Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти в розмірі 172 153,01 грн., з яких: сума виплаченого грошового відшкодування в порядку регресу в розмірі 133 548,59 грн., інфляційні втрати 12 917, 06 грн., пеню 23 220,41 грн., 3% річних 2466,95 грн.; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 300 грн.; суму сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.06.2023 в м. Новомосковськ, Дніпропетровської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу „ВАЗ, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , транспортного засобу „HYUNDAI, номерний знак [NUMBER] , та транспортного засобу „RENAULT, номерний знак [NUMBER] . Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.07.2023 року по справі №183/7284/, відповідача було визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу „ВАЗ, номерний знак [NUMBER] , на дату настання ДТП, була забезпечена в ТДВ „Страхова група „Оберіг за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР-3384457. Загальний розмір страхових відшкодувань, здійснених ТДВ „Страхова група „Оберіг на користь потерпілих осіб внаслідок вищезазначеної ДТП складає 133 548,59 грн., з них: 125 048, 59 грн. за пошкоджений транспортний засіб „HYUNDAI, номерний знак [NUMBER] , 8500,00 грн. за пошкоджений транспортний засіб „RENAULT, номерний знак [NUMBER] . Виходячи з викладеного, позивач звернуся до суду із позовом до відповідача за компенсацією виплаченого страхового відшкодування. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути за його відсутності, та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судові засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся судом завчасно та належним чином. Відзиву щодо заявлених позовних вимог або будь-яких заяв від відповідача до суду не надходило. В подальшому, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, судом розміщено оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України про виклик відповідача до суду, однак останній в судове засідання на вказану в оголошенні дату не з`явився, жодних заперечень проти позову, заяв про розгляд справи без його участі до суду не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. Частиною 11 статті 128 ЦПК України передбачено, що з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Виходячи з викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників. Під час розгляду справи судом встановлено наступне. 10.06.2023 в м. Новомосковськ, Дніпропетровської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу „ВАЗ, номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , транспортним засобом „HYUNDAI, номерний знак [NUMBER] , та транспортного засобу „RENAULT, номерний знак [NUMBER] . Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11.07.2023 року по справі №183/7284/, [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Частина 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу „ВАЗ, номерний знак [NUMBER] , на дату настання ДТП, була забезпечена в ТДВ „Страхова група „Оберіг за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорт засобів № АР-3384457. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 2.1 ст. 2 Закону № 1961-ІУ відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону. Відповідно до ст. 29 Закону № 1961-ІУ у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України Відповідно до Звіту про оцінку колісного транспортного засобу №137717 від 08.07.2023 року вартість відновлювального ремонту транспортного засобу „HYUNDAI, номерний знак [NUMBER] , з урахуванням зносу, складає 127 548,59 грн. Крім того, умовами полісу АР-3384457 передбачено франшизу у розмірі 2500,00 грн. Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону №1961- ІУ страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону №1961-ІУ Страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Таким чином, розмір страхового відшкодування зменшений на суму франшизи в розмір 2500,00 грн. (127 548,59 грн. - 2500 грн. =125 048, 59 грн.). На підставі заяви на виплату страхового відшкодування від 12.06.2023 року, позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 125 048,59 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 08.08.2023 року. Крім того, відповідно до ремонтної калькуляції вартість відновлювального ремонту транспортного засобу „RENAULT, номерний знак [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 12 262,00 грн. Крім того, відповідно до умов АР-3384457 передбачено франшизу у розмірі 2500,00 грн. Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону № 1961-ІУ страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахував коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), як за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страхове потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Відповідно до заяви про виплату страхового відшкодування від 30.06.2023 року, потерпілою особою та позивачем було узгоджено розмір страхового відшкодування в сумі 8500,00 грн. Також вищевказаною згодою погоджено наступне: - здійснення Страховиком виплати страхового відшкодування згідно . Згоди в зазначеному в ній розмірі є повним виконанням Страховиком своїх зобов`язань перед Заявником щодо означеного страхового випадку підтверджує, що страховий випадок вважається повністю врегульованим та Заявник не матиме жодних претензій до Страховика стосовно означеного страхового випадку; - розмір (сума) страхового відшкодування Страховиком та Заявником взаємно погоджено; - Страховик і Заявник досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи. На підставі заяви про виплату страхового відшкодування позивач здійснив виплату страхового відшкодування на користь потерпілої особи в розмірі 8500 грн., що підтверджується платіжною інструкцією від 12.07.2023 року. Таким чином, загальний розмір страхових відшкодувань, здійснених ТДВ „Страхова група „Оберіг на користь потерпілих осіб внаслідок вищезазначеної ДТП складає 133 548,59 грн., з них: 125 048, 59 грн. за пошкоджений транспортний засіб „HYUNDAI, номерний знак [NUMBER] , 8500,00 грн. за пошкоджений транспортний засіб „RENAULT, номерний знак [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до пп. «б» пп. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону № 1961-ІУ страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом без права на керуванню транспортним засобом відповідної категорії. 13.09.2024 Товариства з додатковою відповідальністю „Страхова група „Оберіг направило відповідачу вимогу про виплату грошових коштів. Станом на дату подання позову відповідач не сплатив кошти позивачу. Відповідно до статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. п. г п. 37.1.1. ст.37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після здійснення страхової виплати має право зворотної вимоги до особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду (особи, яка відповідно до закону несе цивільну відповідальність за заподіяну шкоду), якщо дорожньо-транспортна пригода визнана у встановленому законодавством порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, правил дорожнього руху та технічної експлуатації. Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з ч. 3 ст. 349 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені. Таким чином, у зв`язку із простроченням відповідачем грошового зобов`язання позивачем на суму заборгованості нараховано 3 % річних у розмірі 2466,95 грн., інфляційні втрати у розмірі 12 917,06 грн. та пеня 23 220, 41 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості. Зважаючи на те, що причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення ПДР відповідачем, який керував транспортним засобом, а також з урахуванням того, що відповідачем не спростовано своєї вини у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди допустимими доказами, а також не надано доказів того, що ним хоч у якомусь обсязі виконано свої зобов`язання, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Враховуючи вище викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сума виплаченого грошового відшкодування в порядку регресу в розмірі 133 548,59 грн. та штрафні санкції, які відповідно до розрахунку складаються з: інфляційних втрати 12 917,06 грн.; пені в сумі 23220,41 грн.; три відсотка річних в розмірі 2466,95 грн. У позовній заяві представник позивача просив також стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7300 грн. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу в матеріалах справи наявні такі докази: копія договору про надання професійної правничої допомоги від 03.12.2024; акт приймання-передачі послуг від 12.05.2025 до договору про надання професійної правничої допомоги від 03.12.2024 на суму 7 300 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідачем клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу не подавалось. Вивчивши надані позивачем докази понесених витрат на правничу допомогу, суд доходить висновку, що вони у повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу розміром 7 300 грн. Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору, що документально підтверджені у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved