Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

20.11.2025 позивач через систему «Електронний суд» звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовною заявою, у якій просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти за Договором позики від 17.10.2025 у сумі 33 800,00 доларів США. Суддя Деснянського районного суду м. Чернігова Супрун О.П. ухвалою від 26.11.2025 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, яку призначив до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін на 05.01.2026. Суд ухвалою від 05.01.2026 постановив справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 16.01.2026. У підготовче засідання сторони не з`явилися, про час і місце розгляду справи оповіщалися у встановленому законом порядку; представник позивача у поданій до початку судового засідання письмовій заяві просила справу розглядати без її участі та задовольнити позов. Відповідач у письмовій заяві позовні вимоги визнав, просив справу розглядати без його участі. На підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до частини шостої статті 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом установлено, що 17.10.2025 відповідач отримав у борг від [PERSON] грошові кошти у сумі 35 000,00 доларів США, що підтверджується розпискою (а.с. 4). Як убачається зі змісту боргової розписки, відповідач зобов`язався повернути грошові кошти [PERSON] до 17.10.2027 щомісячними платежами в розмірі 1 458,3 доларів США. На виконання своїх зобов`язань [PERSON] перерахував позикодавцю грошові кошти в сумі 50 000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 29.10.2025 № P24A5036190035D0896 (а.с. 7). Згідно Договору відступлення права вимоги (цесії) від 17.11.2025, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , право вимоги до відповідача в повному обсязі перейшло до позивача (а.с. 5). Відповідач свої зобов`язання в повному обсязі не виконує, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх майнових прав. Відповідно до частин першої, другої статті 512 Цивільного кодексу України (далі за текстом ЦК України) кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, ураховуючи визнання відповідачем позову, із нього на користь позивача належить стягнути 33 800,00 доларів США заборгованості за Договором позики від 17.10.2025. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 14 228,04 грн, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії. Ураховуючи викладене,

Outcome: approved