Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Представник позивача ТОВ «Коллект Центр» звернувся до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовна заява обґрунтована тим, що 26.01.2019 між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір № 95128530000, за умовами якого позивач отримав кредитні кошти в сумі 44373 грн. строком до 25.01.2021 включно, які зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 0,00001% річних. 25.09.2019 було укладено договір №147 відповідно до якого АТ «УкрСиббанк» відступило на користь ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №95128530000. 26.09.2019 було укладено договір №26-09/19/02 відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі й за договором № 95128530000. 03.10.2022 було укладено договір №03-10/2022 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №95128530000. Відповідач свої обов`язки за кредитним договором не виконав у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 48215,30 грн., яка складається з наступного: 42393 грн. за основним зобов`язанням, 4182,30 грн. за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги, 1640 грн. за комісіями. Посилаючись на викладені обставини, представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 95128530000 від 26.01.2019 в сумі 48215,30 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 07.10.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати без участі представника, проти винесення заочного рішення суду не заперечував, про що зазначив в прохальній частині позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надсилання судової повістки та ухвали про відкриття провадження у справі за місцем проживання. Як врегульовано ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таки х умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Письмових заперечень проти позову, заяв та клопотань до матеріалів справи не надано, про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, заяв по суті справи не подав. Тому у відповідності до ч.4 ст.223 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, дотримання вимог ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, а саме ухвалює згідно з ч.1 ст. 281 ЦПК України розглядати справу в заочному порядку. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 26.01.2019 на підставі анкети-заяви (а.с.43-44) між АТ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 95128530000, за умовами якого позивач отримав кредитні кошти в сумі 44373 грн. строком до 25.01.2021 включно, які зобов`язався повернути та сплатити відсотки за користування кредитом в розмірі 0,00001% річних (а.с.35-40). Відповідач був ознайомлений з паспортом Споживчого кредиту (а.с.41-42), отримав довідку про систему гарантування вкладів фізичних осіб (а.с.45). 25.09.2019 було укладено договір №147 відповідно до якого АТ «УкрСиббанк» відступило на користь ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №95128530000 (а.с.48-50,51,52-55). 26.09.2019 було укладено договір №26-09/19/02 відповідно до якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі й за договором № 95128530000 (а.с.56-57-64). 03.10.2022 було укладено договір №03-10/2022 відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №95128530000 (а.с.8-14). 04.02.2025 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено додаткову угоду, якою внесені зміни до реєстру боржників (а.с.15-17). Відповідач свої обов`язки за кредитним договором не виконав у зв`язку з чим виникла заборгованість в сумі 48215,30 грн., яка складається з наступного: 42393 грн. за основним зобов`язанням, 4182,30 грн. за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги, 1640 грн. за комісіями (а.с46-47). За приписами ч.ч. 1, 2ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво - чи багатосторонніми (договори). За змістом ч.ч. 1, 2ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Згідно з ч. 1ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ч.1ст. 1048 цього ж Кодексу позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Статтею 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Відповідно до положень статей 1077,1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Дослідженими судом доказами підтверджується, що відповідач [PERSON] уклав договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку № 95128530000 від 26.01.2019. У договорі про споживчий кредит сторони погодили, що строк кредитування складає до 25.01.2021 та узгодили сплату відсотків за користування кредитом протягом строку кредитування. Відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконав, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту в сумі 42 393 грн. та за відсотками за користування кредитом в сумі 4182,30 грн. Що стосується вимог щодо стягнення заборгованості за комісією за надання кредиту, суд зазначає наступне. Відповідно до наданого позивачем розрахунку, загальна сума нарахованої відповідачу комісії становить 1640 гривень. Розрахунково-касове обслуговування - це послуги, що надаються банком клієнту на підставі відповідного договору, у тому числі у вигляді електронного документа, укладеного між ними, які пов`язані із переказом коштів з рахунка (на рахунок) цього клієнта, видачею йому коштів у готівковій формі, а також здійсненням інших операцій, передбачених договором. Розрахунково-касове обслуговування є однією з базових операцій банків. Будь яка операція - і пасивна, і активна, і надання послуг - неминуче супроводжується здійсненням платежу, отже - розрахунковим чи касовим обслуговуванням відповідного клієнта. Причому виконання таких операцій виконуються за дорученням клієнтів, яких банки здійснюють платежі, чи касові операції. Банки на договірній основі здійснюють розрахунково-касове обслуговування своїх клієнтів і виконують їх розпорядження щодо перерахування коштів з рахунків, за що стягують плату з клієнтів у вигляді комісійної винагороди. Отже, касове обслуговування - це сукупність банківських операцій з прийняття готівкових коштів від клієнтів і зарахування їх на відповідні банківські рахунки та видачі з клієнтських рахунків через касу банку готівкових коштів згідно з розпорядженням клієнтів на цілі, передбачені чинним законодавством. Касові операції виконуються відповідно до інструкції з організації емісійно-касової роботи в установах банків України. Як вбачається з кредитного договору, а саме з Розділу 2, п.2.1, сторони узгодили супровідні послуги, а саме щодо послуг з розрахунково-касового обслуговування, вартість яких визначена Тарифами, опублікованими на офіційному сайті банку. Між тим, в матеріалах справи відсутні відомості щодо Тарифів, які діяли на момент укладення договору. Крім того, відповідно до ч.1,2 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не більше одного разу на місяць, а також у разі зміни істотних умов договору про споживчий кредит, включаючи випадки, коли така зміна відбувається внаслідок настання умов, визначених таким договором, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє споживачу інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства та договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. Відповідно до ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним. Велика Палата Верховного Суду у пункті 31.29 постанови від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) зазначила, що «комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». Згідно з матеріалами справи, відповідач погодився з умовами кредитування, у тому числі й щодо сплати комісії. Однак, умови угод, їх укладення та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими споживач вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до [PERSON] в частині стягнення прострочених комісій задоволенню не підлягають. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» підлягають задоволенню частково. Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд прийшов до наступного. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною третьої вказаної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження надання правової допомоги представником позивача суду надано договір про надання правової допомоги № 01-07/2024 від 01.07.2024, згідно з яким правова допомога ТОВ «Коллект Центр» надавалась Адвокатським об`єднанням «Лігал Асістенс», прайс-лист, заявка про отримання юридичної допомоги, Витяг з акту №13 про надання правової допомоги від 31.08.2025. Витягом з акту № 13 про надання правової допомоги, згідно з яким АО «Лігал Асістенс» надано правову допомогу на суму 16 000 грн. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість суми заявлених представником відповідача витрат на правову допомогу. Згідно ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовну заяву задоволено частково (на 97 %), тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 2349,73 гривень та витрати на правничу допомогу в сумі 16000гривень.

Outcome: partial