Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

10.04.2025 позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000,00 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтовано тим, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Богунського районного суду міста Житомира від 01.12.2020 у справі №295/12124/20 розірвано. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільна дитина, [PERSON] , проживає з матір`ю. Відповідач участі у матеріальному забезпеченні дитини не приймає. Батько дитини працездатний, має дохід, тому позивач вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання дитини. Заочним рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 28.07.2025 позовну заяву задоволено, стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000,00 грн щомісячно, починаючи з 10.04.2025 та до повноліття дитини;стягнуто із [PERSON] в дохід державного бюджету судовий збір в розмірі 1211,20 грн. 13.08.2025 представник відповідача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення. Ухвалою суду від 04.11.2025 заяву про перегляд заочного рішення задоволено, скасовано заочне рішення від 28.07.2025; розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін. 17.11.2025 від представника відповідача [PERSON] - [PERSON] до суду надійшов відзив, у якому вказано, що відповідач з позовом не погоджується. Заперечення проти позову обґрунтовані тим, що відповідач має ряд захворювань, що підтверджується доданими до відзиву копіями медичної документації, продовжує на даний час лікування. Наявні у відповідача захворювання виключають можливість пересуватись без додаткових засобів - палиці для ходьби, що виключає його нормальну працездатність, влаштування на офіційну роботу з належною заробітною платою та можливості заробітку. Посилання позивача, без належних доказів, що відповідач має дохід, не відповідає дійсності, оскільки відповідач не працевлаштований, не має постійного стабільного доходу, час від часу, в залежності від стану здоров`я, для забезпечення своїх базових потреб та потреб своєї дитини з інвалідністю, займається неофіційно таксуванням на транспортному засобі, належному неофіційному роботодавцю. Вказаних грошових коштів вистачає виключно на продукти харчування. Будинок, у якому проживають відповідач разом із своєю дитиною з інвалідністю, є батьківською спадщиною відповідача. У своїй позовній заяві про стягнення аліментів позивач вказує, що у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , проте позивач не вказала, що старший син - [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю першої групи з дитинства, тобто є непрацездатним, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААВ № 593088 від 05.08.2021.Старший син - [PERSON] , [INFO] , який є особою з інвалідністю першої групи з дитинства, проживає разом із відповідачем, що підтверджується довідкою ПП «Управляюча компанія «Житлове експлуатаційне підприємство №1» від 04.08.2025, та повністю перебуває на його утриманні.Враховуючи, що відповідач має незадовільний стан здоров`я, немає постійного стабільного доходу, що прямо впливає на незадовільний матеріальний стан, має на утриманні сина, який проживає разом із батьком та який є особою з інвалідністю першої групи з дитинства, який повністю втратив працездатність і потребує постійного догляду, нагляду та допомоги відповідача, аліменти, які просить призначити позивач, у розмірі 5000 грн щомісячно, є занадто непомірними для відповідача. Відповідач розуміє, що має утримувати, крім спільного сина з інвалідністю, який залишився проживати з ним після розлучення, і малолітню дитину, яка залишилась проживати з матір`ю, проте вважає, враховуючи його стан здоров`я, матеріальний стан, та вже утримання їх спільного сина з інвалідністю, що розмір аліментів на малолітню дитину має бути справедливим, виходячи з об`єктивних обставин та можливостей платника аліментів. Просить позов задовольнити частково та стягнути аліменти у розмірі 1598,00 грн. Позивач та її представник у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, представник позивача [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи без їх участі, у якій вказала, що позивач позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином, представник відповідача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, у якій вказав, що просить позов задовольнити частково та стягнути аліменти у розмірі 1598,00 грн. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання, яким завершується розгляд справи, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового засідання, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Богунського районного суду м. Житомир у справі №295/12124/20 від 01.12.2020 розірвано (а.с. 17). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Відповідно до змісту довідки виконавчого комітету Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області №67 від 24.03.2025, згідно з актом опитування сусідів №18 від 24.03.2025, [PERSON] та її син [PERSON] , [INFO] , проживають, але не зареєстровані, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно з даними медичної документації, [PERSON] має захворювання серця та опорно-рухового апарату, потребує обстеження, нагляду лікарів та лікування. Згідно з довідками форми ОК-5 та ОК-7 [PERSON] , востаннє доходи відповідача відображені у 2021 році. Сторони також є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З довідки ПП «Управляюча компанія «Житлове експлуатаційне підприємство №1» від 04.08.2025 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю з дитинства першої «Б» групи з 16.07.2021 безтерміново, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 593088 від 05.08.2021. У відповідності до ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Як встановлено ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН "Про права дитини" 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частина 1 статті 184 Сімейного кодексу України визначає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач є батьком дитини та нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати його до досягнення повноліття. Домовленість між батьками щодо виконання даного обов`язку відсутня. За своїм змістом аліменти - це грошові кошти на утримання дитини, які необхідні для забезпечення належного рівня її розвитку, виховання, забезпечення одягом, продуктами харчування тощо. Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів, проте просить аліменти стягувати у розмірі 1598,00 грн, та посилається на те, що він має незадовільний стан здоров`я та потребує лікування, не має постійного заробітку, а також що на утриманні відповідача перебуває повнолітній син сторін, який є особою з інвалідністю з дитинства першої групи. Суд зазначає, що надані відповідачем докази щодо стану його здоров`я не спростовують факту працездатності [PERSON] в розумінні приписів чинного законодавства, оскільки доказів щодо встановлення у визначеному законодавством порядку втрати працездатності відповідачем та присвоєння йому відповідної групи інвалідності, матеріали справи не містять. При цьому суд зауважує, що незадовільний стан здоров`я батьків не є обставиною, яка нівелює право малолітньої дитини на належне утримання. Відповідач вказує, що просить стягнути з нього аліментів на утримання малолітньої дитини у сумі 1598,00 грн, проте відповідач не обґрунтував, чому він вважає достатнім стягнення аліментів у зазначеному розмірі, що аліменти на утримання сина [PERSON] у такому розмірі є достатніми та обґрунтованими. Разом з тим, суд бере до уваги встановлені під час розгляду справи після скасування заочного рішення обставини щодо проживання з відповідачем повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який є особою з інвалідністю з дитинства першої «Б» групи. При визначенні розміру аліментів суд керується положеннями ст. 182 СК України, бере до уваги, що малолітній син сторін проживає разом з матір`ю, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, при цьому судом враховується, що на утриманні відповідача перебуває повнолітній син сторін, який є особою з інвалідністю з дитинства першої «Б» групи, враховуючи розмір витрат, необхідних для забезпечення дітей повноцінним харчуванням, сезонним одягом, приладдям для розвитку, речами особистої гігієни, тощо, суд, присуджує аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на утримання малолітньої дитини, у розмірі 2500,00 грн, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду та до повноліття дитини. Згідно з частиною першою статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, на підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Outcome: partial