Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - АТ «Універсал Банк», позивач) звернулось до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 07.06.2019 у розмірі 9086,67 грн. В обґрунтування позову позивач вказав, що 07.06.2019 [PERSON] звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 07.06.2019, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № [NUMBER] в розмірі 70000,00 грн. Однак, [PERSON] не здійснює платежів в рахунок погашення використаної суми кредиту, чим порушує взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді від 15.04.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Представник позивача в судові засідання, в тому числі 13.01.2026, не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити. Щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідно до ч. 1 статті 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] в судові засідання, в тому числі 13.01.2026, не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, про поважність причин неприбуття в судове засідання не повідомив. А тому, відповідно до ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. Ухвалення та проголошення судового рішення відкладено до 16.00 год. 15.01.2026. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, здійснює розгляд справи без участі сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов слід частково задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.06.2019 Акціонерне товариство «Універсал Банк» та [PERSON] уклали кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, в якій останній просив відкрити поточний рахунок у гривні на ім`я [PERSON] та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов договору. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Підписавши Анкету-заяву [PERSON] підтвердив, що ознайомився та отримав примірник у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. Відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Погодився з тим, що про зміну доступного розміру дозволеного кредитного ліміту банку повідомляє відповідача шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток (п.3 Анкети-заяви). Окрім цього, у п.6 Анкети-Заяви зазначено про те, щовідповідач просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги (у тому числі його електронний/електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Він засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним їй відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з Договором. Також відповідач визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Відповідач підтвердив, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/електронного цифрового підпису. Згідно з п. 10 Анкети-заяви, відповідач надав право та доручив банку здійснювати договірне списання коштів з усіх рахунків, відкритих в АТ «Універсал Банк» без додаткових розпоряджень для погашення будь-яких грошових зобов`язань перед банком, що випливають з умов договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та банком. У [PERSON] є картка у АТ «Універсал Банк» № [NUMBER] , рахунок № [NUMBER] , тип картки Чорна картка, активна до 06/24. Указане підтверджується довідкою про наявність рахунку від 20.11.2024. Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» від 20.11.2024, розмір встановленого кредитного ліміту клієнта [PERSON] через мобільний застосунок за Договором про надання банківських послуг «Мonobank» від 07.06.2019 за карткою [NUMBER] станом на 20.11.2024 складає: 07.06.2019 2000, 14.06.2020 10000, 08.03.2021 45000, 06.08.2021 60000, 07.01.2022 70000, 25.02.2022 17319, 09.09.2022 8800. Згідно з випискою про рух коштів по картці [PERSON] № [NUMBER] , рахунок № [NUMBER] за період з 07.06.2019 по 20.11.2024 відповідач активно користувався кредитними коштами, зокрема неодноразово переказував грошові кошти, оплачував товари та послуги, поповнював кредитну картку готівкою, здійснював сплату відсотків за кредитом. Відповідно до наданого АТ «Універсал Банк» розрахунку, заборгованість [PERSON] за договором від 07.06.2019 станом на 20.11.2024 становить 9086,67 грн. (заборгованість за тілом кредиту). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до вимог статті 629 ЦК України, договір є обов`язковий для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. В силу вимог частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами частини першої статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частини перша та друга статті 207 ЦК України в редакції, чинній на момент укладення кредитного договору). Публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги (частини перша та друга статті 633 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина перша статті 634 ЦК України). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Пунктом 6.3 розділу 1 Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк» визначено, що підписані клієнтом та/або банком документи, що пов`язані з укладеними правочинам, зберігаються банком в електронному вигляді та надсилаються в Мобільному додатку клієнту, а також їх копії можуть бути надані банком на паперовому носії на запит клієнта. Під час одержання однією із сторін електронного документа формується підтвердження із зазначенням дати та часу такого одержання. Проте, в матеріалах справи відсутнє підтвердження підписання відповідачем, в розумінні статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», Умов і правил обслуговування в АТ «Універсал Банк», Паспорту споживчого кредиту «Чорна картка Monobank» та Тарифів. Тому, суд дійшов висновку, що відповідача не було ознайомлено саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом. Отже, відсутні докази домовленості сторін кредитного договору, зокрема, про розмір процентів за користування кредитними коштами, «трансформацію» процентів в тіло кредиту та списання їх з кредитного ліміту. Згідно із наданим банком розрахунком, а також випискою про рух коштів, заборгованість за тілом кредиту частково сформована за рахунок нарахування процентів та списання їх банком з кредитного ліміту. А саме списано процентів на суму 4995,43 грн = (422,90 + 264,39 + 141,42 + 219,23 + 204,43 + 380,26 + 511,79 + 584,24 + 470,98 + 244,91 + 120,60 + 126,48 + 240,90 + 256,68 + 264,74 + 263,10 +278,38). Отже, відповідно до розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів, судом встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами, здійснював погашення заборгованості, відтак зобов`язаний повернути тіло кредиту. Проте, так як анкета-заява не містить домовленості сторін про сплату процентів, суд вважає, що відсутні підстави для покладення на відповідача обов`язку по сплаті заборгованості за процентами за користування кредитними коштами, а тому списані банком з кредитного ліміту проценти (4995,43 грн) слід вилучити із нарахованої банком заборгованості за тілом кредиту (9086,67 грн). Таким чином, розмір неповернутого відповідачем тіла кредиту становить 4091,24 грн (9086,67 4995,43). Доводи позовної заяви про те, що відповідач підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг та погодився з тим, що ця анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та правилами надання банківських послуг, які були надані йому для ознайомлення не заслуговують на увагу, оскільки наявні в матеріалах справи Умови і правила надання банківських послуг відповідачем не підписані, в тому числі електронним цифровим підписом і не були надіслані відповідачу на його електронну адресу, тому, згідно з роз`ясненнями, що викладені в постанові Верховного Суду від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17, з огляду на їх мінливий характер, такі Умови та Правила не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін. Також, суд відхиляє доводи позивача щодо особливостей проекту монобанк - укладення договорів в електронній формі відповідно до розміщених на сайті банку Умов обслуговування рахунків фізичної особи та здійснення банківського обслуговування дистанційно без відділень, оскільки електронна форма договору не звільняє позивача від процесуального обов`язку доведення заявлених у позові підстав, відповідно до визначених у ст.ст. 76-81, 100 ЦПК України вимог щодо належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів, у тому числі електронних. Згідно з вимогами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що відповідачем порушені майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом часткового задоволення позову, а саме стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по кредитному договору (тілу кредиту) в розмірі 4091,24 грн. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє з наведених вище причин. Так як позов задоволений частково (на 45,02% (4091,24 / 9086,67 х 100%)), відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, з відповідача в користь позивача слід стягнути 1363,21 грн (3028,00 х 45,02%) судового збору.

Outcome: partial