Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Представник Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» у січні 2025 року звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у розмірі 91727,98 грн. та сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15.09.2008 року [PERSON] звернулася до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», підписала Анкету-заяву № б/н від 15.09.2008 року та приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщення на сайті банку. Відповідач не могла приєднатись до іншої редакції і саме ця редакція надана до позовної заяви, оскільки це умови публічного договору. Додатково 15.09.2008 року [PERSON] підписала Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». В цій же довідці Відповідач власним підписом підтвердила, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», що зазначені у довідці, і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений». На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 90000,00 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримала кредитні картки № [NUMBER] , строк дії 08/12, тип - карта «Універсальна»; № [NUMBER] , строк дії 05/16, тип - карта «Універсальна»; № [NUMBER] , строк дії 01/20, тип - карта «Універсальна»; № [NUMBER] , строк дії 02/23, тип - карта «Універсальна Gold». У процесі користування кредитним рахунком 06.12.2019 року [PERSON] підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі чого отримано додаткову кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 09/24, тип - карта «Універсальна Gold», і погоджено інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України» У подальшому, 25.10.2021 року [PERSON] підписана Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також Паспорт споживчого кредиту. Позивач вказує, що свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконала, а саме своєчасно не повернула банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 26.11.2024 року становить 91727,98 грн., яка складається з наступного: 78656,07 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 13071,91 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.06.2025 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Від сторін заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надходило. 16.07.2025 року на адресу Херсонського міського суд Херсонської області надійшов відзив на позовну заяву за підписом представника відповідача - адвоката Реви С.Л., яка діє в інтересах [PERSON] , та заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. У відзиві представник відповідача заперечує проти задоволення позову, посилаючись на те, що 24.10.2021 року відповідачка стала жертвою шахрайських дій. Невідома особа, яка представилась працівником банку, повідомила про нібито несанкціоновані операції та переконала відповідачку виконати певні дії, у тому числі надати конфіденційну інформацію та здійснити операції через банкомат. Внаслідок цього були здійснені перекази коштів та оформлені покупки в інтернет-магазині на суму 34998,00 грн. Того ж дня відповідачка звернулась до банку, а наступного - до правоохоронних органів. Кримінальне провадження за фактом шахрайства було зареєстроване, закриття якого згодом скасовано слідчим суддею, досудове розслідування триває. 11.09.2025 року на адресу Херсонського міського суду Херсонської області надійшли додаткові пояснення представника позивача - адвоката Шевченка А.О., який вважає позицію представника відповідача необґрунтованою та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник позивача зазначив, що представник відповідача посилається на відсутність відповідальності [PERSON] за здійснення спірних платіжних операцій, оскільки спеціальний платіжний засіб нібито було використано без її фізичного пред`явлення або електронної ідентифікації. Водночас представник позивача акцентує увагу на тому, що відповідальність настає у випадку, якщо доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті або незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера чи іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. На переконання представника позивача, саме такими діями відповідачка і сприяла здійсненню спірних операцій, а тому підстави для звільнення її від відповідальності, а, отже, й у задоволенні позовних вимог, відсутні. 22.10.2025 року на адресу Херсонського міського суду Херсонської області надійшли заперечення на додаткові пояснення позивача за підписом представника відповідача - адвоката Реви С.Л. Представник відповідача підтримала позицію, викладену у відзиві на позовну заяву та зазначила, що [PERSON] є потерпілою від шахрайських дій, а надані представником позивача світлини, на яких нібито зображена відповідачка, не доводить факт того, що останньою знімалися кошти в банкоматі, а не вчинялися інші дії. Представник позивача, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач та її представник у судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи за їх відсутності представника позивача, просить відмовити у задоволенні позовних вимог. За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає. Враховуючи, що сторони не прибули в судове засідання, а перешкод для розгляду справи судомне встановлено, то суд здійснює судовий розгляд у судовому засіданні без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Статтями 13,81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Судом встановлено, що 15.09.2008 року [PERSON] звернулася до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», підписала Анкету-заяву № б/н від 15.09.2008 року та приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщення на сайті банку. Відповідач не могла приєднатись до іншої редакції і саме ця редакція надана до позовної заяви, оскільки це умови публічного договору. Додатково 15.09.2008 року [PERSON] підписала Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». В цій же довідці Відповідач власним підписом підтвердила, що «З фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», що зазначені у довідці, і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений». На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 90000,00 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримала кредитні картки № [NUMBER] , строк дії 08/12, тип - карта «Універсальна»; № [NUMBER] , строк дії 05/16, тип - карта «Універсальна»; № [NUMBER] , строк дії 01/20, тип - карта «Універсальна»; № [NUMBER] , строк дії 02/23, тип - карта «Універсальна Gold». У процесі користування кредитним рахунком 06.12.2019 року [PERSON] підписала Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, на підставі чого отримано додаткову кредитну картку № [NUMBER] , строк дії 09/24, тип - карта «Універсальна Gold», і погоджено інші суттєві умови користування кредитним рахунком. Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України» У подальшому, 25.10.2021 року [PERSON] підписана Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а також Паспорт споживчого кредиту. Згідно виписки клієнта АТ КБ «ПриватБанк» [PERSON] , та довідки АТ КБ «ПриватБанк» про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, на кредитну картку останньої [NUMBER] встановлювався кредитний ліміт, який неодноразово змінювався: 15.09.2008 року - 500,00 грн.; 16.10.2008 року - 1000,00 грн.; 16.12.2009 року - 2000,00 грн.; 11.06.2010 року - 4000,00 грн.; 18.11.2012 року - 15000,00 грн.; 30.09.2014 року - 2000,00 грн.; 10.11.2017 року - 35000,00 грн.; 21.05.2019 року - 45000,00 грн.; 06.12.2019 року - 50000,00 грн.; 05.11.2020 року - 61000,00 грн.; 24.10.2021 року - 90000,00 грн.; 08.02.2022 року - 83930,00 грн.; 11.03.2022 року - 0,00 грн. Як встановлено з виписки клієнта АТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] , протягом 2008-2022 років відповідач неодноразово вчиняла транзакції за кредитною карткою. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 13.03.2025 року становить 43211,00 грн., яка складається з наступного: 35963,04 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 7247,96 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Положенням ч.1 ст. 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності з ч. 2 ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Згідно ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною 2 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцептуючи пропозицію Банку Відповідач підписом у Заяві про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) підтвердив, що між ним та Банком досягнуто згоди щодо всіх істотних умов Договору, які передбачені чинним законодавством України для такого роду договорів, в тому числі договору банківського рахунку та кредитного договору. Отже, між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини, в тому числі і ті, що витікають з кредитного договору. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Відповідно до змісту договору, який складається із Заяви № бн від 15.09.2008 року, Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 15.09.2008 року, Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 06.12.2019 року, Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 25.10.2021 року та Паспорту споживчого кредиту від 25.10.2021 року, відповідач була ознайомлена і погодилась з його умовами, а також з відповідальністю, яка наступає в разі невиконання узгоджених умов кредитного договору. Відповідно до п. 1.3 Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та розділу 4 Паспорту споживчого кредиту, які підписані [PERSON] , чітко зазначена вся інформація щодо реальної річної процентної ставки (42% річних для карти «Універсальна Gold») та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача. Також у заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від зазначені інші ключові умови користування кредитними коштами, зокрема: п.1.4 - вказаний порядок повернення кредиту; п. 2.3. - встановлено строк кредиту та його продовження; п. 2.5. - порядок повернення кредиту; п. 2.4 - інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; п. 2.6 - визначено наслідки порушення умов договору. Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та Паспорт споживчого кредиту підписані зі сторони Банку в електронному вигляді, а зі сторони Відповідача - власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 року «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України». Таким чином, сторонами були погоджені умови кредитування щодо нарахування та сплати відсотків. Верховний Суд у постанові від 04 листопада 2020 року по справі № 534/1072/18-ц вказав, що апеляційний суд не звернув уваги на те, що в матеріалах справи наявна підписана відповідачем довідка про умови кредитування з використання картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій також визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф, за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування. Таким чином, суд встановив, що договір № б/н від 15.09.2008 року про надання банківських послуг, сторонами укладено відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, на умовах, зазначених у заяві № бн від 15.09.2008 року, Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 15.09.2008 року, Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 06.12.2019 року, Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 25.10.2021 року та Паспорті споживчого кредиту від 25.10.2021 року. Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (ч. 1 ст. 527 ЦК України). Ст. 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України). Відповідно до положень ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч. 1 ст. 546, ст.ст. 549, 611 ЦК України виконання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення зобов`язання. Штрафом є неустойка, яка обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов`язань. Матеріали справи містять виписки по рахунках, які є первинними банківськими документами, та беззаперечно підтверджують, що позивачем надавались, а відповідачем використовувались кредитні кошти. При цьому вбачається, що протягом 28.08.2008 - 03.12.2024 роки, відповідач отримала від банку 276490,36 грн. кредитних коштів (витрачені кредитні кошти), проте на їх погашення спрямувала 184762,38 грн. Отже, відповідач була повідомлена та обізнана щодо умов кредитування, зокрема, про типи кредитної лінії та відсоткові ставки, умови чого зазначені в заяві № бн від 15.09.2008 року, Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» від 15.09.2008 року, Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 06.12.2019 року, Заяві про приєднання до Умов та Правил надання послуг від 25.10.2021 року та Паспорті споживчого кредиту від 25.10.2021 року, які підписано власноруч [PERSON] . Розрахунок заборгованості, наданий позивачем містить розмір відсоткової ставки, суми нарахувань за кожний окремий проміжок часу, у тому числі окремо по відсотках, тілу кредиту, суму нарахувань по кожному з видів зобов`язань, він не спростований відповідачем та її представником, а тому сумнівів у правильності розрахунку у суду немає. Відповідач та її представник не оспорюють факт укладання кредитного договору. У той же час, представник відповідача заперечує проти використання [PERSON] кредитних коштів, обґрунтовуючи це тим, що відповідач є потерпілою внаслідок вчинення шахрайських дій. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Відповідно до ч. 20 ст. 38 Закону України «Про платіжні послуги», користувач, якому наданий електронний платіжний засіб, зобов`язаний: 1) надати емітенту інформацію для здійснення контактів у порядку, визначеному договором; 2) зберігати та використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства та умов договору, укладеного з емітентом; 3) не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права; 4) не повідомляти та іншим чином не розголошувати індивідуальну облікову інформацію та/або іншу інформацію, що дає змогу ініціювати платіжні операції; 5) негайно після того, як така інформація стала йому відома, повідомити емітента у спосіб та каналами зв`язку, передбаченими договором між емітентом та платником, про факт втрати електронного платіжного засобу та/або факт втрати індивідуальної облікової інформації. Згідно з ч. 5 ст. 87 Закону «Про платіжні послуги» до моменту повідомлення емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації відповідно до статті 38 цього Закону ризик збитків від виконання неналежних платіжних операцій та відповідальність за них покладаються на платника; з моменту повідомлення платником емітента про факт втрати платіжного інструменту та/або індивідуальної облікової інформації ризик збитків від виконання неакцептованих/неналежних платіжних операцій та відповідальність покладаються на емітента; момент, з якого настає відповідальність емітента, має бути чітко визначений умовами договору, укладеного між користувачем та емітентом. Відповідно до п. 2.1.4.12.5 Умов та правил надання банківських послуг (в редакції станом на 24.10.2021 року), Клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі, якщо його дії або бездіяльність призвели до втрати Картки, розголошенню ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію. Згідно з п.п. 2.1.4.12.6 - 2.1.4.12.8 Умов та правил надання банківських послуг (в редакції станом на 24.10.2021 року) Клієнт несе відповідальність за всі операції (в тому числі операції у сфері електронної комерції, мото-операції), що здійснюються з Картками, у тому числі наданими Банком його Довіреним особам. Неотримання виписки або її несвоєчасне отримання не звільняє Клієнта від виконання своїх зобов`язань за Договором. У разі, якщо Клієнт дає згоду на проведення операцій з Картками або нанесеними на них даними поза полем його зору, він несе повну відповідальність за їх можливе шахрайське використання надалі. . Відповідно до п.п. 2.1.4.12.9 - 2.1.4.12.10 Умов та правил надання банківських послуг (в редакції станом на 24.10.2021 року) Клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на Картці даних, до моменту звернення Клієнта в Банк та блокування Картки і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Картки в Стоп-лист Платіжною системою. У відповідності до п. 2.1.4.5.1 Умов та правил надання банківських послуг (в редакції станом на 24.10.2021 року) Клієнт зобов`язаний не передавати Картки, ПІНи, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам, не використовувати Картки або нанесені на них дані в цілях, не передбачених цим Договором, або що суперечать чинному законодавству. Згідно з п. 2.1.4.5.2 Умов та правил надання банківських послуг (в редакції станом на 24.10.2021 року) Клієнт зобов`язаний вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, викрадення Картки, доступу третіх осіб до Картки, в тому числі до інформації, нанесеної на неї. Відповідно до п. 2.1.4.11.1 Умов та правил надання банківських послуг (в редакції станом на 24.10.2021 року), у випадку втрати Картки/ПІНу/постійного пароля/одноразових паролів/мобільної сім-картки із Фінансовим номером телефону Клієнта або виникнення у Клієнта підозри, що Картка/ПІН/постійний пароль/одноразові паролі/Фінансовий номер телефону могли бути втрачені, або виникнення ризику несанкціонованого використання Картки/ПІНу/постійного пароля/одноразових паролів/Фінансового номера телефону Клієнт негайно зобов`язаний виконати одну з таких дій: 1) звернутися до відділення Банку, в чат-онлайн або за телефоном: 3700 (безкоштовно по Україні), +38 073 (050, 098) 9000002 (для VIP-клієнтів),+38 073 716 11 31 (для дзвінків із-за кордону) і заявити про такий факт; 2) якщо Картка підключена до послуги «Інформування про транзакції», виконати дії, необхідні для блокування Картки відповідно до інструкцій з використання послуги; 3) якщо Картка підключена до Системи «Приват24» виконати дії, необхідні для блокування Картки відповідно до інструкцій з використання Системи «Приват24». Згідно з п. 11 Розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 року № 705 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), власник рахунку не несе відповідальності за платіжні операції, здійснені без автентифікації платіжного інструменту і його держателя, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність власника рахунку/держателя призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Як вбачається з правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08.02.2018 року у справі № 552/2819/16-ц, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Однак, на переконання суду, матеріали справи не містять належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів того, що користувач - відповідач [PERSON] своїми діями чи бездіяльністю не сприяла втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, а, навпаки, доведено стороною відповідача протилежне з огляду на таке. Судом встановлено, що 24.10.2021 року щодо відповідачки [PERSON] було вчинено шахрайські дії, які полягали у несанкціонованому втручанні в її банківський акаунт та здійсненні платіжних операцій з використанням належної їй платіжної картки. Як вбачається з матеріалів справи, близько 10:00 год. 24.10.2021 року відповідачці зателефонувала невстановлена особа з телефонного номера [NUMBER] , яка представилась співробітником АТ КБ «ПриватБанк» та повідомила про нібито здійснення сторонніми особами несанкціонованих операцій за її картковим рахунком. З метою «припинення незаконних операцій» останній було надано вказівки здійснити певні дії у банкоматі, зокрема ввести цифрові комбінації, продиктовані телефоном. Для створення у відповідачки уявлення про достовірність повідомленої інформації особа повідомила персональні дані, зокрема дівоче прізвище матері відповідачки. Надалі, виконуючи отримані вказівки, відповідачка здійснила зняття грошових коштів та їх переказ через платіжну систему «SharPay» на рахунок, який, зі слів невстановленої особи, належав «менеджеру». Детальні відомості щодо руху коштів відображені у довідці АТ КБ «ПриватБанк» «Виписка руху коштів за 24.10.2021». Відповідно до Виписки за договором № б/н за період 28.08.2008 - 03.12.2024 по банківському рахунку, відкритому на ім`я [PERSON] , [INFO] було виконано наступні операції по картці № [NUMBER] : 1) 10:15 год. - зняття готівки в банкоматі: магазин «Господар», с. Дар`ївка, пл.. Торгова, буд. 4 - 8320,00 грн., з яких 320,00 грн. - комісія; 2) 10:43 год. - зняття готівки в банкоматі: магазин «Господар», с. Дар`ївка, пл.. Торгова, буд. 4 - 8320,00 грн., з яких 320,00 грн. - комісія; 3) 10:46 год. - зняття готівки в банкоматі: магазин «Господар», с. Дар`ївка, пл.. Торгова, буд. 4 - 4160,00 грн., з яких 160,00 грн. - комісія; 4) 11:12 год. - переказ на картку [NUMBER] в терміналі самообслуговування: с. Дар`ївка, пл. Торгова, буд. 4 , Магазин «Господар», Отримувач: [PERSON] - 5001,36 грн., з яких 192,36 грн. - комісія; 5) 11:15 год. - переказ на картку [NUMBER] в терміналі самообслуговування: с. Дар`ївка, пл. Торгова, буд. 4 , Магазин «Господар», Отримувач: [PERSON] - 8336,64 грн., з яких 320,64 грн. - комісія; 6) 11:17 год. - переказ на картку [NUMBER] в терміналі самообслуговування: с. Дар`ївка, пл. Торгова, буд. 4, Магазин «Господар», Отримувач: [PERSON] - 8336,64 грн., з яких 320,64 грн. - комісія; 7) 11:21 год. - перший платіж за покупку на суму 17499,00 грн. в Р Оплата частями, Дніпро, наб. Перемоги, 30 від 10/24/2021 за сервісом «Оплата частинами» - 874,95 грн.; Зазначений платіж 16.11.2021 року було повернуто на картку [PERSON] № [NUMBER] , призначення платежу «зарахування коштів унаслідок повернення товару за договором 21102432203330. 8) 11:31 год. - перший платіж за покупку на суму 34998,00 грн. в Р Оплата частями, Дніпро, наб. Перемоги, 30 від 10/24/2021 за сервісом «Оплата частинами» - 1749,90 грн.; 9) 11: 43 год. - переказ на картку [NUMBER] в терміналі самообслуговування: с. Дар`ївка, пл. Торгова, буд. 4, Магазин «Господар», Отримувач: [PERSON] - 8336,64 грн., з яких 320,64 грн. - комісія; 10) 11:45 год. - переказ на картку [NUMBER] в терміналі самообслуговування: с. Дар`ївка, пл. Торгова, буд. 4, Магазин «Господар», Отримувач: [PERSON] - 8336,64 грн., з яких 320,64 грн. - комісія; 11) 11:47 год. - переказ на картку [NUMBER] в терміналі самообслуговування: с. Дар`ївка, пл. Торгова, буд. 4, Магазин «Господар», Отримувач: [PERSON] - 8336,64 грн., з яких 320,64 грн. - комісія; 12) 11:49 год. - переказ на картку [NUMBER] в терміналі самообслуговування: с. Дар`ївка, пл. Торгова, буд. 4, Магазин «Господар», Отримувач: [PERSON] - 4168,32 грн., з яких 160,32 грн. - комісія. Зі скріншотів SMS?повідомлень, наданих відповідачем, вбачається, що [PERSON] неодноразово підтверджувала переказ коштів, укладення договорів на розстрочку та оформлення платежів за сервісом «Оплата частинами», а також придбані товари шляхом введення одноразових ОТР?паролів та кодів, надісланих на її банківський номер телефону. Шляхом введення ОТР-паролю відповідач підписала Договір № 21102432203424 від 24.10.2021 року, Графік платежів за споживчим кредитом (обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит) Оплата частинами, підтвердила ознайомлення із Загальними умовами надання кредитів «Оплата частинами» АТ КБ «Приватбанк», а також надано банку доручення на встановлення регулярного платежу з картки/рахунку [NUMBER] на погашення заборгованості; кількість платежів - 20; оплата - щомісяця (не пізніше 24 числа) у розмірі 1753,40 грн., у тому числі проценти за користування кредитом 0,01% - 3,50 грн. Окрім цього, шляхом введення ОТР-паролю відповідач підписала Договір № 21102432203330 від 24.10.2021 року, Графік платежів за споживчим кредитом (обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит) Оплата частинами, підтвердила ознайомлення із Загальними умвами надання кредитів «Оплата частинами» АТ КБ «Приватбанк», а також надано банку доручення на встановлення регулярного платежу з картки/рахунку [NUMBER] на погашення заборгованості; кількість платежів - 20; оплата - щомісяця (не пізніше 24 числа) у розмірі 876,70 грн., у тому числі проценти за користування кредитом 0,01% - 3,50 грн. До того ж, у мобільному за стосунку Приват24 відповідачу надходили повідомлення наступного змісту: 1) Вам піднято ліміт на картці Gold [NUMBER] до 90000 грн.; 2) Ви оформили кредит «Оплата частинами» на суму 34998,00 грн. Щомісяця з вашої картки [NUMBER] списуватиметься 1753,40 грн.; 3) Ви оформили кредит «Оплата частинами» на суму 17499,00 грн. Щомісяця з вашої картки [NUMBER] списуватиметься 876,70 грн. 25.10.2021 року [PERSON] звернулася до СІП Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про що 28.10.2021 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12021232080000557. З інформації, викладеної у Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12021232080000557, 24.10.2021 року невстановлена особа шляхом обману та зловживання довірою в телефонній розмові з [PERSON] , [INFO] , прож. За адресою: [ADDRESS] , представившись працівником служби безпеки «Приватбанку» під приводом здійснення транзакції іншою особою, заволоділа грошовими коштами, належними останній, чим спричинила матеріальну шкоду, сума збитку якої встановлюється. Зі змісту відзиву на позовну заяву вбачається, що 24.10.2021 року, відповідачка звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою-зверненням, яке зареєстровано за № 15572952, повідомивши про обставини списання коштів. 28.10.2021 року відповідачка письмово повідомила банк про реєстрацію кримінального провадження, що підтверджується вхідним номером банку № 5146243 від 28.10.2021 та доказами направлення відповідного повідомлення. Проте, з відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 26.11.2021 року № 20.1.0.0.0/7-211110/8151, надану на звернення [PERSON] від 10.11.2021 року за вх. № 3337239-ВБ, вбачається, що 24.10.2021 року з платіжної картки останньої № [NUMBER] було знято грошові кошти, що потребує правильного введення ПІН-коду картки. Отже, з наданих відповідачем документів вбачається, що до банку [PERSON] звернулася лише 10.11.2021 року, а не 24.10.2021 року як стверджує представник відповідача. У межах досудового розслідування 25.11.2021 року відповідачку було допитано як потерпілу. Як вбачається з матеріалів справи та з протоколу допиту потерпілого, складеного опероуповноваженим сектора кримінальної поліції Відділення поліції Херсонського РУП ГУНП України в Херсонській області А.О. Моцним, близько 10:00 год. 24.10.2021 року відповідачці зателефонував невстановлений чоловік з телефонного номера [NUMBER] , який представився співробітником АТ КБ «ПриватБанк» та повідомив про нібито здійснення сторонніми особами несанкціонованих операцій за її картковим рахунком. З метою «припинення незаконних операцій» він надав вказівки виконати певні дії у банкоматі, зокрема ввести цифрові комбінації, продиктовані телефоном. Для створення у відповідачки уявлення про достовірність повідомленої інформації чоловік назвав персональні дані, зокрема дівоче прізвище матері відповідачки. Надалі, виконуючи отримані вказівки, відповідачка здійснила зняття грошових коштів та їх переказ через платіжну систему «SharPay» на рахунок, який, за словами чоловіка, належав «менеджеру». 16.01.2023 року постановою дізнавача сектору дізнання Відділення поліції № 1 ХРУП ГУНП в Херсонській області кримінальне провадження було закрито. Надалі зазначена постанова була оскаржена в порядку ст. 303 КПК України. Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 14.02.2025 року у справі № 766/867/25 постанову про закриття кримінального провадження скасовано та матеріали направлено для продовження досудового розслідування. 23.06.2025 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області у справі № 766/9050/25 у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - відмовлено. Таким чином, кримінальне провадження за фактом вчинення шахрайських дій станом на час розгляду справи триває, особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, не встановлено. У відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначила, що у відповідності до п. 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 року № 705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що такі дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання PIN або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] неодноразово підтверджувала здійснення переказів та оплату товарів через введення одноразових ОТР-паролів та кодів, надісланих на її банківський номер телефону, а також укладала договори на розстрочку та оформляла платежі за сервісом «Оплата частинами». Це підтверджується скріншотами SMS-повідомлень, наданих відповідачем, та випискою руху коштів банку за 24.10.2021 року. Таким чином, відповідач своїми діями сприяла здійсненню платіжних операцій, що не підпадають під умови, передбачені п. 9 Положення № 705, оскільки втрату чи незаконне використання коштів ініціювали саме дії користувача за вказівками шахраїв. Додатково представник відповідача посилається на положення п. 6.6 Правил користування платіжною карткою, у відповідності до яких у випадку виявлення факту несанкціонованого доступу до карткового рахунку через Інтернет, клієнт повинен подати заяву в банк з приводу вказаного питання. Банк, у свою чергу, представляє інтереси клієнта в міжнародній платіжній системі з питань повернення несанкціонованого списання суми. У цьому зв`язку представник відповідача вважає, що [PERSON] виконала свої обов`язки перед банком , відповідно до умов договору, повідомила банк про несанкціоноване списання грошових коштів з її рахунку та звернулась до правоохоронних органів з приводу вчинення шахрайських дій. Разом із тим, встановлення точного часу повідомлення банку клієнтом (користувачем) про втрату фінансового номеру телефону, при підозрі доступу третіх осіб до фінансового номеру телефону та інших неправомірних дій таких осіб, має вирішальне значення при визначені того, за проведення яких операцій несе відповідальність клієнт, оскільки до моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк (постанова Верховного Суду від 18 січня 2023 року у справі № 686/17744/21 (провадження №61-9278св22)). Згідно з пунктом 6 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 05.11.2014 року № 705, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. З матеріалів справи вбачається, що відповідачка повідомила банк про несанкціоновані операції лише після того, як виконала вказівки шахраїв і переказала значні кошти на суму 76158,66 грн, що підтверджується банківською випискою та протоколом допиту потерпілого, складеним опероуповноваженим А.О. Моцним. При цьому скріншот, наданий представником відповідача щодо вихідного виклику на короткий номер 3700 гарячої лінії АТ КБ «ПриватБанк» о 11:12 год., не може вважатися належним і допустимим доказом, оскільки з нього не вбачається дата дзвінка та тривалість розмови зі співробітником банку. Отже, обов`язки перед банком щодо негайного повідомлення про спірні операції були виконані після факту їх здійснення, що не звільняє відповідачку від відповідальності за сприяння шахрайським діям третіх осіб. Окрім цього представник відповідача вважає, що у контексті спірних правовідносин на увагу заслуговує висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України від 13.05.2015 року № 6-71 цс 15, а також правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові по справі № 127/23496/15-ц від 14.02.2018 року, за змістом яких, згідно пп. 6.7 та 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30.04.2010 року № 223, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Матеріали справи свідчать, що використання платіжного засобу відбулося під контролем невідомого чоловіка, а не без фізичного втручання користувача, оскільки відповідач самостійно вводила ОТР-коди, здійснювала перекази на картку невідомих осіб та підтверджувала укладення договорів на розстрочку. Це підтверджується випискою руху коштів та скріншотами SMS-повідомлень. Таким чином судом встановлено, що 24.10.2021 року відповідачка [PERSON] , виконуючи інструкції невстановлених осіб, які діяли від імені банку, свідомо здійснила ряд платіжних операцій з власної банківської картки, зокрема зняття готівки, перекази коштів на картку [PERSON] та оплату покупок за сервісом «Оплата частинами». Загальна сума таких операцій склала 76158,66 грн. Суд вважає, що ці дії відповідачки відбувалися під прямим контролем невстановлених осіб і свідчать про фактичне сприяння здійсненню несанкціонованих операцій, що підтверджується банківськими виписками та іншими матеріалами справи. Отже, в даному випадку суд не вбачає за можливе застосувати норми, які звільняють користувача від відповідальності, оскільки саме дії та бездіяльність відповідача сприяли втраті та незаконному використанню її коштів. У спірних правовідносинах відповідач фактично є особою, яка зазнала шкоди внаслідок протиправних дій невстановленої особи, що підтверджується наявністю відкритого кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. За таких обставин належним і ефективним способом захисту її прав та законних інтересів як потерпілої є реалізація процесуальних механізмів, передбачених кримінальним процесуальним законодавством, зокрема - звернення до особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, з цивільним позовом у межах кримінального провадження про відшкодування завданої матеріальної шкоди. Саме такий спосіб захисту відповідає характеру спірних правовідносин, оскільки шкода виникла внаслідок протиправних дій третіх осіб, а не внаслідок неправомірної поведінки банківської установи. Таким чином, саме притягнення винної особи до цивільно-правової відповідальності в межах кримінального провадження, а не звільнення [PERSON] від такого виду відповідальності, є належним та ефективним способом поновлення порушених прав відповідача. Так, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми заборгованості за кредитним договором в загальному розмірі 91727,98 грн., яка складається з наступного: 78656,07 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 13071,91 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, тобто позовні вимоги підлягають задоволенню. Частиною першою ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, які в даному випадку враховуючи задоволення позовних вимог в повному обсязі складають 2422,40 грн. На підставі ст. ст. 207, 526, 530, 626, 628, 633, 638, 1048, 1054, 1055 ЦК України,

Outcome: approved