Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

12.01.2026 заявниця [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою мотивуючи її тим, що перебуває у шлюбі з [PERSON] . Починаючи з 2017 року, вона систематично зазнає від нього психологічного та фізичного насильства, яке проявляється у словесних образах, погрозах, приниженні, залякуванні та фізичних діях, особливо під час алкогольного сп`яніння чоловіка. Заявниця неодноразово зверталася до поліції, однак заходи не були ефективними, а чоловік продовжує вчиняти насильство, погрожувати та застосовувати фізичну силу. Раніше він уже притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП та отримував адміністративні стягнення.З огляду на систематичність насильства та високий ризик його повторення, заявниця звернулася до суду з клопотанням про видачу обмежувального припису терміном на 6 місяців, зокрема: заборона наближатись до місця проживання постраждалої на відстань менше 2 метрів; заборона особисто або через третіх осіб розшукувати, переслідувати чи контактувати з нею будь-яким способом, включно з телефонними та електронними засобами зв`язку. Заявниця [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що її чоловік постійно ображає її словами, принижує та застосовує фізичну силу. 29 грудня 2025 року він прийшов у стані алкогольного сп`яніння, штовхав її, кидав на ліжко, викручував руки та бив по голові. Заявниця не мала можливості викликати поліцію та висловила побоювання за своє життя. Вона просить встановити припис на 6 місяців, забороняючи чоловікові наближатись до неї та до будинку, де проживають вона та їх спільний син. Заявниця зазначила, що має намір розірвати шлюб і не бажає строку на примирення. Заінтересована особа [PERSON] підтвердив, що усвідомлює свої дії та визнає необхідність проходження лікування від алкогольної залежності. Він погодився тимчасово проживати у батьків та не заперечує проти встановлення припису на 6 місяців. Заявив, що після інциденту 29 грудня 2025 року контролюватиме свої дії, намагатиметься зберегти сім`ю та обмежити вживання алкоголю. Суду повідомлено, що подібні випадки траплялися періодично протягом останніх років; чоловік вже притягувався до адміністративної відповідальності, відбував штрафи, громадські роботи та адміністративний арешт. Проти задоволення заяви про встановлення обмежувального припису на 6 місяців не заперечував. Суд, розглянувши заяву заявниці, дослідивши матеріали справи, заслухавши покази заявниці та заінтересованої особи, оцінивши належність і достовірність доказів, сприяючи всебічному й повному з`ясуванню обставин справи, що має істотне значення для правильного вирішення спору, прийшов до наступного. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з п.3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21.09.1996 (а.с. 3). Згідно протоколу серії ВАБ № 366249 від 03.01.2026 (а.с. 8) [PERSON] вчинив відносно [PERSON] домашнє насильство. Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 20.09.2017 [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення виді 30 годин громадських робіт. Суттю правопорушення є вчинення домашнього насильства відносно [PERSON] .. Постанова набрала законної сили 02.10.2017. (а.с. 16). Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 22.08.2022 [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 173-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у застосуванням ч.2 ст. 36 КУпАП виді 10 діб адміністративного арешту. Суттю правопорушення є вчинення домашнього насильства відносно [PERSON] .. Постанова набрала законної сили 01.09.2022 (а.с. 17). Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 20.09.2017 [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП та призначено адміністративне стягнення виді 60 годин громадських робіт. Суттю правопорушення є вчинення домашнього насильства відносно [PERSON] .. Постанова набрала законної сили 31.10.2024 (а.с. 18). Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Свідком може бути кожна особа, якій відомі будь-які обставини, що стосуються справи. (ч. 1 ст. 69, ст. 76 ЦПК України). Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Як наголошує п. 3, 6, 7, 8, 14 ч. 1ст. 1 цього Закону домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону). В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 травня 2022 року у справі N 569/11507/21 (провадження N 61-3103св22) зроблено висновок, що "у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі N 756/3859/19 (провадження N 61-11564св19) зроблено висновок, що "враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях". Частиною 2 ст. 3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"на строк від одного до шести місяців. Верховний Суд сформував правову позицію, що видача обмежувального припису є обов`язковою в разі доказово обґрунтованого постійного використання у безпосередньому спілкуванні або переписці з колишнім чоловіком/дружиною та дітьми погроз, у тому числі фізичною розправою, вживанням щодо них ненормативної лексики, образ та приниження, які кваліфікуються як домашнє насильство у формі психологічного насильства (постанова ВС від 13.07.2020 року № 753/10840/19). Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення заінтересованою особою домашнього насильства щодо заявниці, а тому з метою захисту її прав та інтересів слід видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , встановивши обмеження про які просить заявниця. В той же час, суд встановлює максимальний строк дії обмежувального припису про який просить заявниця враховуючи визнання такого строку заінтересованою особою [PERSON] . В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved