Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

30 червня 2025 року представник позивача звернувся до суду в інтересах [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] , треті особи: Виконавчий комітет Світловодської міської ради Кіровоградської області в особі органу опіки та піклування, Служба у справах дітей Світловодської міської ради, про позбавлення відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] та стягнення з відповідача аліментів на користь позивача в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є батьком малолітнього [PERSON] , [INFO] . Матір`ю дитини є відповідач - [PERSON] . Сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували, однак проживали однією сім`єю у [ADDRESS] до грудня 2014 року. Після припинення спільного проживання відповідач разом із малолітнім [PERSON] переїхала до села Троїцьке Кам`янського району Дніпропетровської області. Після переїзду відповідача позивач постійно підтримував зв`язок із сином, регулярно відвідував його, спілкувався, брав участь у вихованні та матеріальному забезпеченні дитини. Такий порядок спілкування тривав до досягнення дитиною трирічного віку. З 2017 року відповідач належним чином не здійснює догляд за дитиною, у зв`язку з чим за її згодою малолітній [PERSON] переданий на постійне проживання позивачу. З того часу дитина постійно проживає разом із позивачем за адресою: [ADDRESS] . Після цього відповідач не спілкується з сином, не відвідує його, не бере участі у вихованні та матеріальному утриманні. Місце проживання дитини відповідачу відоме, будь-яких перешкод у спілкуванні з дитиною з боку позивача не чинилося. Позивач самостійно здійснює виховання та утримання малолітнього [PERSON] , вирішує всі питання щодо його побуту, навчання, лікування та матеріального забезпечення. Відповідач самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, а позбавлення її батьківських прав повністю відповідає інтересам дитини. Також, присть стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частина заробітку (доходу). (а.с. 2-4) Ухвалою суду від 18 липня 2025 року відкрито загальне позовне провадження по справі, призначено підготовче судове засідання на 04 серпня 2025 року. (а.с. 37-38) Підготовче судове засідання, призначене на 04 серпня 2025 року, відкладено за клопотанням представника позивача до 06 жовтня 2025 року. (а.с. 45) 18 вересня 2025 року [PERSON] подала до суду позовну заяву третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав. Підготовче судове засідання, призначене на 06 жовтня 2025 року, відкладено за клопотанням представника третьої особи Служби у справах дітей Світловодської міської ради до 03 листопада 2025 року. (а.с. 56) 30 жовтня 2025 року представником третьої особи Служби у справах дітей Світловодської міської ради подано до суду пояснення щодо позову, відповідно до яких виконавчий комітет Світловодської міської ради в особі органу опіки та піклування не має можливості надати письмовий висновок для вирішення спору по суті у зв`язку з неможливістю проведення бесіди з [PERSON] з метою з`ясування її особистої думки щодо позбавлення її батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] . Згідно з поясненнями [PERSON] неодноразово викликалась до служби для надання особистих посянень, але жодного разу не з`явилася. У зв`язку з чим, Службою у справах дітей бело підготовчлено та скеровано лист до Служби у справах дітей Лихівської селищної ради Кам`янського району Дніпропетровської області про обстеження місця проживання та проведення бесіди з матір`ю [PERSON] з метою з`ясування її особистою думки щодо позбавлення ї батьківських прав відносно малолітнього сина. З наданої відповіді встановлено, що працівниками Служби у справах дітей Лихівської селищної ради здійснено виїзди 11.08.2025, 14.08.2025, 18.08.2025 за адресою місця проживання [PERSON] , але обстежити житлово-побутові умови та провести бесіду з останньою не виявилось можливим, оскільки за вказаною адресою ніхто не відчинив, зв`язатися з [PERSON] не вдалося. З огляду на відсутність будь-яких документів стосовно [PERSON] , Служба у справах дітей Світловодської міської ради не може підготувати об`єктивний, всебічно обгрунтований висновок для вирішення спору по суті. (а.с. 63-64) 03 листопада 2025 року [PERSON] подала до суду заяву про відкликання позовної заяви до відкриття провадження. (а.с. 67) Ухвалою суду від 03 листопада 2025 року задоволено заяву [PERSON] про відкликання її позовної заяви до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, позовну заяву повернуто [PERSON] разом з доданими документами. (а.с. 74-75) Ухвалою суду від 03 листопада 2025 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [INFO] . (а.с. 78-81) Ухвалою суду від 01 грудня 2025 року закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до судового розгляду на 24 грудня 2025 року. (а.с. 89-90) У судовому засіданні 24 грудня 2025 року представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначив, що позивач самостійно виховує сина [PERSON] з 2017 року, після того, як забрав його від матері (відповідача), яка не забезпечувала його належними умовами проживання та вела аморальний спосіб життя. У 2023 році позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] , з якою проживав однією сім`єю з 2019 року та з якою на даний час виховують трьох дітей. Після 2017 року відповідач лише один раз відвідала [PERSON] у 2021 році на його день народження, після чого жодного разу навіть не телефонувала, хоча має номер мобільного телефона сина. У [PERSON] з дружиною позивача [PERSON] стосунки як у сина з матір`ю, вона піклується про нього, займається його вихованням та духовним розвитком на рівні з іншими дітьми. На даний час дружина позивача [PERSON] має бажання усиновити [PERSON] , у звя`зку з чим позивачем ініційовано даний спір. Враховуючи наявність вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав, просив задовольнити позовні вимоги щодо стягення аліментів на утримання дитини. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, про дату, час та місце судового засідання повідомлена у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим конвертом, повернутим до суду з відміткою "Адресат відсутній". (а.с. 105) У зв`язку з вищевикладеним, зі згоди представника позивача, відповідно до протокольної ухвали від 24 грудня 2025 року, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Представники третіх осіб у судове засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суду не повідомили, про дату, час та місце судового засідання повідомлені у встановленому законом порядку, що підтверджується довідками про доставку електронного документу. (а.с. 102, 104) У судовому засіданні заслуханий малолітній [PERSON] , [INFO] , який пояснив, що проживає разом із батьком, мамою [PERSON] , сестрою [PERSON] , братом [PERSON] та бабусею. [PERSON] матір не пам`ятає, телефонних дзвінків від неї не отримує та особистих зустрічей з нею не має. Він обізнаний з тим, що батько надавав матері [PERSON] номер телефону близько п`яти років тому, однак вона жодного разу не зателефонувала та ініціативи до спілкування з ним не виявляла. Батько та мама [PERSON] займаються з ним, виховують, забезпечують всім необхідним, допомогають з домашнім завданням та у вирішенні будь-яких питань. Він розуміє яка справа розглядається судом та не заперечує проти позбавлення батьківських прав рідну матір, оскільки мамою вважає дружину батька [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка являється дружиною позивача, суду засвідчила, що познайомилася з позивачем у 2018 році, після чого з 2019 року почали проживати разом. Від поперднього шлюбу має доньку [PERSON] , 2013 року народження, яка проживає з нею та позивачем. [PERSON] лише один раз приїжджала у 2021 році на день народження [PERSON] , перебувала у стані алкогольного сп`яніння, пробула близько 40 хвилин та після цього поїхала. Їй відомо, що позивач надав відповідачу номер мобільного телефону [PERSON] близько п`яти років назад, але жодного разу вона [PERSON] не зателефонувала. У 2023 році з позивачем зареєстрували шлюб, у якому народився син [PERSON] . Вони разом з чоловіком займаються вихованням та розвитком всіх дітей, яким створені належні умови проживання. З [PERSON] вона займається англійською мовою, до вивчення якої у нього є здібності. Зауважила, що сприймає [PERSON] як рідного сина та має намір його усиновити. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка являється сусідкою сім`ї позивача, суду засвідчила, що знає позивача з 2002 року. Відповідач вела аморальний спосіб життя, після чого разом із малолітнім [PERSON] залишила місце проживання. Згодом позивач забрав дитину до себе на проживання, коли [PERSON] було близько трьох років. З того часу позивач самостійно займався вихованням дитини до моменту знайомства з [PERSON] , з якою наразі проживає однією сім`єю. Стосунки в ім`ї Хожій доброзичливі, діти виховані та доглянуті. Протокольною ухвалою суду від 24 грудня 2025 року в судовому засіданні оголошено перерву до 12 січня 2026 року у зв?язку із плановим відключенням світла (ГПВ). (а.с. 99-100) 07 січня 2026 року представник позивача подав до суду клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. (а.с. 107) Суд, заслухавши представника позивача, думку дитини [PERSON] , свідків, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в м. Світловодську Кіровоградської області, батьками якого записані - [PERSON] та [PERSON] , що також підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00055735102 від 06 січня 2026 року. (а.с. 7, 108-109) Із довідки про склад сім`ї № 283-23/КВ-1 від 13 січня 2023 року, виданою Квартальним комітетом № 1, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , проживає разом із малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , з 2017 року. (а.с. 8) Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] в м. Кременчук Полтавської області, батьками якої записані - [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 10) Згідно із копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в м. Кременчук Полтавської області, батьками якого записані - [PERSON] та [PERSON] . (а.с. 11) Відповідно до посвідчення серії [NUMBER] , виданого 28 грудня 2023 року Управлінням соціального захисту населення Світловодської міської ради, [PERSON] та [PERSON] мають статус багатодітної родини, діти: [PERSON] , 2013 року народження, [PERSON] , 2014 року народження, [PERSON] , 2023 року народження. (а.с. 12) Довідкою № 497 про місце проживання від 15 травня 2024 року, виданою ОСББ "Тузовка", встановлено, що [PERSON] разом зі своєю сім`єю з 01 червня 2023 року проживає у квартирі [ADDRESS] . До складу сім`ї проживаючих входять: чоловік [PERSON] , [INFO] , дружина [PERSON] , [INFO] , дочка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . (а.с. 14) Згідно із довідкою № 45 від 17 червня 2025 року, виданою ЗДО (ясла-садок) № 5, [PERSON] , [INFO] , відвідував заклад дошкільною освіти (ясла-садок) № 5 з 17 жовтня 2017 року по 31 серпня 2020 року. За час перебування дитини в закладі нею опікувався батько [PERSON] . За час перебування дитини в закладі мати жодного разу до дитини не приходила. (а.с. 15) Відповідно до довідки № 16 від 30 січня 2023 року, виданою КЗ "Гімназія сучасної освіти № 9 "Меридіан" Світловодської міської ради Кіровоградської області, за період навчання [PERSON] , учня 3 класу КЗ "Гімназія сучасної освіти № 9 "Меридіан", зі слів класного керівника, мати [PERSON] вихованням дитини не займалася. Впродовж навчання дитини в школі, матір [PERSON] не бачили ні класний керівник, ні адміністрація закладу. (а.с. 16) Згідно із довідками № 01-52/471 від 15 травня 2024 року та № 01-52/580 від 20 червня 2025 року, виданих КЗ "Ліцей "Перспектива" Світловодської міської ради", [PERSON] навчається в 6-Е класі КЗ "Ліцей "Перспектива" Світловодської міської ради". Зі слів його класного керівника, мати [PERSON] протягом 2023/2024 та 2024/2025 навчальних років не брала участі в освітньому процесі. (а.с. 17, 18) Відповідно до довідки № 18 від 18 червня 2025 року, виданою ДЮФК "Дніпро", [PERSON] зарахований у дитячо-юнацький футбольний клуб "Дніпро" м. Світловодськ, згідно наказу № 2-к від 01 вересня 2020 року, та проходив навчання по 30 травня 2023 року. Під час навчально-тренувального процесу у дитячо-юнацькому футбольному клубі "Дніпро" м. Світловодськ [PERSON] , організаційні питання щодо виховання, тренування, поїздок та придбання форми відбувалося за участі тільки батька [PERSON] (а.с. 19) Згідно із відповіді на адвокатський запит № 387/01-14 від 24 червня 2025 року, наданою КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги Світловодської міської ради", [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку в КНП "ЦПМСД СМР" з 2017 року. За весь час перебування на обліку, на прийом до лікаря дитину супроводжував її батько [PERSON] .. Мати дитини [PERSON] до лікаря жодного разу не з?являлася. (а.с. 20) Відповідно до відповіді на адвокатський запит № 58-25 від 23 червня 2025 року, виданою Комплексною дитячо-юнацькою спортивною школою № 1, [PERSON] , [INFO] , зарахований до Комплексної дитячо-юнацькою спортивною школою № 1 м. Світловодськ з 01 вересня 2023 року. Зі слів тренера, супровід та вирішення питань із перебуванням дитини в закладі, здійснює батько [PERSON] та його дружина [PERSON] . Мати [PERSON] участі в супроводі дитини та її навчанні в закладі не бере. (а.с. 21) Згідно із характеристикою від 06 лютого 2023 року, виданою ТОВ "Дніпровське", [PERSON] працює на посаді рибалки прибережного лову з 11 травня 2021 року. Свої посадові повноваження виконує професійно, у повній відповідності з посадовою інструкцією. До виконання своїх посадових обов?язків відноситься старанно. Свою роботу виконує з високою якістю та відповідальністю. Своєчасно і правильно виконує доручені йому завдання від керівництва підприємства. Має високу працездатність, робочий час витрачає продуктивно. При виникненні конфліктних ситуацій поводиться коректно та стримано. З колегами підтримує повне порозуміння та рівні взаємини. У керівництва підприємства користується довірою. Критику на свою адресу сприймає з розумінням, над наявними недоліками працює результативно та усуває їх в короткий термін. (а.с. 22) Відповідно до витягу з інформаційно-аналітичної системи "Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості" № ВР-003237698, [PERSON] станом на 15 травня 2024 року до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. (а.с. 23) Згідно із довідкою від 15 травня 2024 року, виданою КНП Світловодська ЦРЛ Світловодської міської ради, [PERSON] на обліку в лікаря-психіатра не перебуває, за допомогою не звертався. (а.с. 24) Довідкою № 1969 від 15 травня 2024 року встановлено, що [PERSON] на диспансерному обліку в лікаря-нарколога не значиться. (а.с. 25) Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29 лютого 2016 року, зареєстрованого в реєстрі під № 145, спадкоємцем земельної ділянки загальною площею 0,0838 га, кадастровий номер 5320280901:01:001:0163, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому [PERSON] , є [PERSON] , [INFO] . (а.с. 27) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 29 лютого 2016 року, зареєстрованого в реєстрі під № 146, спадкоємцем земельної ділянки загальною площею 0,2509 га, кадастровий номер 5320280901:01:001:0114, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належала померлому [PERSON] , є [PERSON] , [INFO] . (а.с. 28) Згідно із свідоцтвом про право на спадщину за законом від 29 лютого 2016 року, зареєстрованого в реєстрі під № 147, спадкоємцем земельної ділянки загальною площею 3,8188 га, кадастровий номер 5320280900:00:003:3585, що розташована на території: Багачанської Першої сільської ради, Великобагачанського району, Полтавської області, яка належала померлому [PERSON] , є [PERSON] , [INFO] . (а.с. 30) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 вересня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі під № 1615, спадкоємцем приватизованої земельної ділянки, площею 4,0699 гектари, яка розташована на території: Багачанської Першої сільської ради Великобагачанського району Полтавської області та належала померлій [PERSON] , є [PERSON] , [INFO] . (а.с. 29) Довідкою № 00000000036 від 25 червня 2025 року, виданою ТОВ "ВАТ ОЛІМП", встановлено, що [PERSON] працював у ТОВ "ВАТ ОЛІМП" за цивільно-правовим договором. Дохід за період з 01 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року склав 77 716,80 грн. (а.с. 31) При вирішенні спору суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Абзацом 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити. Частиною 1 статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства" виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Частиною 1 ст. 155 СК України встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27 грудня 1991 року (далі - Конвенція) визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Відповідно до ст. 3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Положенням ст. 9 зазначеної Конвенції, встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Крім того, відповідно до положень принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за його навчання; ця відповідальність лежить перш за все на батьках. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно із ст. 164 СК України, підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є винятковим заходом, який тягне за собою істотні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав та свобод людини та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні від 16 липня 2015 року справі "Мамчур проти України" Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України" суд наголосив, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. Також Європейський суд з прав людини наголошував на тому, що позбавлення особи її/його батьківських прав є особливо кардинальним заходом, який позбавляє батька/матір сімейного життя з дитиною, та не відповідає меті їх возз`єднання, зазначивши при цьому, що наявність сімейних зв`язків між подружжям та дитиною, про які вони дійсно піклуються, мають бути захищені відповідно до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення ЄСПЛ від 30 червня 2020 року у справі "Ілля Ляпін проти росії", заява № 70879/11) Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім - права батьків. Наведене узгоджується з висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, сформульованими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц та Верховним Судом у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 180/1954/19, від 13 листопада 2020 року у справі № 760/6835/18, від 09 листопада 2020 року у справі № 753/9433/17, від 02 листопада 2020 року у справі № 552/2947/19, від 13 березня 2019 року в справі № 631/2406/15-ц та в постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 300/908/17. Суд в оцінці обставин справи на перше місце ставить якнайкращі інтереси дитини, оцінка яких включає знаходження балансу між усіма елементами, що потрібні для ухвалення рішення. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є винятковим заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування потрібно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При цьому, суд також враховує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Вирішення питання про позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Конвенції і є втручанням у його право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Враховуючи особливості правовідносин, що склались між сторонами, суд з однієї сторони має розглянути правомірність втручання в право відповідача на повагу до сімейного життя, що гарантовано статтею 8 Конвенції. З іншої сторони обов`язковому дослідженню підлягає питання щодо забезпечення прав дитини не розлучатися з батьками і врахування при цьому якнайкращих інтересів дитини (статті 1, 9 Конвенції). Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб , які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Згідно із ст. 180, ч. 2 ст. 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Цивільне судочинство базується, зокрема, на принципі змагальності сторін відповідно до якого учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (п. 4 ч. 3 ст. 2, ст. 12, ст. 81 ЦПК України). Згідно із ч. ч. 1-3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з чим, вважає обґрунтованими вимоги позивача та можливим позбавити відповідача батьківських прав відносно її малолітньої дитини та стягнути аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 червня 2025 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] включно. Відповідно до положень статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Статтею 430 ЦПК України встановлено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах, зокрема про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно із ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1 211,20 грн. - за вимогу про позбавлення батьківських прав та 1 211,20 грн. - за вимогу про стягнення аліментів, всього в сумі 2 422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved