Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 683048637 від 08 серпня 2023 року у розмірі 49370,82 грн, судовий збір в розмірі 2422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 7000 грн. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що 08 серпня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 683048637 на суму 10100 грн. Первісний кредитор виконав свій обов`язок та перерахував відповідачу, шляхом ініціювання через банк провайдер, грошові кошти у розмірі 10100 грн 08 серпня 2023 року на банківську карту № [NUMBER] відповідача, яку відповідач вказав у заявці при укладенні кредитного договору. 28 листопада 2018 року між первісним кредитором та ТОВ «Таліон плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01. Первісний кредитор та ТОВ "Таліон плюс" на виконаня договору факторингу підписали реєстр прав вимоги № 253 від 10 жовтня 2023 року, за яким від первісного кредитора до ТОВ "Таліон плюс" відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги. 31 липня 2024 року між ТОВ "Таліон плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" укладено договір факторингу № 31/0724-01 та підписано реєстр прав вимоги № 1 від 31 липня 2024 року, за яким від ТОВ "Таліон плюс" до ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі, зазначеному у реєстрі прав вимоги. 08 липня 2025 року ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" та позивачем укладено договір факторингу № 08/07/25-Е, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором на загальну суму 49370,82 грн. ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та позивач не здійснювали жодних нарахувань за кредитним договором. Станом на дату подання позовної заяви на рахунки позивача не надходило жодного платежу на погашення заборгованості відповідача за кредитним договором. Відповідач не виконав свого обов`язку та не повертав наданий йому кредит в строки, передбачені кредитним договором. Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором на момент подання позовної заяви становить 49370,82 грн, яка складається з: 10100 грн - заборгованість по тілу кредиту; 39270,82 грн - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом. Ухвалою від 10 вересня 2025 року позовну заяву суд прийняв до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження у справі з проведенням судового засідання з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою від 10 вересня 2025 року та ухвалою від 26 листопада 2025 року суд задовольнив клопотання представника позивача про витребування доказів. У позовній заяві представник позивача Поляков О.В. просить здійснювати розгляд позовної заяви за відсутністю представника позивача. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав та пояснив, що до матеріалів справи долучкеі електронні докази у паперовій формі, зокрема кредитний договір № 683048637, договір кредитної лінії, паспорт споживчого кредиту. Однак, з вказаних доказів неможливо встановити особу, яка відписувала зазначені документи. Матеріали справи не містять доказів скерування індивідуального одноразового електронного ідентифікатора саме відповідачу, що свідчить про факт неукладеності договорів та, відповідно, безпідставності позовних вимог. Довідка про перерахування відповідачу кредиту не є належним доказом, який підтверджує здійснення фінансової операції щодо переказу грошових коштів. Номер банківської каркти, який повідомлений позичальником для перерахування коштів, в кредитному договорі не зазначено, а тому неможливо ідентифікувати належність банківської картки відповідачу. Проценти нараховані поза межами 30-денного строку кредитування. Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків. Суд встановив, 08 серпня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладений договір кредитної лінії № 683048637 (далі - кредитний договір), підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором ZIVQ-4959, що підтверджується довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога". Відповідно до п.2.1 кредитного договору, за цим договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 15200 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту Товариства з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога». Згідно з п.2.3 кредитного договору, кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором в сумі 10100 грн 08 серпня 2023 року (що є датою надання кредиту). Відповідно до п.3.1 кредитного договору, позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути сусу кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Для здійснення першої пролонгації дисконтного періодлу за цим договором позичальнику необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів дисконстного періоду проценти у розмірі 3454,20 грн (п.3.3 кредитного договору). Згідно з п.5.1 кредитного договору, кожен окремий транш за цим договором надається позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця на рахунок позичальника, використовуючи реквізити платіжної картки 5169-15XX-XXXX-7923, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 банківських днів з моменту укладення договору чи ініціювання отримання чергового траншу за договором. Переказ 08 серпня 2023 року ТОВ "Манівео швидка фінансова допомога" коштів в сумі 10100 грн на картку відповідача 5169-15XX-XXXX-7923 згідно договору № 683048637 від 08 серпня 2023 року підтверджується платіжним дорученням № 46d7d106-6aa4-4aaf-9b12-19c8bed8ca від 08 серпня 2023 року, довідкою ТОВ "Маніве ошвидка фінансова допомога" № 683048637/23052025/Э від 23 травня 2025 року, платіжною інструкцією № 826499394550.128 від 08 серпня 2023 року, наданою АТ "Акцент-Банк". 28 листопада 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Таліон плюс» укладений договір факторингу № 28/1118-01, за умовами якого ТОВ "Таліон плюс" набуло права вимоги до, серед інших, боржника [PERSON] за кредитним договором № 683048637 від 08 серпня 2023 року на загальну суму 23486,54 грн, що підтверджується договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, додатковою угодою № 19 від 28 листопада 2019 року, додатковою угодою № 26 від 31 грудня 2020 року, додатковою угодою № 27 від 31 грудня 2021 року, додатковою угодою № 31 від 31 грудня 2022 року, додатковою угодою № 32 від 31 грудня 2023 року, реєстром прав вимоги № 253 від 10 жовтня 2023 року, актом звірки взаємних розрахунків станом на 31 грудня 2023 року зі сплати суми фінансування за реєстром прав вимоги № 253 від 10 жовтня 2023 року за договором факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, протоколом узгодження предмету факторингової операції та обсягу переданих прав вимог згідно реєстру прав вимоги № 253 від 10 жовтня 2023 року. 31 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Таліон плюс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансовако мпанія "Онлайн фінанс" укладений договір факторингу № 31/0724-01, за умовами якого ТОВ "ФК "Онлайн фінанс" набуло права вимоги, зокрема до боржника [PERSON] за кредитним договором № 683048637 від 08 серпня 2023 року на загальну суму заборгованості 49370,82 грн, що підтверджується договором факторингу № 31/0724-01 від 31 липня 2024 року, реєстром прав вимоги № 1 від 31 липня 2024 року, платіжною інструкцією № 7075 від 05 серпня 2024 року про оплату за відступлення права вимоги згідно реєстру прав вимоги № 1 від 31 липня 2024 року. 08 липня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн фінанс" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" уклали договір факторингу № 08/07/25-Е, за умовами якого позивач набув право вимоги до, серед інших, боржника [PERSON] за кредитним договором № 683048367 від 08 серпня 2023 року на загальну суму заборгованості 49370,82 грн, що підтверджується договором факторингу № 08/07/25-Е від 08 липня 2025 року, реєстром боржників до договору факторингу № 08/07/25-Е від 08 липня 2025 року, актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 08/07/25-Е від 08 липня 2025 року, платіжними інструкціями № 297 від 17 липня 2025 року, № 316 від 12 серпня 2025 року, № 319 від 13 серпня 2025 року про оплату фінансування за відступлення права вимоги. За розрахунком позивача та згідно з випискою з особового рахунка за кредитним договором № 683048637 від 08 серпня 2023 року, заборгованість відповідача за спірним кредитним договором станом на 31 липня 2025 року становить 49370,82 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 10100 грн, заборгованості за процентами в сумі 39270,82 грн. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). За приписами ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогокодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За положеннями п.1 ч.1ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Наявні у справі докази підтверджують укладення між сторонами 08 серпня 2023 року кредитного договору № 683048637. Заявка для отримання грошових коштів в кредит від 08 серпня 2023 року містить всі ідентифікуючі дані щодо позичальника. Доказів того, що такі відомості про відповідача використані з метою отримання кредиту іншою особою, суду не надано. Фінансовий номер телефону [NUMBER] , вказаний позичальником у заяві на отримання грошових коштів в кредит, знаходиться в даних клієнта [PERSON] , на ім`я якого емітована картка № [NUMBER] , що підтверджується інформацією АТ "Акцент-Банк", наданою на виконання ухвали суду про витребування доказів. Рухом коштів по рахунку клієнта [PERSON] підтверджується також перерахування на картку відповідача коштів в сумі 10100 грн 08 серпня 2023 року. Платіжне доручення № 46d7d106-6aa4-4aaf-9b12-19c8bed8ca від 08 серпня 2023 року, довідка ТОВ "Маніве ошвидка фінансова допомога" № 683048637/23052025/Э від 23 травня 2025 року, платіжна інструкція № 826499394550.128 від 08 серпня 2023 року та рух коштів по картці містять інформацію щодо предмета доказування, одержані позивачем у порядку, встановленому законом, підтверджують обставини справи, а отже, є належними та допустимими доказами у справі, а тому доводи представника відповідача щодо відсутності доказів укладення договору, підписання його відповідачем, отримання коштів, видачі коштів кредиту суд до уваги не бере. Докази належного виконання відповідачем обов`язку щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами в порядку та на умовах, передбачених спірним договором, у справі відсутні. Щодо розміру процентів за користування кредитними коштами, які підлягають стягненню з відповідача, суд зазначає таке. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 та від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16 зазначено, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку, припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Наведене спонукає до висновку, що протягом дії договірних відносин розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором та протягом дії останнього сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, а після закінчення строку договору, у випадку наявності невиконаного грошового зобов`язання, у кредитора виникає право вимоги відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду в постанові від 05 квітня 2023 року у справі №910/4518/16, надання кредитору можливості одночасного стягнення як процентів за користування кредитом, так і процентів як міри відповідальності, може призводити до незацікавленості кредитора як у вчиненні активних дій щодо повернення боргу, так і у якнайшвидшому виконанні боржником зобов`язань за кредитним договором, оскільки після спливу строку кредитування грошове зобов`язання боржника перед кредитором зростає навіть швидше, ніж зростало протягом строку кредитування. Тобто фактично кредитор продовжує строк кредитування на власний розсуд на ще вигідніших для себе умовах, маючи при цьому можливість в будь-який момент вчинити дії, спрямовані на стягнення боргу з боржника. Отже, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за "користування кредитом"). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав). Висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, зробленому у постанові від 14 травня 2022 року у справі № 944/3046/20 (провадження № 61-19719св21), стверджується, що у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч.ч. 3, 4 ст. 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення "contra proferentem". "Contra proferentem" (лат. "verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem") - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" ("no individually negotiated"), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін". Тобто contra proferentem має застосовуватися у разі, якщо є два різні тлумачення умови (чи умов) договору, а не дві відмінні редакції певної умови (умов) договору, з врахуванням того, що: contra proferentem має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище. Оскільки саме вона допустила таку двозначність; contra proferentem спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань); contra proferentem застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою; у разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань. У постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 352/1950/15-ц (провадження № 61-2973св22) зазначено, що договір, як приватноправова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, має на меті забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення правочину - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину чи договору (двостороннього або багатостороннього правочину), з тексту якого неможливо встановити справжню волю сторони (сторін). Потреба в тлумаченні виникає в разі різного розуміння змісту правочину його сторонами, зокрема при невизначеності і незрозумілості буквального значення слів, понять і термінів. Згідно з частиною першою ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст.213 цього Кодексу. Згідно із ч.8 ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів", нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. У заявці на отримання грошових коштів в кредит від 08 серпня 2023 року сума кредиту зазначена 10100 грн, строк кредиту - 30 днів. У довідці щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційні системі Товариства з обмеженою відповідальністю "Манівео швидка фінансова допомога" сума кредиту вказана 10100 грн, строк кредитування - 30 днів, процентна ставка - 2,1 % в день. При цьому, довідка не містить відомостей про дату оплати на момент вчинення дій, спрямованих на продовження строку користування кредитом. За змістом кредитного договору № 683048637 від 08 серпня 2023 року, відповідач отримала кредит в сумі 10100 грн на строк 30 днів зі сплатою процентів за користування кредитом 3454,20 грн. З огляду на вказане, умови договору належить розтлумачити на користь споживача, якому пропонувалась можливість отримати кредит в сумі 10100 грн строком на 30 днів. Нарахування заборгованості за процентами поза 30-денним строком кредитування здійснювалося кредитором як міра відповідальності за порушення певних умов кредитного договору, а тому не підлягають врахуванню завуальовані, двозначні умов, які дозволили кредитодавцю нарахувати непропорційно значні суми грошових коштів за користування кредитом поза чітко вказаного, заявленого позичальником та попередньо узгодженого строку кредитування. Оскільки відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 13554,20 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 10100 грн та заборгованості за процентами в сумі 3454,20 грн, а отже, позов належить задовольнити частково. За правилами ч.1 ст.141 ЦПК України, з огляду на часткове задоволення позову, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 654,05 грн (пропорційно розміру задоволених позовних вимог). Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (ч.2 ст.133 ЦПК України). На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу до позовної заяви додано договір про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09 липня 2025 року, укладений між Адвокатським бюро "Тараненк ота партнери" та ТОВ "Фінансовако мпанія "Ейс", додаткову угоду № 25770738362 до договору про надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09 липня 2025 року, акт прийому-передачі наданих послуг до договору надання правничої допомоги № 09/07/25-01 від 09 липня 2025 року, складений 17 липня 2025 року, відповідно до якого загальна вартість послуг становить 7000 грн. Відповідно до ч.3 ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, серед іншого, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Враховуючи незначну складність справи, сталу судову практику щодо розгляду таких справ, обсяг наданих адвокатом послуг, ціну позову та

Outcome: partial