Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

І. Стислий виклад позиції сторін. 1.1. Представник ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернувся у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 07.12.2021 між АТ «Банк Форвард» та [PERSON] було укладено Кредитний договір (оферту) №300013099, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито рахунок для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за Кредитним договором та надано кредит в сумі 50 200 грн. на строк 1493 дні, з 07.12.2021 по 07.01.2026, а відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом у термін, встановлений Договором. 25.07.2024 між АТ «Банк Форвард» та ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» було укладено Договір №GL1N426202/1 про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» отримало право грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №300013099. Позивач зазначає, посилаючись на вимоги чинного законодавства, що у зв`язку з порушенням відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань утворилася заборгованість у розмірі 56 542,01 грн., яку і просив стягнути з відповідача, а також судові витрати у справі. 1.2 Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не скористався. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі 2.1. 23.06.2025 ухвалено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. 2.2. Позивач просить розгляд справи проводити у його відсутності, про що подав відповідну заяву. Відповідач ухвалу про відкриття провадження отримав 24.09.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Заяв та клопотань не надав, відзиву не надіслав. 2.3. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. 3.1. Судом встановлено, що 07.12.2021 між АТ «Банк Форвард» та [PERSON] було укладено кредитний договір №300013099, відповідно до умов якого відповідачу було відкрито рахунок для надання, повернення та обліку кредитних коштів та заборгованості за Кредитним договором та надано кредит в сумі 50 200 грн. на строк 1493 дні, з 07.12.2021 по 07.01.2026, а відповідач зобов`язувався повернути кредит та сплачувати плату за користування кредитом відповідно до умов цього договору. На підтвердження факту укладення вказаного договору до позовної заяви долучено наступні доказами: заяву (оферту) №300013099 від 07.12.2021, анкету до заяви, паспорт споживчого кредиту. Усі зазначені документи підписані власноруч відповідачем, отже, [PERSON] ознайомився з умовами кредитування та погодився на умови кредитного договору (а.с.7 зворот-14). Сторонами також погоджено «Графік платежів», у якому визначено розмір та дату внесення позичальником платежів, та встановлена орієнтовна загальна вартість кредиту (а.с.12-13). Відповідно до виписки по особовим рахункам, відповідач користувався кредитними коштами та здійснювала часткове погашення кредиту (а.с.15 зворот-32). 3.2. Також, судом встановлено, що 25.07.2024 між АТ «Банк Форвард» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» було укладено Договір №GL1N426202/1про відступлення прав вимоги, відповідно до якого АТ «Банк Форвард» передає ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників (а.с.42 зворот-45). На виконання умов вказаного договору факторингу, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило АТ «Банк Форвард» грошові кошти в сумі 70 122 419,74 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 23.07.2024 №4170 (а.с.46). 3.3. Відповідно до Витягу реєстру боржників від 25.07.2024 до Договору факторингу, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за Договором №300013099 в сумі 56 452,01 грн., з яких 27 819,31 грн. - основний бог, 4,08 грн. - заборгованість за відсотками та заборгованість по комісії - 28 718,62 (а.с.45 зворот). Вказані суми також зазначені у розрахунку заборгованості, наданому позивачем, з якого вбачається, що після відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» не здійснювалося жодних нарахувань (а.с.15). 3.4. З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача була надіслана досудова вимога про заміну кредитодавця та про погашення кредитної заборгованості (а.с.46 зворот). IV. Норми права, які застосував суд. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто (ст.ст. 525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 1ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ст.. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядок, що встановлені договором. Згідно з ч. 2ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно ст. 536 ЦК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісіями суд застосовує наступні норми права. Відповідно до розділу № Заяви на укладення угоди, під час користування кредитом Банк надає позичальнику послуги з щомісячного обслуговування кредитної заборгованості, за надання яких встановлена плата, а саме плата за sms-сервіс у розмірі 50 грн. щомісячно та щомісячна комісія - 155,98 грн. Згідно ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. «Нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача» - ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до правових висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 16 листопада 2016 року, справа № 6-1746цс16, та в постанові від 4 червня 2018 року, справа № 758/8481/15-ц, з посиланням на пункт 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо). Послугою з надання споживчого кредиту є діяльність банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а встановлення кредитором будь-яких зборів, відсотків, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, є незаконним, а відповідні умови споживчого кредиту є нікчемними і не потребують визнання недійсними. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-2071цс16. Згідно позиції Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 06 вересня 2017 року, висловленої під час розгляду справи № 6-2071цс16, обслуговування кредиту не є послугою зі споживчого кредитування у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів». Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. V. Мотивована оцінка і висновки суду. 5.1 Суд робить висновок, 07.12.2021 виникли договірні відносини між первісним кредитором, правонаступником якого є позивач, та відповідачем у зв`язку з укладенням Договору №300013099. [PERSON] , будучи вільним в укладенні вказаного кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписав кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. [PERSON] отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» є правонаступником первісного кредитора, що свідчить про належні правові підстави для переходу права вимоги до [PERSON] і товариство вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку товариству не повернуті, тому суд задовольняє позовні вимоги в частині стягнення тіла кредиту у розмірі 27 819,31 грн. та відсотків у розмірі 4,08 грн. 5.2 Щодо стягнення з відповідача комісії за обслуговування кредиту у розмірі 28 718,62 грн. згідно кредитного договору №300013099, суд враховує чинну судову практику і положення законодавства про захист прав споживачів, про що детально вказано в розділі IV: включення позивачем до розрахунку заборгованості комісії за послуги, що супроводжують кредит, є неправомірним, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. 5.3 В підсумку суд задовольняє позовні вимоги частково. 5.4 Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то і розмір судових витрат в цій справі зі сплати судового збору та на правову допомогу суд стягує з відповідача на користь позивача пропорційно згідно ст. 131, 141 ЦПК України. Судом встановлено, що понесені ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 грн., підтверджуються матеріалами справи: Договором про надання правничої допомоги №0206 від 02.06.2025; Актом наданих послуг від 09.06.2025, Детальним описом наданих послуг від 09.06.2025 (а.с.49-50). Позовні вимоги задоволено судом на 49%, тому з відповідача підлягає стягненню пропорційні сума судового збору в розмірі 1186,98 грн. та витрат на правову допомогу в розмірі 3430,00 грн.

Outcome: partial