Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Виконавчий комітет Тернопільської міської ради, який діє в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Комунальний заклад Тернопільської міської ради «Тернопільський міський центр соціальних служб» (далі - КЗ ТМР «ТМЦСС»), [PERSON] , Головне управління Національної поліції в Тернопільській області (далі- ГУНП в Тернопільській області) про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування вимог позивач вказав, що батьками [PERSON] , [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Сім`я проживала у квартирі за [ADDRESS] , де також проживав власник квартири [PERSON] . Останній звернувся в поліцію щодо неналежного виконання відповідачами батьківських обов`язків, зловживання спиртними напоями. Працівниками Служби у справах дітей здійснено візит за місцем проживання сім`ї [PERSON] та складено висновок про небезпечні умови перебування та утримання дітей. З матір`ю проведено бесіду щодо належного виконання батьківських обов`язків. Дітей [PERSON] та [PERSON] госпіталізовано та передано для обстеження у КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня». У Дмитра діагностовано правобічна вогнищева пневмонія 111 ступеня, неускладнена, дихальна недостатність 0 ст. У [PERSON] : гіпоксично-ішемічне ураження центральної нервової системи. Синдром вегето-вістиральних порушень, вроджена вада серця, відкрита артеріальна протока, дисплазія кульшових суглобів, пієлоектазія справа, ангіопатія сітківки обох очей. У [PERSON] встановлено діагноз - розлад психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, гостра інтоксикація. Діти поставлені облік у Службі у справах дітей Управління сімї, молодіжної політики та захисту дітей ТМР, як такі, що опинились в складних життєвих обставинам. Рішенням виконавчого комітету ТМР від 09.10.2024 року дітей влаштовано в КНП «Тернопільський обласний центр реабілітації та розвитку дитини» терміном на 6 місяців. 30 грудня 2024 року, на підставі заяви матері та акту перевірки умов проживання, дітей повернуто матері. Цього ж дня, згідно повідомлення поліції [PERSON] у присутності малолітніх дітей побив власника квартира [PERSON] . Після чого, остатній вимагав, щоб сім`я покинула орендоване житло. 31 грудня 2024 року матір разом з дітьми влаштовано у КУ «Тернопільський обласний центр соціально-психологічної допомоги» «Родинний затишок» , що в м.Чорткові. 31 січня 2025 року [PERSON] покинула даний заклад і не повернулася, залишивши малолітніх дітей без нагляду. Згідно листів даного закладу, [PERSON] неналежно виконувала свої батьківські обов`язки, відмовлялась лікувати дітей, залишала їх без нагляду, часто перебувала в агресивному стані, вживала наркотичні засоби, застосовувала фізичне насильство щодо дітей. Неодноразово з [PERSON] проведено бесіду щодо неналежного виконання батьківських обов`язків, остання не реагувала на зауваження. Жодного разу мати не навідувала дітей у закладі «Родинний затишок». Згідно наказів Служби у справах дітей Нараївської сільської ради від 09 квітня 2025 року, дітей передано до сім`ї патронатного вихователя [PERSON] , що по вул. Кут.8 в с.Нараїв Тернопільського району Тернопільської області, на час подолання складних життєвих обставин, де вони перебувають по даний час. Посилаючись на наведене, та те, що відповідачі самоусунились від виконання своїх батьківських обов`язків, на жодні зауваження не реагують, рекомендації не виконують, позивач просив: - позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] на особистий рахунок дітей у відділенні Державного ощадного банку України аліменти на [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки її заробітку (доходу), але не менше 50% (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з 27 червня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття; - стягнути з [PERSON] на особистий рахунок дітей у відділенні Державного ощадного банку України аліменти на [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з 27 червня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 липня 2025 року відкрито провадження у справі, призначеного розгляд справи в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05 вересня 2025 року, яку занесено до протоколу судового засідання, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представники позивача позовну заяву підтримали та просили задовольнити позов, не заперечили проти заочного розгляду справи. Представник Тернопільського міського центру соціальних служб Олійник О.І. позов підтримала та просила задовольнити. [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце була повідомлена у встановленому законом порядку. Однак, була присутня у попередньому судовому засіданні, позов підтримала та просила здійснювати розгляд справи без її участі. Пояснила, що відповідачі вже тривалий не провідують дітей, не цікавляться їх станом здоров`я, потребами та розвитком. Інколи телефонують, однак перебувають у стані алкогольного сп`яніння. Вважає, що позов є підставним та відповідачі не спроможні належним чином виконувати батьківські обовязки. Мати повідомляла їй, що не має можливості забрати дітей через особисті проблеми. Представник ГУНП в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав письмові пояснення. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку, зокрема шляхом направлення рекомендованого повідомлення за місцем їх проживання та розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади. Попередньо не повідомили суд про причини своєї неявки, заяви про відкладення та відзив на позов не подавали. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідачів та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 01 травня 2024 року, виданим повторно Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зроблено актовий запис №2081. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого зазначено [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 03 вересня 2024 року, виданим Тернопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, зроблено актовий запис №1511. Як вбачається з витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої 135 СК України за №0046794549, №0046794549 від 03 вересня 2024 року, запис про батька щодо народження дітей [PERSON] та [PERSON] здійснено на підставі вимог ч. 1 ст. 135 СК України. З повідомлень про визнання батьківства №9/35.10.5.1-09 від 07 березня 2025 року та 10/35.10.5.1-09 від 07 березня 2025 року Тернопільського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції встановлено, що до актових записів про народження №2081 від 14 жовтня 2022 року [PERSON] та №1511 від 03 вересня 2024 року [PERSON] на підставі заяви матері, батька про визнання батьківства відповідно до ст.126 СК України унесені відомості про батька [PERSON] . Як вбачається з повних витягів з державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за №0050075109, №0050075399 від 17 березня 2025 року, до актових записів про народження №2081 від 14 жовтня 2022 року та №1511 від 03 вересня 2024 року внесено зміни, а саме у відомостях про дитину змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » та у відомостях про батька змінено прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно договору оренди квартири у приватної особи від 24 листопада 2024 року укладеного між [PERSON] (орендодавець) та [PERSON] (орендар) встановлено, що квартира [ADDRESS] надана в оренду для проживання [PERSON] та її дітей [PERSON] та [PERSON] . Згідно повідомлення про сім`ю, яка перебуває у складних життєвих обставинах від 03 жовтня 2024 року УПП в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції встановлено, що під час огляду помешкання по [ADDRESS] було виявлено дітей [PERSON] та [PERSON] , які перебували в неналежних умовах в занедбаному стані. Працівниками УСМП ТМР вилучено дітей для подальшого медичного огляду. Мати дітей [PERSON] повідомила працівникам поліції, що між нею та її цивільним чоловіком [PERSON] постійно виникають сварки, бійки, останні вживають алкогольні напої. Як вбачається із актів проведення оцінки рівня безпеки дитини [PERSON] та [PERSON] , матір дітей [PERSON] разом із співмешканцем [PERSON] зловживають алкогольними напоями та між ними виникають бійки в присутності дітей. Власник квартири повідомив про неналежне виконання матір`ю батьківських обов`язків. У дитини [PERSON] виявлено травми: з правої сторони на голові синець та подряпини. Мати повідомила, що дитина голодна, хворіє. Після огляду спеціаліста в [PERSON] встановлено пневмонію. Дітей госпіталізовано в медичний заклад. Помешкання перебуває в антисанітарному стані, потребує ремонту, прибирання, наявний неприємний запах тютюнового диму. Згідно заяви [PERSON] №862/24-46 від 03 жовтня 2024 року, [PERSON] просила влаштувати її дітей [PERSON] та [PERSON] в КНП «Тернопільський обласний центр реабілітації та розвитку дитини» ТОР строком на 6 місяців, у зв`язку із складними життєвими обставинами. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного ) хворого №163 від 03.10.2024 року КНП «ТОМЦСНЗ» встановлено, що [PERSON] встановлено діагноз розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю. Гостра інтоксикація. Як слідує з листа КЗ «Тернопільський міський центр соціальних служб» ТМР за № 173 від 04.10.2024 року, під час візиту за місцем проживання [PERSON] з дітьми встановлено, що в помешканні не створені належні умови проживання для дітей, наявні ознаки сирості, брудно, наявний стійкий запах диму від сигарет, повсюди розкидані речі та використані дитячі памперси, відсутні продукти харчування, не створене належне місце для сну та відпочинку для старшого сина, одяг для дітей брудний. Згідно рішення Комісії з питань захисту прав дітей Виконавчого комітету Тернопільської міської ради за №667 від 04 жовтня 2024 року «Про розгляд заяви [PERSON] щодо влаштування малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] в КНП«ТОЦРРД» ТОР встановлено, що службі у справах дітей управління сім?ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради доручено підготувати проект рішення виконавчого комітету про влаштування малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] на повне державне забезпечення у КНП«ТОЦРРД» ТОР терміном на шість місяців, у зв?язку з складними життєвими обставинами. Як вбачається із наказів Управління сім`ї, молодіжної політки та захисту дітей ТМР №180 від 07 жовтня 2024 року та №181 від 07 жовтня 2024 року «Про взяття на облік дитини, яка опинилася в складних життєвих обставинах», з метою захисту законних прав та інтересів дітей [PERSON] , [PERSON] взято на облік на підставі ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. Як вбачається з висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» №871-01/03 від 09 жовтня 2021 року, у [PERSON] діагностовано: гіперметропія слабкого ступеня обох очей, правобічна вогнищева пневмонія. Дитина обстежена та проліковані у інфекційоному та пульмонологічному відділеннях Згідно з висновку про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини КНП «Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня» №871-01/03 від 09 жовтня 2021 року встановлено, що у [PERSON] діагностовано: гіпоксично-ішемічне ураження центральної нервової системи. Синдром вегето-вістиральних порушень, вроджена вада серця, відкрита артеріальна протока. Дисплазія кульшових суглобів, пієлоектазія справа, Ангіопатія сітківки обох очей. Рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради за № 1553 від 09.10.2024 року, вирішено влаштувати дітей [PERSON] та [PERSON] в КНП «Тернопільський обласний центр реабілітації та розвитку дитини» ТОР на повне державне забезпечення терміном на шість місяців. Згідно Акту обстеження умов проживання від 09 грудня 2024 року [PERSON] по [ADDRESS] , складеного за участю спеціалістів Служби у справах дітей ТМР, КЗ «Тернопільський міський центр соціальних служб» встановлено, що на час перевірки у квартирі було прибрано та помито, мати зі співмешканцем проживають в одній кімнаті, в іншій проживає власник квартири. У дітей є місце для сну, посезонний одяг. Рішенням виконавчого комітету ТРМ за № 1978 від 26.12.2024, у зв`язку із покращенням умов проживання, на підставі заяви матері [PERSON] , вирішено повернути дітей [PERSON] та [PERSON] із КНП «Тернопільський обласний центр реабілітації та розвитку дитини» ТОР на виховання матері [PERSON] 30 грудня 2024 року діти передані матері, що підтверджується актами про факт передачі дитини від 30.12.2024 року. Згідно повідомлення про сім`ю, яка перебуває у складних життєвих обставинах від 30 грудня 2024 року УПП в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції встановлено, що [PERSON] побив квартирант [PERSON] . Повідомлено, що [PERSON] разом з дітьми повинна покинути житло 31 грудня 2024 року. Як вбачається із направлень Управління сім`ї, молодіжної політики та захисту дітей Тернопільської міської ради від 31 грудня 2024 року, [PERSON] та її синів [PERSON] та [PERSON] направлено до КУ ТОР «ТОЦСПД «Родинний затишок» в м.Чортків, у зв`язку із відсутністю засобів існування та постійного місця проживання. Як вбачається з листа КУ «ТОЦ СПД «Родинний Затишок» №11 від 22 січня 2025 року, [PERSON] разом із дітьми [PERSON] та [PERSON] проживають у закладі з 31 грудня 2024 року по даний час, по направленні управління сім?ї молодіжної політики Тернопільської міської ради від 31 грудня 2024 року. Наступного дня після прийняття в заклад, [PERSON] була госпіталізована до лікарні, з діагнозом пневмонія у молодшого сина [PERSON] та ГРВІ у старшого сина [PERSON] . На протязі лікування в педіатричному відділенні, до закладу телефонували лікарі, скаржившись, що [PERSON] створює конфліктні ситуації та неналежно доглядає за дитиною. 19 січня 2025 року [PERSON] відмовилась від подальшого лікування молодшого сина, покинула лікарню та повернулась із дітьми в заклад. За дітьми спостерігається неналежний догляд зі сторони матері. [PERSON] поводиться агресивно як до дітей, так і до оточуючих, уникає контактів, демонструє тривожність, емоційну напруженість та протест. 20 січня 2025 року [PERSON] залишила дітей у закладі та поїхала в м. Тернопіль. [PERSON] повернулася наступного дня, поводилась агресивно та вчинила конфліктну ситуацію. Працівниками закладу було прийняте рішення зробити [PERSON] тест на виявлення вживання наркотичних засобів. Результати показали наявність в сечі морфіну/опіатів та синтетичної марихуани. Було викликано поліцію. Після розмови з психологом, [PERSON] погодилась продовжити лікування молодшої дитини та звернулася повторно в дитячу лікарню разом з черговою медичною сестрою. Згідно листа КУ «ТОЦСПД «Родинний затишок» №15 від 28.01.2025 року встановлено, що [PERSON] разом з дітьми з 26 січня 2025 року перебуває в Чортківській центральній міській лікарні. Згідно листа КУ «ТОЦСПД «Родинний затишок» №17 від 31 січня 2025 року встановлено, що [PERSON] 31 січня 2025 року покинула заклад і до цього часу не повернулась. Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] перебувають у центрі соціально-психологічної допомоги під наглядом персоналу. [PERSON] під час проживання в центрі, батьківські обов?язки виконувала неналежним чином, під час хвороби дітей не займалась лікуванням, не дотримувалась рекомендацій лікарів, двічі покидала лікувальний заклад не завершивши лікування. [PERSON] дітей зіпсованою їжею, агресивно поводилася відносно дітей, конфліктувала з усіма в оточенні. Основною ціллю її була подача документів для отримання виплат на дітей, щоб мати кошти для власних потреб. Якщо [PERSON] буде проживати самостійно із своїми дітьми, їхнє життя і здоров?я буде в небезпеці. [PERSON] вживає наркотичні засоби, наслідок яких є неадекватна поведінка, агресія, абстинентний синдром, що негативно впливає на дітей. Просили розглянути питання тимчасового вилучення дітей [PERSON] та [PERSON] із сім?ї, матір [PERSON] відправити на лікування від наркотичної залежності. Рішеннями виконавчого комітету Тернопільської міської ради за №103 від 28 лютого 2025 року та № 1666 від 14.03.2025 року вирішено позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо дітей [PERSON] та [PERSON] . Доручити службі справах дітей підготувати відповідний проект рішення про позбавлення батьківських прав та позовну заяву. 04 квітня 2025 року Служба у справах дітей Нараївської сільської ради надала погодження щодо влаштування двох дітей у сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , що підтверджується листом за № 01-9/34 від 04.04.2025 року. З розпорядження Служби у справах дітей Нараївської сільської ради №109-ОД від 09 квітня 2025 року встановлено, що вирішено влаштувати малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] у сім`ю патронатного вихователя [PERSON] та помічника патронатного вихователя, терміном на 3 місяці з 09 квітня 2025 року по 08 липня 2025 року (включно). Наказом Служби у справах дітей Нараївської сільської ради №10, № 9 від 09 квітня 2025 року вирішено влаштувати та передати малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] в сім`ю патронатного вихователя, [PERSON] та помічника патронатного вихователя, [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . 09 квітня 2025 року діти [PERSON] та [PERSON] передані в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] , що підтверджується актами про факт передачі дитини від 09 квітня 2025 року. З висновку органу опіки та піклування Тернопільської міської ради за №569 від 30 квітня 2025 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради слідує, що з 07 жовтня 2024 року діти [PERSON] та [PERSON] взяті на облік як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах через ухилення матері від виконання батьківських обов`язків. 03 жовтня 2024 року за повідомленням патрульної поліції виявлено неналежні, небезпечні умови проживання дітей за місцем реєстрації матері. За результатами оцінки рівня безпеки дитини, діти госпіталізовані та згодом, рішенням виконавчого комітету від 09 жовтня 2024 року, тимчасово влаштовані до закладу соціального захисту. 26 грудня 2024 року, після звернення матері та огляду умов проживання, дітей повернуто матері на виховання. Однак, 31 грудня 2024 року сім`ю було розміщено в КУ ТОР «ТОЦСПД» «Родинний затишок» через акт насильства з боку [PERSON] та відсутність безпечного житла. Протягом перебування в закладі КУ ТОР «ТОЦСПД» «Родинний затишок» [PERSON] систематично неналежно виконувала батьківські обов`язки: залишала дітей без нагляду, відмовлялася від їх лікування, перебувала в агресивному стані, вживала наркотичні засоби, застосовувала фізичне насильство. 31 січня 2025 року вона самовільно покинула заклад, залишивши дітей без нагляду, і згодом була відрахована за тривалу невиправдану відсутність. Профілактичні бесіди та втручання спеціалістів органів опіки та соціальних служб не призвели до позитивних змін у поведінці та ставленні матері до виконання обов`язків. Умови для належного виховання дітей матір`ю не створені. Станом на 14 березня 2025 року [PERSON] , [PERSON] жодного разу не відвідали дітей під час їх перебування в КУ ТОР «ТОЦСПД» «Родинний затишок», що свідчить про повне самоусунення від виховання. Ухилення від обов`язків, створення загрози життю та здоров`ю дітей, системне невиконання рішень органів опіки, залишення дітей без нагляду, самовільне залишення закладу соціальної допомоги, свідчать про тривале, свідоме та невиправдане невиконання [PERSON] та [PERSON] своїх батьківських обов`язків. Враховуючи наведене, орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] щодо синів [PERSON] та [PERSON] . Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, прийшов до таких висновків. Відповідно до положень ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з вимогами п.2 ч.1 ст.164 СК України однією з підстав для позбавлення батьківських прав визначено ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З огляду на зміст норми закону (п. 2 ч. 1 ст.164 СК України), позбавлення батьківських прав може застосовуватися лише тоді, коли батьки не просто не виконують свої обов`язки по вихованню дитини, а й ухиляються від їх виконання, тобто за умови доведення винної поведінки того з батьків, який свідомо нехтує здійсненням своїх обов`язків, передбачених ст.150 СК України. Положеннями ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з вимогами ст.12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для її природніх здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Невиконання вищезазначених батьківських обов`язків одним із батьків є підставою для встановленого законодавством кола осіб звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав щодо дитини, яка не отримує належного батьківського піклування. Відповідно до роз`яснень викладених у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справ, зокрема, ставлення батьків до дітей. В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Відповідно до вимог ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини (справа "Хант проти України" від 7 грудня 2006 року) свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають грунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. У постанові Верховного Суду від 06 жовтня 2021 року у справі № 320/5094/19 зазначається, що тлумачення положень статті 164 Сімейного кодексу України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це насамперед повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. У постанові Верховного Суду від 23 червня 2022 року у справі № 175/1713/20 зазначається, що відмова батьків (усиновлювачів) від дитини є такою, що порушує її права та інтереси, тому ухиляння від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання дитини є підставою для позбавлення батьківських прав і стягнення з батьків (усиновлювачів) аліментів на її утримання Також суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У частинах першій та другій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Стаття 9 Конвенції покладає на держави-учасниці обов`язок забезпечувати те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур про України» від 16 липня 2015 року). Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року). З огляду на обставини існуючих правовідносин, які безсумнівно є винятковими, суд вважає доведеним переконливими та об`єктивними доказами те, що відповідачі своєю винною поведінкою умисно нехтують батьківськими обов`язками. Так, судом встановлено, що відповідачі за власною ініціативою самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей. З досліджених судом письмових доказів встановлено факт неналежних умов проживання дітей, їх незадовільний фізичний, психічний стани, наявність захворювань в дітей, які мати ігнорувала та не забезпечувала їх лікування. Відповідачі жодного разу у судове засідання не з`явились та не виявили бажання спростувати дані обставини, не заявили про свій намір змінити свою поведінку щодо дітей. Протягом тривалого часу з 09 квітня 2025 року по час винесення рішення у даній справи відповідачі не провідували дітей, не цікавились їх розвитком, станом здоров`я та не виявили бажання забрати дітей у сім`ю. У зв`язку з наведеним, суд прийшов до висновку, що зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідачів від своїх батьківських обов`язків, а тому, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки судом достовірно встановлено, що відповідачі свідомо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню малолітніх синів, не піклуються про них, свідомо нехтують своїми батьківськими обов`язками. А тому, захищаючи права та інтереси дитини, суд дійшов висновку про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітніх синів [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до вимог ч. 3 ст. 166 Сімейного кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Положеннями ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дитини, суд зобов`язаний врахувати всі обставини, зазначені в ч. 1 ст. 182 СК України: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з вимогами ч. ч.2, 3 ст. 193 СК якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров`я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. За рішенням суду аліменти можуть перераховуватися на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Таким чином, з відповідачів на користь двох дітей підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/3 частки їх заробітку (доходу), але не менше 50% (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати з 27 червня 2025 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до вимог п.12 ч.2 ст. 3 Закону України судовий збір не справляється за заяви, апеляційної та касаційної скарг про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. За приписами ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідачів підлягають стягненню по 1211.20 гривень судового збору в дохід держави.

Outcome: approved