Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

У липні 2025 року ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором у сумі 09 670.00 гривень. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 25.06.2024 року між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] укладено Договір № 8025925, яким встановлена сума кредиту (загальний розмір): 29 900.00 гривень, строк кредиту 360 днів. За користування кредитом нараховуються проценти відповідно до умов кредитного договору у вигляді стандартної процентної ставки, яка становить 1.5 % в день та застосовується у межах строку кредиту. Сторони цього договору, узгодили, що грошові кошти кредиту надаються Кредитодавцем у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок Позичальника. 27.01.2025 було укладено договір факторингу № 27.01/25-Ф відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі й за договором № 7899845 від 25.06.2024 року. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 7899845 від 25.06.2024 року, що підлягає стягненню відповідно до розрахунку заборгованості станом на дату передачі права вимоги 98 670.00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 29 900.00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 53 820.00 грн., заборгованість за пенею та/або штрафами - 14 950.00 грн. За таких обставин ТОВ «Факторинг Партнерс» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором № 7899845 від 25.06.2024 року. Ухвалою судді Зодлотоніського міськрайонного суду від 23.07.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження та судові виклики, які повернулись з відмітками «за закінченням терміну зберігання» та «адресат відсутній за вказаною адресою». Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б). У судове засідання представник ТОВ «Факторинг Партнерс» не з`явився. У позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника позивача. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що належним чином повідомлений відповідач у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав, суд вважає за можливе, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Судом встановлено, що 25.06.2024 ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] уклали договір № 8025925, відповідно до умов якого позичальнику видано кредит в сумі 29 900,00 грн. на 360 днів, стандартна процентна ставка 1,50% в день. Орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою складає 191 360.00 грн. Кредитодавець зі своєї сторони належним чином виконав зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти, в порядку передбаченому п. 2.1 договору, шляхом перерахуваннґя на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] . Як вбачається з інформації, наданої ТОВ «Пейтек» від 29.01.2025 за вих. № 20250129-2.1 ТОВ «Авентус Україна»25.06.2024 року перерахувало кошти в сумі 29 900.00 грн. на картку № [NUMBER] . Згідно з даними розрахунку заборгованості за договором № 8025925 від 25.06.2024 року відповідачем не було здійснено жодної проплати на погашення заборгованості.. 27.01.2025 було укладено договір № 27.01/25-Ф відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі й за договором № 8025925 від 25.06.2024 року. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 8025925 від 25.06.2024 року. Свої зобов`язання за договором відповідач не виконує, у зв`язку з чим виникла заборгованість за Договором № 7899845 від 25.06.2024 року, яка відповідно до розрахунку заборгованості станом на дату передачі права вимоги становить 98 670.00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) 29 900.00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 53 820.00 грн., заборгованість за пенею та/або штрафами - 14 950.00 грн. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У силу пункту 6 частини першої статті 3 Закону України від 3 вересня 2015року №675-VIII «Про електронну комерцію» (далі Закон №675-VIII) електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень частини першої статті 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання частини другої статті 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Водночас, відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Таким чином, суд вважає, що заборгованість за штрафом у сумі 14 950.00 гривень нарахована відповідно до кредитного договору № 8025925 від 25.06.2024 року у період дії в Україні воєнного стану, не підлягає стягненню. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» заборгованість за Договором № 8025925 від 25.06.2024 року в сумі 83 720 грн, з яких: 29 900.00 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту; 53 820.00 грн - сума прострочених платежів по процентах. Щодо витрат на правову допомогу суд зазначає про наступне. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Встановлено, що 02 липня 2024 року між ТОВ «Факторинг Партнерс» і Адвокатським об`єднанням «ЛігалАссістанс» був укладений договір №02-07/2024 про надання правової допомоги. За умовами якого Адвокатське об`єднання на підставі звернення Клієнта, яке оформлено у формі заявки на надання правової допомоги, приймає на себе зобов`язання з надання правової допомоги у формах: надання правої інформації, консультацій, роз`яснень з правових питань, правового супроводу захисту інтересів клієнта, а також складання заяв, скарг, заперечень, процесуальних та інших документів правового характеру. 01.05.2025 року між ТОВ «Факторинг Партнерс» та Адвокатським об`єднанням «ЛігалАссістанс» була оформлена Заявка на надання правової допомоги № 1250 по супроводу примусового стягнення заборгованості з [PERSON] , складення позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду. Згідно складеного Акту про надання юридичної допомоги №11 від 30.05.2025 року Адвокатським об`єднанням «ЛігалАссістанс» було надано ТОВ «Факторинг Партнерс» наступні правові послуги: надання усної консультації з вивченням документів на суму 4000.00 гривень (2 години витраченого часу, вартістю 2000.00 грн за год.), підготовка пропозицій 6000 грн. (3 години витраченого часу вартістю 2000.00 грн за год.), складання позовної заяви про стягнення боргу для подання до суду 15 000.00 гривень (5 години витраченого часу вартістю 3 000.00 грн. за одну годину), а всього на 25 000.00 гривень. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial