами від 25.02.2021 за №2105645761888 та від 28.02.2021 за №2105747908384, укладеними із [PERSON] , у загальному розмірі вимог 47 673 грн. 75 коп. Оскільки відповідач не здійснює платежів для погашення існуючої заборгованості, продовжує ухилятися від виконання своїх зобов`язань, чим порушує законні права та інтереси ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» як дійсного кредитора, позивач звернувся до суду. Ухвалою суду від 16.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження. Не погоджуючись з пред`явленими вимогами, представник відповідача [PERSON] - адвокат Маслова В.Л. подала відзив на позов шляхом направлення через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд». Свої заперечення по суті пред`явлених вимог представник відповідача мотивувала тим, що позовні вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відповідач визнає частково та не заперечує проти стягнення з неї на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованості за кредитним договором від 25.02.2021 за №2105645761888 у розмірі 1 980 грн. 00 коп. (з яких: заборгованість за тілом кредиту - 1 500 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 480 грн. 00 коп.) та за кредитним договором від 28.02.2021 за №2105747908384 у розмірі 1 890 грн. 00 коп. (з яких: заборгованість за тілом кредиту - 1 500 грн. 00 коп., заборгованість по процентам - 390 грн. 00 коп.). В іншій частині позовних вимог просила відмовити. Представник відповідача зауважила, що кредитні договори є строковими. Так, в анкеті-заяві до кредитного договору №2105645761888 від 25.02.2021 зазначено 2 строки кредитування - орієнтовний у 16 днів, та 365 днів із зазначенням повернення кредиту у розмірі 1 500 грн. 00 коп. та сплатою процентів у розмірі 480 грн. 00 коп. При цьому, в анкеті-заяві до кредитного договору №2105747908384 від 28.02.2021 також зазначено 2 строки кредитування - орієнтовний у 13 днів, та 365 днів із зазначенням повернення кредиту у розмірі 1 500 грн. 00 коп. та сплатою процентів у розмірі 390 грн. 00 коп. При цьому, графіки платежів протирічать змісту договору. Аналізуючи умови кожного з договорів щодо строку кредитування, порядку нарахування процентів, на переконання представника, можна дійти висновку про відсутність у договорах чітких і зрозумілих для споживача умов щодо строку кредитування. Будучи незгодною із наданими позивачем розрахунками заборгованості, представник зауважила, що саме по собі відступлення прав вимоги у заявленому розмірі від первісного кредитора ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» кінцево на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» ще не створює для відповідача обов`язку сплатити борг саме у такому розмірі, адже відповідач не позбавлена права висловлювати свої заперечення проти таких вимог. Також зазначила, що заборгованість по процентам нарахована поза межами строку кредитування, що суперечить положенням законодавства України, в той час як вимог за ст.625 ЦК України позивачем не заявлялось. Наводячи свій власний калькулятивний контррозрахунок процентів за користування кредитом за кожним з договорів, представник вважає доведеною заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 480 грн. 00 коп. за кредитним договором №2105645761888 від 25.02.2021 та в розмірі 390 грн. 00 коп. за кредитним договором №2105747908384 від 28.02.2021. Розмір заборгованості за тілом кредиту за кожним з договорів відповідачем не оспорювався. Щодо заявленого позивачем розміру витрат на правничу допомогу у сумі 16 000 грн. 00 коп., то представник відповідача вважала його завищеним, не співмірним зі складністю справи та обсягом наданих правничих послуг а тому заявила клопотання про їх зменшення до 5 000 грн. 00 коп. 07.07.2025 через модуль підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» представник позивача ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» Ткаченко М.М. подала відповідь на відзив. По суті наведених стороною відповідача заперечень представник позивача зазначила, що долучені до позовної заяви розрахунки заборгованості за кожним із кредитних договорів, укладених з [PERSON] є чіткими, розгорнутими, відображають нарахування за кожною зі складових, періоди таких нарахувань, які відповідають умовам кредитного договору, в той час як наведені представником відповідача власні контррозрахунки проведені невірно. При укладенні договору відповідач була ознайомлена з умовами кредитування, надала згоду саме на запропонованих їй умовах. Представник також акцентувала увагу, що проценти є платою за користування кредитом, а не штрафними санкціями, а відтак їх зменшення чинним законодавством України не передбачене. Що стосується витрат на правничу допомогу, то їх розмір є обґрунтованим, факт надання послуг документально підтвердженим, розмір гонорару визначений за погодженням між сторонами договору про надання правничої допомоги і жодним чином не впливає на права відповідача. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами письмово, без фіксації судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, зважаючи на те, що жоден з учасників не заявив про свою участь в судовому засіданні, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутності. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, врахувавши доводи позивача та заперечення відповідача, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та [PERSON] було укладено декілька договорів про надання фінансових послуг «Стандартний» (далі - кредитні договори), а саме 25.02.2021 за №2105645761888 та 28.02.2021 за №2105747908384 онлайн з використанням одноразового пароля, що прирівнюється до підписання договору у паперовому вигляді власноручним підписом, з попереднім оформленням позичальником на офіційному сайті ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» у мережі Інтернет заявки на отримання кредиту, сформованої у її власному онлайн-кабінеті на сайті товариства. Указані договори було укладено в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, створеному в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступному, зокрема, через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби, що передбачено розділом 6 договору. При укладенні договору було проведено ідентифікацію клієнта [PERSON] кредитором ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ», та акцепт договору позичальником прийнято шляхом підписання аналогом електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора буквено-цифрового вираження, відправленого на вказаний позичальником номер мобільного телефону [NUMBER] . За умовами п.1.1 договорів товариство зобов`язується надати позичальникові кредитні кошти без конкретної споживчої мети, у розмірі 1 500 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов договору, його додатків та правил. Відповідно до п.1.2 договорів, кредит надається на строк, зазначений в заяві-анкеті та графіку платежів, який є додатком до договору та є невід`ємною його частиною. Орієнтовний строк повернення кредиту за кредитним договором від 25.02.2021 за №2105645761888 - 16 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 16 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п.1.3 договору). Орієнтовний строк повернення кредиту за кредитним договором від 28.02.2021 за №2105747908384 - 13 днів з моменту отримання кредиту. У разі сплати всіх нарахованих на дату такої сплати процентів, орієнтовний строк повернення кредиту перераховується та становить 13 днів з моменту сплати всіх нарахованих процентів (п.1.3 договору). Граничний строк користування кредитом - строк дії кредитного договору сторони обумовили в 1 рік (п.1.9 договору). Відповідно до п.1.4 договорів, проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування («процентна ставка»), протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у такому розмірі: а) 2% за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується за 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «а» договору; в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується за 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «б» договору; г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується за 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «в» договору; д) тип процентної ставки - фіксована. Як слідує з графіку платежів до кредитного договору від 25.02.2021 за №2105645761888, розрахунок проведено з урахування узгодженого сторонами орієнтовного строку повернення кредиту - 16 днів, де розмір процентів складає 480 грн. 00 коп. (нараховані з 25.02.2021 до 12.03.2021), тіло кредиту - 1 500 грн. 00 коп. Долучений до позовної заяви графік платежів - додаток №2 до кредитного договору від 28.02.2021 за №2105747908384, суд вважає неналежним доказом, оскільки вказані в ньому істотні умови не стосуються цього кредитного договору: розрахунок проведено з урахування орієнтовного строку повернення кредиту - 15 днів із нарахуванням з 26.02.2021, в той час як умовами кредитного договору від 28.02.2021 за №2105747908384 такий строк складає 13 днів, а дата укладення договору - 28.02.2021. У день укладення кожного з договорів [PERSON] була ознайомлена з паспортом споживчого кредиту/інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма), який містить деталізовану інформацію про умови кредитування, загальну вартість кредиту. Укладення договору оформлено відповідачем у встановлений товариством спосіб шляхом заповнення всіх полів заявки на отримання позики на офіційному сайті позивача, після ознайомлення з умовами типового договору, ідентифікації відповідача та використання нею електронного підпису у вигляді одноразового ідентифікатора буквенно-цифрового значення. При укладенні договору позичальник здійснила у відповідній послідовності усі дії, які чітко свідчать про її свідомий вибір щодо укладення договору, свідченням чому є інформація щодо процедури (порядку), хронології дій щодо укладення електронного договору за 25.02.2021 та 28.02.2021. Статтею 626 ЦПК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст.ст.628, 629 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За приписами ч.2 ст.638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Положення ч.1 ст.205 ЦК України визначають, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами (ч.3). Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.03.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19. Згідно з ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, у якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк бо інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положення ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Так, відповідно до ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши зміст кредитних договорів від 25.02.2021 за №2105645761888 та від 28.02.2021 за №2105747908384, їх форму, суд дійшов висновку, що кредитні договори дійсно укладені сторонами правочину - ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та [PERSON] в електронній формі із застосуванням електронної комерції, відповідають вимогам ЦК України, Закону України «Про електронну комерцію». Доказів зворотного відповідач суду не надала, як і не спростувала факт укладення договору, частково визнавши при цьому заявлені вимоги, а саме, беззаперечно в частині вимог за заборгованістю по тілу кредиту за кожним із договорів. Договори містять повну інформацію щодо особи позичальника - [PERSON] , її персональні дані, номер мобільного телефону [NUMBER] , на який 25.02.2021 та 28.02.2021 було відправлено одноразовий ідентифікатор цифрово-буквенного вираження в якості аналога власноручного підпису позичальника. Ідентифікацію позичальника товариством було проведено належним чином. Отже, між сторонами було досягнуто згоди щодо всіх істотних умов кредитних договорів, оформлених в електронній формі з використанням електронного цифрового підпису. Після підписання кредитних договорів у сторін виникли взаємні права та обов`язки, зокрема, у ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» виникло зобов`язання щодо надання кредитних коштів, а у відповідача [PERSON] - зобов`язання з повернення кредитних коштів. Судовим розглядом встановлено, що свої зобов`язання за кредитним договором кредитор виконав належним чином, надавши позичальникові кредит в обумовленому розмірі - по 1 500 грн. 00 коп. за кожним із договорів шляхом перерахування коштів на банківську картку [PERSON] № [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується довідками платіжного провайдера ТОВ ФК «ВЕР ФОР ПЕЙ» від 10.12.2024. При цьому, у ході судового розгляду відповідач не оспорювала факт отримання нею кредитних коштів. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих коштів, якому відповідає право кредитора вимагати їх повернення. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. У відповідності до ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У відповідності до ст. 611 ЦК України за порушення зобов`язання наступають правові наслідки, передбачені ст.ст.624, 625 ЦК України, тобто, при порушенні зобов`язань боржник повинен сплатити кредитору борг, відсотки від суми боргу та неустойку у вигляді пені та штрафу, що передбачена умовами договору. Як визначено у ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а ст. 615 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускається. Натомість [PERSON] допустила порушення умов договорів, свої зобов`язання не виконала, в результаті чого станом на 30.11.2021 утворилась заборгованість: -за кредитним договором №2105645761888 від 25.02.2021 у розмірі 13 815 грн. 00 коп., яка включає: заборгованість за сумою кредиту - 1 500 грн. 00 коп., прострочену заборгованість по процентам - 12 315 грн. 00 коп.; -за кредитним договором №2105747908384 від 28.02.2021 у розмірі 13 725 грн. 00 коп., яка включає: заборгованість за сумою кредиту - 1 500 грн. 00 коп., прострочену заборгованість по процентам - 12 225 грн. 00 коп. Пунктом 2.1.1.7 договорів визначено, що товариство має право укласти договір відступлення прав вимоги за договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою бе0з додаткового погодження цього з позичальником. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Судовим розглядом встановлено, що 01.12.2021 між ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» та ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» було укладено договір факторингу №1-12, згідно з умовами якого ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» відступило ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними із [PERSON] , а саме, за кредитним договором №2105645761888 від 25.02.2021 у загальному розмірі вимог 13 815 грн. 00 коп. та за кредитним договором №2105747908384 від 28.02.2021 у загальному розмірі вимог 13 725 грн. 00 коп., свідченням чому є платіжне доручення, реєстр боржників, де вимоги до [PERSON] включені за порядковими номерами №№16784, 16785. Надалі, 10.01.2023 між ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» та ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» було укладено договір №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно з умовами якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними із [PERSON] , а саме, за кредитним договором №2105645761888 від 25.02.2021 у загальному розмірі вимог 23 709 грн. 30 коп. (що включає: заборгованість за сумою кредиту - 1 500 грн. 00 коп., прострочену заборгованість по процентам - 22 209 грн. 30 коп.) та за кредитним договором №2105747908384 від 28.02.2021 у загальному розмірі вимог 23 964 грн. 45 коп. (що включає: заборгованість за сумою кредиту - 1 500 грн. 00 коп., прострочену заборгованість по процентам - 22 464 грн. 45 коп.). Відповідно до приписів ст.ст.514 та 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи, що ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» як первісний кредитор свої зобов`язання за кредитними договорами перед [PERSON] виконало у повному обсязі, будь-яких доказів в спростування чого судом не встановлено, та з огляду на правомірність набуття прав вимоги ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» кінцево, суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність звернення до суду. За результатами розгляду справи встановлено, що [PERSON] належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитними договорами, до якої позивачем включено прострочену заборгованість за сумою кредиту та заборгованість по процентам. У постанові Верховного Суду від 02.10.2020 у справі №911/19/19 зауважено, що при вирішенні даної категорії справ суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується; у разі, якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми нарахувань, які підлягають стягненню, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання та максимального розміру стягуваних сум нарахувань. Зважаючи на незгоду відповідача із заявленим розміром заборгованості по процентам, наведенням представником відповідача власних контррозрахунків, при вирішенні спору суд вважає за необхідне провести власні розрахунки із самостійним визначенням сум нарахувань задля встановлення істини та вирішення спору. Досліджуючи наданий позивачем розрахунок заборгованості, наданий позивачем, судом встановлено, що відповідач не здійснювала платежів на погашення заборгованості за жодним із укладених договорів, а тому заборгованість за тілом кредиту залишалась незмінною. За цих підстав та зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог в цій частині, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог із стягненням з [PERSON] на користь ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1 500 грн. 00 коп. за кредитним договором №2105645761888 від 25.02.2021 та заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1 500 грн. 00 коп. за кредитним договором №2105747908384 від 28.02.2021. Крім того, аналізом розрахунку заборгованості станом на 30.11.2021, з урахуванням положень п.1.4 договорів, та проводячи власний калькулятивний розрахунок судом встановлено наступне: -за кредитним договором №2105645761888 від 25.02.2021 заборгованість по процентам була нарахована спочатку за ставкою 2% за кожен день користування кредитом в межах орієнтовного строку повернення кредиту - 16 днів, що складає по 30 грн./щодня (тобто за період з 25.02.2021 до 12.03.2021 включно, виходячи з розрахунку: 1500 * 2% / 100% *16 = 480 грн.); починаючи з 13.03.2021 (тобто з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту) процентна ставка збільшена на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «а» договору, тобто до 3,64% щодня, що складає по 54,60 грн. та нарахована за 14 днів відповідно до п.1.4 «б» договору (тобто за період з 13.03.2021 до 26.03.2021 включно, виходячи з розрахунку: 1500 * 3,64% / 100% *14 = 764,40 грн.); починаючи з 27.03.2021 (тобто з 15-го дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту) процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «б» договору, тобто до 5,02%/щодня, що складає по 75,30 грн. та нарахована за 15 днів відповідно до п.1.4 «в» договору (тобто за період з 27.03.2021 до 10.04.2021 включно, виходячи з розрахунку: 1500 * 5,02% / 100% * 15 = 1 129,50 грн.); починаючи з 11.04.2021 (тобто з 30-го дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту) процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «в» договору, тобто до 7,67%/щодня, що складає по 115,05 грн. та нарахована до 30.11.2021, тобто за 234 дні, виходячи з розрахунку: 1500 * 7,67% / 100% * 264 = 26 921,70 грн. Загальний розмір нарахованих процентів в межах періоду з 25.02.2021 до 30.11.2021 складає з розрахунку: 480 + 764,40 + 1129,50 + 26 921,70 = 29 295,60 грн. Загальний розмір заборгованості з урахуванням боргу за тілом кредиту складає 30 795 грн. 60 коп. (з розрахунку: 1 500 + 29 295,60). Однак, первісним кредитором було списано заборгованість по процентам в сумі 16 980 грн. 60 коп., в результаті чого заборгованість встановлено на рівні 13 815 грн. 00 коп., де заборгованість по процентам - 12 315 грн. 00 коп.; -за кредитним договором №2105747908384 від 28.02.2021 заборгованість по процентам була нарахована спочатку за ставкою 2% за кожен день користування кредитом в межах орієнтовного строку повернення кредиту - 13 днів, що складає по 30 грн./щодня (тобто за період з 28.02.2021 до 11.03.2021 включно, виходячи з розрахунку: 1500 * 2% / 100% *13 = 390 грн.); починаючи з 12.03.2021 (тобто з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту) процентна ставка збільшена на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «а» договору, тобто до 3,64% щодня, що складає по 54,60 грн. та нарахована за 14 днів відповідно до п.1.4 «б» договору (тобто за період з 12.03.2021 до 26.03.2021 включно, виходячи з розрахунку: 1500 * 3,64% / 100% *14 = 764,40 грн.); починаючи з 27.03.2021 (тобто з 15-го дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту) процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «б» договору, тобто до 5,02%/щодня, що складає по 75,30 грн. та нарахована за 15 днів відповідно до п.1.4 «в» договору (тобто за період з 27.03.2021 до 10.04.2021 включно, виходячи з розрахунку: 1500 * 5,02% / 100% * 15 = 1 129,50 грн.); починаючи з 11.04.2021 (тобто з 30-го дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту) процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4 «в» договору, тобто до 7,67%/щодня, що складає по 115,05 грн. та нарахована до 30.11.2021, тобто за 234 дні, виходячи з розрахунку: 1500 * 7,67% / 100% * 264 = 26 921,70 грн. Загальний розмір нарахованих процентів в межах періоду з 25.02.2021 до 30.11.2021 складає з розрахунку: 390 + 764,40 + 1129,50 + 26 921,70 = 29 205,60 грн. Загальний розмір заборгованості з урахуванням боргу за тілом кредиту складає 30 705 грн. 60 коп. (з розрахунку: 1 500 + 29 205,60). Однак, первісним кредитором було списано заборгованість по процентам в сумі 16 980 грн. 60 коп., в результаті чого заборгованість встановлено на рівні 13 725 грн. 00 коп., де заборгованість по процентам - 12 225 грн. 00 коп. Відступлення права вимоги від ТОВ «СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ» на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» за договором факторингу №1-12 від 01.12.2021 мало місце саме у вищевказаних сумах, а саме, за кредитним договором №2105645761888 від 25.02.2021 у загальному розмірі вимог 13 815 грн. 00 коп. та за кредитним договором №2105747908384 від 28.02.2021 у загальному розмірі вимог 13 725 грн. 00 коп. При вирішенні спору суд вважає за доцільне також зауважити, що граничний строк кредитування сторони визначили в 1 (один) рік відповідно до 1.9 договору, тобто до 25.02.2022 та 28.02.2022 відповідно, зважаючи на те, що позичальник [PERSON] свої кредитні зобов`язання за договорами протягом орієнтовного строку повернення кредиту не виконала. Оскільки відступлення прав вимоги за договором факторингу №1-12 від 01.12.2021 мало місце в межах строку дії договорів, то відповідно новий кредитор ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» вправі донараховувати проценти за користування кредитом за ставкою 7,67%/щодня відповідно до п.1.4 «г» в межах строку кредитування - до 25.02.2022 за кредитним договором №2105645761888 від 25.02.2021 та до 28.02.2022 за кредитним договором №2105747908384 від 28.02.2021, що складає 87 днів (з 01.12.2021 до 25.02.2022) та 90 днів (з 01.12.2021 до 28.02.2022) відповідно. Проводячи власний калькулятивний розрахунок, судом встановлено, що розмір донарахованих процентів за користування кредитом в межах строку кредитування не може перевищувати: за кредитним договором №2105645761888 від 25.02.2021 - 10 009 грн. 35 коп. (з розрахунку: 1 500 * 7,67% / 100 % *87); за кредитним договором №2105747908384 від 28.02.2021 - 10 354 грн. 50 коп. (з розрахунку: 1 500 * 7,67% / 100 % *90). Разом з тим, після 01.12.2021 ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» здійснило донарахування процентів, а 10.01.2023 здійснило відступлення прав вимог на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» за договором №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно з умовами якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права грошової вимоги за кредитними договорами, укладеними із [PERSON] , а саме, за кредитним договором №2105645761888 від 25.02.2021 у загальному розмірі вимог 23 709 грн. 30 коп. (що включає: заборгованість за сумою кредиту - 1 500 грн. 00 коп., прострочену заборгованість по процентам - 22 209 грн. 30 коп.) та за кредитним договором №2105747908384 від 28.02.2021 у загальному розмірі вимог 23 964 грн. 45 коп. (що включає: заборгованість за сумою кредиту - 1 500 грн. 00 коп., прострочену заборгованість по процентам - 22 464 грн. 45 коп.). На підставі власного калькулятивного розрахунку процентів, судом встановлено, що з урахуванням відсутності платежів з боку [PERSON] на погашення процентів та тіла кредиту, розміру відступлених на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» вимог за кредитними договорами, зокрема, процентів в сумі 12 315 грн. 00 коп. за кредитним договором №2105645761888 від 25.02.2021 та у сумі 12 225 грн. 00 коп. за кредитним договором №2105747908384 від 28.02.2021, розрахованих судом процентів, які можливо донарахувати кредитором в межах строку кредитування, заборгованість по процентам не може перевищувати: -за кредитним договором №2105645761888 від 25.02.2021 у сумі 22 324 грн. 35 коп., з розрахунку: 12 315,00 + 10 009,35; -за кредитним договором №2105747908384 від 28.02.2021 у сумі 22 579 грн. 50 коп., з розрахунку: 12 225,00 + 10 354,50. Зважаючи на те, що ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступив на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» заборгованість по процентам за користування кредитом за кредитним договором №2105645761888 від 25.02.2021 та за кредитним договором №2105747908384 від 28.02.2021 в розмірі, що не перевищує розрахований судом максимально допустимий в межах строку кредитування, суд дійшов висновку про доведеність заявлених позивачем вимог в частині заявленої заборгованості по процентам, які також підлягають задоволенню. За вказаних вище підстав, доводи та заперечення представника відповідача в частині незгоди із розміром заборгованості по процентам, нарахування процентів поза межами строку кредитування, суд вважає дистракторними в результаті невірного тлумачення положень кредитних договорів, а наведені ними контррозрахунки заборгованості неприйнятними як такі, що проведені всупереч умовам договорів. Оскільки жодного належного та допустимого доказу, який би стверджував про сплату відповідачем заявленої заборгованості матеріали справи не містять, враховуючи обґрунтованість та доведеність заявленого боргу, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. Вирішуючи питання розподілу судових витрат згідно зі ст.141 ЦПК України, суд виходить із задоволення заявлених вимог у повному обсязі, а тому понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (сплаченого із застосуванням коефіцієнту 0,8 за подання позову в електронній формі) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 2 422 грн. 40 коп. Щодо заявлених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 16 000 грн. 00 коп. та клопотання представника відповідача про їх зменшення, суд зазначає наступне. Згідно зі ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч.3 ст.133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення. Так, Верховний Суд у справах №905/1795/18 та №922/2685/19 неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: approved