Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

21.04.2025 року засобами поштового зв`язку до Шевченківського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, згідно прохальної частини якої просить суд: стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 2015 року. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.03.2025 року шлюб між сторонами було розірвано. Домовити з відповідачем щодо добровільної матеріальної допомоги на утримання сина не можливо, а тому позивач змушено звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 03.10.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. Від позивача [PERSON] до суду надійшла заява, з проханням розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Від відповідача [PERSON] засобами поштового зв`язку до суду надійшла заява з проханням розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Суд, дослідивши доводи позивача, викладені у позові, та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 05.12.2015 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по міста Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області було зареєстровано шлюб, актовий запис №391, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . Із відкритих даних Єдиного державного реєстру судових рішень встановлено, що заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.03.2025 року, шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 05.12.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Ізюму Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №391 - розірвано. Після розірвання шлюбу залишено позивачу прізвище " [PERSON] ". Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є сторони по справі: [PERSON] та [PERSON] , що підтверджує копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Ізюмським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 09.02.2017. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.п. 15, 17 Постанови Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, у відповідності із статтею 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст. 198, 199 СК України, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (статті 183 цього кодексу) або в твердій грошовій сумі (стаття 184 СК) і виплачуються щомісячно. Згідно статі 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно частини 1 статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, згідно з частиною 2 статті 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Суд враховує і ту обставину, що відповідач є здоровою, працездатною молодою особою, даних про наявність обмежень за станом здоров`я не має, дані про наявність на його утриманні інших непрацездатних осіб також відсутні. Отже, приймаючи до уваги як рівень прожиткового мінімуму дитини, на утримання якої стягуються аліменти, матеріальне становище дитини та її матері, з якою дитина проживає, та стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, зважаючи на батьківський обов`язок відповідача по утриманню дитини до її повноліття, враховуючи інтереси останньої, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 17.04.2025 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог частини 6 статті 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів (пункт 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір»). Оскільки позовна вимога [PERSON] про стягнення аліментів задоволена, з відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню 1 211,20 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved