Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Представник ТОВ «Столичний комфорт» Безсмертний О.О. звернувся в суд з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги. У позові вказував, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . ТОВ «Столичний комфорт» є експлуатуючою організацією, яка здійснює обслуговування будинку [ADDRESS] в період з 26.10.2011 по теперішній час. Станом на сьогоднішній день відповідачка постійно користується житлово-комунальними послугами, однак не здійснює оплату фактично наданих житлово-комунальних послуг, хоча це є її обов`язком. Позивачем регулярно надаються послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а також надсилаються відповідачу платіжні документи (рахунки) на оплату таких послуг. Порушення відповідачкою своїх обов`язків щодо своєчасної оплати вартості спожитих житлово-комунальних послуг за період часу з 01.01.2023 до 30.09.2024, які позивач надав відповідачці, обумовило виникнення заборгованості у відповідачки в загальному розмірі 20269,70 грн, яка складається з: суми боргу за спожиті житлово-комунальні послуги 17555,07 грн; збитків від інфляції 1793,71 грн; 3% річних 920,92 грн. На даний час заборгованість не погашена. Просив стягнути з [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуги на користь ТОВ «Столичний комфорт» 20269,70 грн, яка складається з: суми боргу за спожиті житлово-комунальні послуги 17555,07 грн; збитків від інфляції 1793,71 грн; 3% річних 920,92 грн, а також понесені судові витрати: сплачений судовий збір 3028,00 грн та витрати на правничу допомогу - 7000,00 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи по суті. До початку судового засідання представник позивача Іконос Д.В. надіслав через систему «Електронний суд» заяву, просив справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. У судовому засіданні представник відповідачки адвокат Ковалюк М.Г. заявлений позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Підтримав відзив на позов, у якому відповідачка зазначила, що на виконання положень ст.10 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» між позивачем та нею 10.07.2014 були укладені відповідні договори про надання житлово-комунальних послуг (№8-96/У, №8-96/K). Зазначав, що наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ України від 05.06.2018 №130, затверджено Порядок інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України (далі Порядок). Змінюючи тариф та подаючи позов до суду позивачі/управителі/виконавці діяли: 1. Не в спосіб, передбачений Законом, адже до позову не додано доказів того, що: вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначена за домовленістю сторін - докази такої домовленості за період 01.01.2023 до 30.09.2024 до позову не додані; кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, який має бути невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком до позову та до договору не додано; що споживачі проінформовані про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності у порядку, встановленому компетентним органом; що споживачі проінформовані про зміну тарифів у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення у дію нових тарифів з посиланням на рішення відповідних органів; 2. Не в спосіб, передбачений Порядком, адже матеріали справи не містять доказів того, що позивачем дотримано Механізм інформування споживачів про зміну тарифів, як то передбачено розділом ІІ Порядку та доведена відповідна інформація у строки, об`ємі та порядку, вказаному у Порядку; 3. Не в спосіб, передбачений Договором, адже матеріали справи не містять доказів того, що: тариф з утримання будинку та прибудинкової території на день укладання договору зазначено у Додатку №1 до Договору, як то передбачено п.1.3 Договору; при подальшій зміні тарифу, протягом терміну дії Договору, новий тариф зазначено Виконавцем у квитанції (рахунку) на сплату вартості спожитих послуг за календарний місяць у якому тарифи були введені в дію, та що споживач отримала таку квитанцію; виконавець надає визначені договором послуги відповідно до прийнятого органом місцевого самоврядування рішення про структуру тарифів, періодичність та строки надання послуг, як то передбачено п.1.4 Договору. Позивачем до позову додано два накази №23/1 та №5. Але ні Законом, ні Порядком, ні Договором не передбачено такого способу повідомлення споживача/відповідача про зміну тарифів. При цьому жодним документом та/або способом не зафіксовано факт ознайомлення відповідача з цими наказами та прийняття їх суті. Ці накази нею не отримувалися і вона з ними не ознайомлювалася. До матеріалів справи додано оборотно-сальдову відомість за січень 2023 - вересень 2024 року. Згідно відомості у неї відсутня заборгованість за січень-березень 2023 року. Однак частина з цього документу (ОСВ) складена не державною мовою, а отже він є недопустимим доказом. Також оборотно-сальдова відомість не містить реквізитів, визначених ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» - підпис, печатка, назва посади, прізвище осіб, які склали документ, тощо. Позивачем не надано суду доказів укладення договору, передбаченого ст.13 ЗУ «Про ОСББ». Постановою КМУ від 05.03.2022 №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до 29.12.2023 було визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022 до 29.12.2023. Таким чином інфляційні та річні розраховані невірно, що є очевидним. Договори про надання житлово-комунальних послуг №8-96/У, №8-96/K є неналежними доказами по справі щодо визначення тарифу, а відтак і суми заборгованості за період 2023-2024 років, оскільки будь-якої інформації про предмет доказування по цій справі не містять. Матеріали справи не містять доказів того, що земельна ділянка, на якій розташований багатоквартирний будинок за адресою [ADDRESS] , а також належні до нього будівлі, споруди та прибудинкова територія, згідно з відомостями про таку земельну ділянку, що містяться у Державному земельному кадастрі, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства. Сторона позивача не подала докази понесених судових витрат до закінчення судових дебатів та не зробила відповідної заяви до закінчення розгляду справи у суді першої інстанції. Тому у задоволенні заяви позивача про стягнення судових витрат просить відмовити. Також зазначає, що необхідно відмовити у стягненні з неї витрат на професійну правничу допомогу, оскільки справа не є складною, виконані роботи не містять ознак складності (справа шаблонна, позовна заява шаблонна і при цьому лише декілька абзаців у позовній заяві зазнають змін (номер договору, дата укладення договору, прізвище відповідача, розрахунок) і при цьому на 4 стор. позовної заяви допускається помилка у даті стягнення, що свідчить про використання шаблону. Також по об`єму 3 з 7 сторінок позову стосуються витрат на правничу допомогу, 1 з 7 - безпідставне обґрунтування не пропущення строку позовної давності. Тобто, 4 з 7 сторінок позову не стосуються предмету спору взагалі, а те, що стосується, вміщається на 1 сторінці. Тому вважає завищеним час на надані послуги. Обсяг наданих адвокатом послуг є незначним, а справа не має особливого значення для позивача. На час розгляду справи у суді матеріали справи не містять актів наданих послуг, квитанцій про сплату, тощо. Її судові витрати на правничу допомогу становлять 10000,00 грн і докази їх понесених будуть надані протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення по справі. Також підтримав додаткові письмові пояснення до відзиву, у яких відповідачка зазначила, що вказана прибудинкова територія не перебуває у спільній власності співвласників будинку. Згідно з наявним державним актом, земля та територія прилегла до будинку, перебуває у постійному користуванні Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут». Жодних загальних зборів співвласників щодо погодження меж прибудинкової території, її площі та структури витрат не проводилось, відповідні протоколи відсутні, згоди співвласників на включення зазначених витрат до тарифу не надавалось. Включення до тарифу витрат на прибирання, благоустрій чи інше обслуговування прибудинкової території здійснене з порушенням закону, оскільки не виконано вимоги щодо визначення таких умов на договірних засадах і погодження їх з органом місцевого самоврядування. Водночас вона не заперечує необхідність сплати обґрунтованих та законних витрат за утримання багатоквартирного будинку. Однак вважає за необхідне захистити свої права шляхом уточнення структури тарифу відповідно до вимог закону, зокрема щодо витрат на утримання прибудинкової території, яка юридично не передана у власність співвласників будинку, і щодо якої не надано згоди відповідно до ст.10 ЗУ «Про ЖКП». На даний момент немає жодного документа чи судового рішення, яке би скасовувало державний акт або підтверджувало зміну землекористувача. Вона не отримувала жодного повідомлення про передачу права на прибудинкову територію співвласникам. До доведення зворотного презумпція чинності державного акта та землекористування залишається на боці відповідача. Таким чином, частина нарахованого тарифу, що стосується прибудинкової території, є необґрунтованою і неправомірною. Просив врахувати зазначене судом при розгляді справи та при оцінці законності сформованої заборгованості. Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва Аксьонової Н.М. від 14.11.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 11.03.2025. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 03.06.2025 цивільну справу передано за підсудністю до Вижницького районного суду на підставі ч.1 ст.27, п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України. Ухвалою Вижницького районного суду від 14.07.2025 року дану справу прийнято до розгляду та визначено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 16.10.2025 цивільну справу передано на розгляд до Солом`янського районного суду міста Києва. Постановою Чернівецького апеляційного суду від 11.12.2025 ухвалу Вижницького районного суду від 16.10.2025 скасовано, справу направлено до Вижницького районного суду для продовження розгляду. Суд, заслухавши представника відповідачки адвоката Ковалюка М.Г., вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення відповідачки, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що позов ТОВ «столичний комфорт» підлягає задоволенню у повному обсязі з таких підстав. На підтвердження позовних вимог представником позивача надано такі докази: копію Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №397539189 від 02.10.2024, згідно якого [PERSON] на праві приватної власності належить квартира загальною площею 87,6 кв.м, житловою площею 37 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] ; копію договору про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території №8-96/У, укладеного 10.07.2014 між ТОВ «Столичний комфорт» далі - «Виконавець», в особі директора Сторожкової Олени Федорівни, яка діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та [PERSON] , власником квартири [ADDRESS] , далі - «Споживач», що діє з власної волі з другої сторони, з такими умовами, зокрема: 1. Предмет договору. 1.1. Згідно даного Договору Виконавець зобов`язується, у порядку та на умовах визначених цим Договором, забезпечити надання Споживачеві та членам його сім`ї послуг з утримання будинку та прибудинкової території (далі - «послуги») по будинку [ADDRESS] , а Споживач зобов`язуйтеся своєчасно та у повному обсязі здійснювати оплату цих послуг за встановленими тарифами, у строки та на Умовах, визначених цим договором та дотримуватись правил проживання та користування майном, інженерними мережами та обладнанням будинку. 1.2. До переліку послуг, надання яких забезпечується Виконавцем за цим Договором відносяться: прибирання внутрішньобудинкових приміщень, будинку та прибудинкової території; санітарно-технічне обслуговування будинку та прибудинкової території; обслуговування внутрішньобудинкових мереж; утримання ліфтів; освітлення місць загального користування будинку; поточний ремонт будинку; вивезення побутових відходів; інші послуги. 1.3. Послуги з утримання будинку надаються Виконавцем у відповідності до тарифу на утримання будинку та прибудинкової території розрахованого згідно до переліку послуг включених до тарифу на підставі нормативних актів, які регулюють сферу житлово-комунальних послуг. Вартість експлуатаційних витрат з утримання будинку та прибудинкової території за календарний місяць розраховується на підставі тарифу. Тариф з утримання будинку та прибудинкової території на день укладання договору зазначається у Додатку №1 до Договору. При подальшій їх зміні тарифу, протягом терміну дії Договору, новий тариф зазначається Виконавцем у квитанції (рахунку) на сплату вартості спожитих послуг за календарний місяць у якому тарифи були введені в дію. 1.4. Виконавець надає визначені договором послуги відповідно до прийнятого органом місцевого самоврядування рішення про структуру тарифів, періодичність та строки надання послуг. 1.5. Вартість щомісячних відрахувань на накопичення коштів на капітальний ремонт будинку визначається розрахунковим шляхом. 1.6. Наявність пільг для Споживача та членів його сім`ї з оплати послуг зазначених в п.1.2 Договору визначається законодавством України та розраховується окремо по кожній особі зареєстрованій у квартирі Споживача. Пільги розраховуються, на підставі наданих Споживачем оригіналів документів про надання особі пільг. 1.7. У випадку набуття Споживачем чи іншими особами пільг на оплату послуг зазначених в п.l.2. Договору після підписання даного Договору, відповідні пільги нараховуються Виконавцем з дати отримання від Споживача відповідної заяви Споживача про наявність пільг та надання Споживачем оригіналів та копій документів, які засвідчують право Споживача та/чи членів його сім`ї на пільги. 2. Оплата спожитих послуг. 2.1. Розрахунковим періодом, за який Споживач сплачує обумовлені цим Договором послуги є календарний місяць. 2.2. Оплата послуг здійснюється Споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Оплата послуг здійснюється Споживачем на підставі наданого Виконавцем рахунку у якому зазначається перелік послуг та їх вартість за календарний місяць. 2.3. Рахунки на оплату послуг надаються Виконавцем Споживачеві не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. 2.4. Плата за спожиті послуги вноситься Споживачем у безготівковій формі на поточний рахунок Виконавця. Виконавець має право протягом строку дії цього Договору самостійно змінювати реквізити рахунку чи банківську установу про що інформує Споживача шляхом внесення реквізитів нового банківського рахунку до рахунку (квитанції) на сплату комунальних послуг. 2.5. За несвоєчасне внесення Споживачем плати за надані Виконавцем послуги із Споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, шо діє на день заборгованості від суми боргу, з дня виникнення боргу та по день його сплати . 2.6. У разі ненадання чи надання послуг не в повному обсязі, відхилення їх кількісних, якісних показників від нормативних, Виконавець за заявою Споживача та при наданні Споживачем актів, виданих уповноваженими державою органами на проведення контролю якості послуг, здійснює у узгоджений сторонами строк перерахунок розміру плати за спожиті послуги. 3. Права та обов`язки сторін. 3.1. Споживач має право на: отримання вчасно та відповідної якості послуг, згідно із законодавством та умовами даного Договору; усунення Виконавцем, у встановлені законодавством строки, виявлених недоліків у наданні послуг; зменшення розміру плати за послуги в порядку, визначеному законодавством, у разі їх ненадання, надання повному обсязі або зниження їх якості; відшкодування збитків, заподіяних його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок незадовільного надання послуг; своєчасне отримання інформації від Виконавця про перелік складових послуг, структуру тарифу, загальну суму місячного платежу, норми споживання, режим надання послуг, їх споживчі властивості, тощо; зменшення, у встановленому законодавством розмірі, плати за перевищення строків проведення ремонтно-профілактичних робіт та аварійно-відбудовних робіт; внесення за погодженням з Виконавцем у Договір змін, що впливають на розмір плати за послуги. 3.2. Споживач зобов`язаний, зокрема: оплачувати у повному обсязі вартість спожитих послуг у встановлені Договором строки за тарифами, встановленими на день споживання послуг; у разі несвоєчасного внесення платежів обумовлених договором, сплачувати пеню у розмірі встановленому Договором. 3.3. Виконавець має право, зокрема: у разі несвоєчасного внесення Споживачем плати за надані послуги нараховувати пеню у розмірі, встановленому Договором. У пп.3.3. визначені права, а у пп.3.4. визначені обов`язки Виконавця. Також у Договорі передбачені такі умови: 4. Відповідальність сторін. 5. Порядок розв`язання спорів. 6. Особливі умови договору. 7. Форс-мажорні обставини. 8. Строк дії договору. 9. Інші умови. 10. Довідкові відомості. 11. Адреси та підписи сторін. Договір підписаний його сторонами без зауважень та застережень; копію договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №8-96/К, укладеного 10.07.2014 між ТОВ «Столичний комфорт» далі - «Виконавець», в особі директора Сторожкової Олени Федорівни, яка діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та [PERSON] , власником квартири [ADDRESS] , далі - «Споживач», що діє з власної волі з другої сторони, з такими умовами, зокрема: 1. Предмет договору. Відповідно до даного Договору Виконавець зобов`язується надавати Споживачеві комунальні послуги з: централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги), а Споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених Договором. Суб`єктами користування послугами відповідно до даного Договору є власник квартири та члени його сім`ї. Об`єктом по якому надаються послуги є квартира, надалі «Об`єкт», що належить Споживачеві на праві приватної власності, яке Споживач набув на підставі Свідоцтва про право власності від 09.01.2014 посвідченого приватним нотаріусом і внесеним у реєстр серія САК №66601О, зареєстрованим 09.01.2014 у Державному реєстрі прав на нерухоме майно за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 262835880000, номер запису про право власності 4188974. Характеристики Об`єкта надання послуг: загальна площа 87,6 кв.м; житлова площа 37,0 кв.м; опалювальна площа 75,0 кв.м; кількість кімнат 2; поверх 20; лоджія 100% 4,3; 7,7 кв.м; лоджія 50% 0,6 кв.м; балкон 0,0 кв.м. Характеристики засобів обліку, які встановлені в квартирі та взяті на облік Виконавцем зазначаються Додатку №1 до Договору. 2. Тарифи на послуги та їх вартість. 2.1. Обумовлені даним Договором послуги, надаються Виконавцем Споживачеві у відповідності до норм та тарифів, встановлених на підставі діючого законодавства України. 2.2. Норми споживання, нормативи на послуги та тарифи на послуги, встановлюються та змінюються уповноваженими на те державними органами та є обов`язковими для Сторін цього Договору. 2.3. Вартість послуг розраховується за нормами споживання встановленими органами влади, а при наявності лічильників - за показаннями лічильників. Порядок надання послуг, облік обсягів споживання послуг та порядок оплати визначається відповідно до затверджених Постановою Кабінету Міністрів України віл 21.07.2005 №630 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої воли і водовідведення", (далі - Правила) та Розпоряджень КМДА. 2.4. Вартість послуг за календарний місяць розраховується по затвердженим нормам споживання чи показника лічильників та тарифам, які діють у розрахунковий місяць, з урахуванням пільг та субсидій, які має Споживач та/чи члени його сім`ї у розрахунковому місяці. 3. Оплата спожитих послуг. 3.1. Відповідно до вимог законодавства та умов даного договору, розрахунковим періодом, за який Споживач сплачує вартість комунальних послуг є календарний місяць. 3.2. Споживач сплачує вартість спожитих послуг за розрахунковий (календарний) місяць не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим. Вартість спожитих комунальних послуг за календарний місяць розраховується за тарифами, які діяли у даному розрахунковому місяці відповідно до встановлених норм споживання чи за показниками лічильників прийнятих Виконавцем до взаєморозрахунків. 3.3. Рахунки на оплату комунальних послуг надаються Виконавцем Споживачеві не піше 10-чиcла місяця, наступного за розрахунковим шляхом вручення рахунку безпосередньо Споживачеві (члену сім`ї Споживача) чи шляхом вкладення рахунку у поштову скриньку Споживача. При неотриманні рахунку на оплату комунальних послуг у встановлений даним пунктом строк, Споживач зобов`язаний звернутись до бухгалтерії Виконавця для отримання дублікату рахунку та сплатити вартість послуг у строк встановлений п.3.2. Договору. 3.4. Плата за послуги вноситься Споживачем у безготівковій формі на розрахунковий рахунок вказаний Виконавцем у рахунку (квитанції) на сплату послуг. 3.5. Станом на день укладання цього Договору, плата за спожиті послуги вноситься Споживачем на поточний рахунок Виконавця. Виконавець має право протягом строку дії цього Договору самостійно змінювати реквізити рахунку чи банківську установу про що інформує Споживача шляхом внесення реквізитів нового банківського рахунку до рахунку (квитанції) на сплату комунальних послуг. 3.6. За порушення Споживачем встановлених Договором строків на оплату спожитих комунальних послуг, з Споживача підлягають стягненню інфляційні втрати, 3% річних та пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на день заборгованості, від суми боргу до дня погашення заборгованості. 3.7. У разі надання послуг не в повному обсязі, відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, Виконавець здійснює перерахунок розміру плати згідно з Правилами про надання послуг. 4. Права та обов`язки споживача. 4.1. Споживач має право, зокрема на: отримання послуг відповідної якості згідно до законодавства та умов даного Договору; несплату вартості послуг за період тимчасової відсутності Споживача і членів його сім`ї у квартирі за умови відключення Виконавцем у квартирі Споживача подачі холодної та гарячої води і опломбування квартирних запірних вентилів водопостачання та на відновлення надання вказаних послуг шляхом зняття Виконавцем встановлених на запірній арматурі пломб за рахунок Споживача, протягом доби після отримання Виконавцем письмової заяви Споживача; ознайомлення з нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг; внесення за погодженням з Виконавцем у Договір змін, що впливають на розмір плати за послуги; звільнення від плати за послуги у разі їх ненадання та отримання компенсації за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт. 4.2. Споживач зобов`язаний, зокрема: оплачувати послуги в установлені договором строки та у повному обсязі на підставі рахунку наданого Виконавцем; дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановленому законом та договором розмірі. 4.3. Виконавець має право, зокрема: нараховувати у разі несвоєчасного внесення Споживачем плати за надані послуги інфляційні збитки, 3% річних та пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ; вносити у односторонньому порядку зміни у Договір, що впливають на розмір плати за послуги якщо ці зміни пов`язані із внесенням змін законодавства у сфері регулювання житлово-комунального господарства, комунальних послуг, нормативів та тарифів на комунальні послуги, з попереднім повідомленням споживача; вимагати від Споживача дотримання нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг. 4.4 Виконавець зобов`язаний, зокрема: забезпечувати вчасне та відповідної якості надання послуг згідно із законодавством та умовами Договору; зменшувати згідно до вимог законодавства та у випадках встановлених законодавством, розмір плати за послуги з водопостачання у разі тимчасової відсутності Споживача та членів його сім`ї при поданні Споживачем письмової заяви на опломбування запірної арматури на мережі водопостачання та надання офіційного документа, що підтверджує відсутність мешканців у квартирі (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання); відновлювати надання послуг за заявою Споживача, шляхом зняття пломб із запірної арматури мережі водопостачання протягом доби з дня отримання відповідної письмової заяви від Споживача; звільняти від плати за послуги у разі їх ненадання та за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт; ознайомлювати Споживача з нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг. Також у Договорі передбачені такі умови: 5. Відповідальність сторін. 6. Точки розподілу, в яких здійснюється передача послуг від Виконавця Споживачеві. 7. Порядок розв`язання спорів. 8. Форс-мажорні обставини. 9. Строк дії договору. 10. Інші умови договору. 11. Довідкові відомості. 12. Місцезнаходження та підписи сторін. Договір підписаний його сторонами без зауважень та застережень; Додаток 1 до Договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №8-96/К від 10.07.2014, яким є Перелік засобів обліку та їх характеристика, згідно якого встановлені такі засоби обліку: Лічильник ХВП ЕТ-1,5V; Лічильник ГВП ЕТ-1,5V, місце встановлення - загальний коридор; копію Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт», ідентифікаційний код 33833708 (нова редакція), затвердженого рішенням учасника №31-05/23 від 31.05.2023; копію наказу ТОВ «Столичний комфорт» №5 від 31.05.2024 «Про встановлення тарифів, у зв`язку із підвищенням вартості електроенергії», згідно якого - У зв`язку з прийняттям Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2024 №632 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 5 червня 2019 р. №483» відповідно до якої здійснено підвищення тарифу на електричну енергію для побутових споживачів та введено в дію фіксовану ціну на електричну енергію в розмірі 4,32 грн (з ПДВ) за 1 кВт/год з 01 червня 2024 року. Враховуючи зобов`язання Товариства щодо забезпечення якісного надання послуг, а також приведення у відповідність діючих тарифів на послугу з управління багатоквартирним будинком до рівня економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво, наказує: 1. Внести зміни до розрахунку складових тарифу у відповідності до Постанови КМУ від 31.05.2024 №632. 2. Ввести в дію з 01.06.2024 тарифи на послугу з управління багатоквартирним будинком, яка надається Товариством, в наступному розмірі: вул. Івана Крамського, 9, - новий тариф (з 01.06.2024) 14,86 грн/кв.м; новий тариф (з 01.06.2024) для першого поверху 13,70 грн/кв.м; пров. Ковальського, 19 - новий тариф (з 01.06.2024) 16,56 грн/кв.м; новий тариф (з 01.06.2024) для першого поверху 16,56 грн/кв.м; 3. Бухгалтерії проводити нарахування за послугу з управління багатоквартирним будинком за новими тарифами з 01.06.2024; копію наказу ТОВ «Столичний комфорт» №23/1 від 01.09.2023 «Про встановлення тарифу на надання послуг з управління багатоквартирним будинком», згідно якого - З метою забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб Співвласників, враховуючи укладення Товариством з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , договорів про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, на виконання вимог ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» та ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», наказує: 1. Ввести в дію з 01.09.2023 на постійній основі тариф на надання послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] - новий тариф (з 01.09.2023) 14,48 грн/кв.м; новий тариф для першого поверху (з 01.09.2023) 14,48 грн/кв.м; 2. Інформацію про введення в дію нових тарифів довести до відома Співвласників в порядку, встановленим Договором про надання послуги з управління багатоквартирним будинком; копію витягу з Інформаційно-аналітичної системи управління житловим фондом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) згідно постанови КМУ №515/Протокол №058/4/3-320 з 01.01.2017+ нові тарифи на вивіз ТПВ та ВГВ, згідно якого - встановлено тариф у розмірі 6,8032 грн/кв.м та надано розшифрування вартості кожної послуги; оборотно-сальдову відомість ТОВ «Столичний комфорт» по рахунку 361 за період з січня 2023 до вересня 2024 за даними бухгалтерського обліку, згідно якої - [PERSON] нараховано за утримання будинку та прибудинкової території: сальдо на початок періоду у розмірі 8339,40 грн; обороти за період у розмірі 20533,47 грн; сальдо на кінець періоду у розмірі 17555,07 грн; розрахунок інфляційних втрат та 3% річних на суму боргу 17555,07 грн за період з 01.01.2023 до 30.09.2024, згідно якого: інфляційні втрати становлять 1793,71 грн; 3% річних становлять 920,92 грн; копію договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №К19-У, укладеного 01.09.2023 між співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] (далі - Співвласники), в особі Уповноваженої особи - власника нежитлового приміщення №125 [PERSON] , яка діє на підставі протоколу загальних зборів Співвласників багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] від 19.07.2023, з іншої сторони (далі - Уповноважена особа), та Товариство з обмеженою відповідальністю «Столичний комфорт» в особі Директора Тирука О.М., діючого на підставі Статуту, за умовами якого: Предмет Договору. 1. Цей Договір розроблено у відповідності з положеннями Типового Договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2018 року №712 та законами України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», «Про житлово-комунальні послуги», Цивільним кодексом України, іншими законодавчими актами України. 2. Управитель зобов`язується надавати Співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком (далі Послуга з управління), що розташований за адресою: [ADDRESS] (далі будинок), а Співвласники зобов`язуються оплачувати Управителю за Послугу з управління згідно вимогами законодавства України та умовами цього Договору. Загальні відомості про будинок зазначаються у додатку 2 до цього Договору, який є невід`ємною його частиною. 3. Послуга з управління полягає у забезпеченні Управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб Співвласників, які є власниками будинку, шляхом утримання та ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території відповідно до законодавства України та умов цього Договору. 3.1. Послуга з управління включає: - утримання спільного майна багатоквартирного будинку з розшифруванням; - купівлю та передачу електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна будинку з розшифрування; - здійснення щомісячної звітності перед Оператором мереж розподілу та Постачальником послуги (ПрАТ ДТЕК «КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ», ТОВ «Київські енергетичні послуги» («Yasno») або альтернативні) щодо використаної електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна будинку; - поточний ремонт спільного майна будинку. Послуга з управління надається відповідно до вимог якості згідно з Додатком 4 до цього Договору, що є його невід`ємною частиною. 4. Технічна документація на будинок перебуває в користуванні Управителя до моменту запиту про передачу технічної документації на будинок - Співвласниками або до завершення дії цього Договору, Контроль за обсягом та якістю Послуги з управління здійснюється Співвласниками в установленому законодавством порядку. Список Співвласників і площа квартир та приміщень, що перебувають у їх власності, станом на дату укладення цього Договору, зазначаються у Додатку 1 до цього Договору, що є невід`ємною його частиною. У разі проживання (знаходження) у будинку споживачів, які не є Співвласниками будинку, у примітці зазначаються ПІБ (найменування) таких осіб. У примітці до вказаного списку зазначаються номери телефонів та інші контактні дані Уповноваженої особи Співвласників, інших осіб, які діють в інтересах Співвласників для здійснення контролю за кількістю та якістю житлово-комунальних послуг. Також у Договорі передбачені такі умови: Права та обов`язки. Ціна та порядок оплати послуг з управління. Порядок доступу Управителя до приміщень будинку. Порядок взаємного інформування сторін. Відповідальність сторін. Порядок та умови внесення змін до Договору. Форс-мажорні обставини. Строк дії, порядок і умови подовження дії та розірвання Договору. Прикінцеві положення. Реквізити та підписи представників Сторін Договору; копію Додатку №1 до протоколу Зборів співвласників багатоквартирного будинку, яким є Кошторис погодженої ціни та складової послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] . На спростування позовних вимог та підтвердження заперечень проти позову відповідачкою та її представником надано такі докази: копію витягу з рішення VІІ сесії ХХІV скликання Київської міської ради №281-2/1491 від 27.05.2004 «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею», згідно якого - міська рада вирішила, зокрема: 4. Затвердити проект відведення земельної ділянки Національному технічному університету України «Київський політехнічний інститут» для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями, підземним та наземним паркінгами у [ADDRESS] . Внести зміни до пункту 16 рішення Київської міської ради від 26.09.2002 №19/179 «Про надання і вилучення земельних ділянок та припинення права користування землею»: в абзаці 2 виключити текст «ділянка № [NUMBER] - площею 0,03 га»; в абзаці 3 (частина 2) замінити цифри «1,82» на «1,64». Надати Національному технічному університету України «Київський політехнічний інститут», за умови виконання п.4.1 цього рішення, земельну ділянку загальною площею 0,55 га в постійне користування для будівництва, експлуатації та обслуговування житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями, підземним та наземним паркінгами у [ADDRESS] за рахунок земель міської забудови; копію державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, виданого 19.11.2004 Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого комітету Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), згідно якого - Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут», м. Київ, просп. Перемоги, 37, корп.1, на підставі рішення Київської міської ради від 27.05.2004 №281-2/1491, є користувачем земельної ділянки площею 0,5525 га, яка розташована у [ADDRESS] , цільове призначення - будівництво, експлуатація та обслуговування житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями, підземним та наземним паркінгами, кадастровий номер 8 000 000 000:69:063:001; додатки до вказаного державного акту, якими є копії: плану меж земельної ділянки з кадастровим номером 8 000 000 000:69:063:001, абрису земельної ділянки, ситуаційної схеми земельної ділянки та акту визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 27.08.2004. При вирішенні позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги суд застосовує такі норми права. Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання таких послуг, регулюються як нормами Цивільного кодексу України, так і Законом України «Про житлово-комунальні послуги», а також іншими нормативно-правовими актами у галузі цивільного, житлового законодавства та актів, що регулюють відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг. У статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить якщо інше не встановлено договором або законом. Відтак, Закон встановлює презумпцію власника майна нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, пов`язані із зберіганням майна, його ремонтом, забезпечення збереження його властивостей, тощо. Положеннями ст.ст.156, 162 ЖК України закріплено, що власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Згідно зі ст.179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. У частині 1 статті 2 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до ч.1 ст.1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору; споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач; управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб. У статті 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. Відповідно до ч.1 ст.6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Згідно з п.1 ч.1 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. А у ч.2 ст.7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами (п.5); у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню в розмірах, установлених законом або договорами про надання житлово-комунальних послуг (п.10). Згідно ч.3 ст.8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», управитель багатоквартирного будинку має право: вимагати від споживача дотримання вимог правил експлуатації жилих приміщень та прибудинкової території, санітарно-гігієнічних правил і правил пожежної безпеки, інших нормативно-правових актів у сфері комунальних послуг (п.1); вести претензійно-позовну роботу у разі виникнення заборгованості за надані послуги в порядку і строки, встановлені законом та/або договором (п.7). Відповідно до ч.4 ст.8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний: у разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку відповідного рішення від імені, в інтересах та за рахунок співвласників укладати з виконавцями комунальних послуг договори про надання таких послуг, здійснювати облік обсягу відповідних спожитих комунальних послуг та їх оплати, у тому числі стосовно кожного співвласника; здійснювати розподіл між співвласниками обсягу спожитої комунальної послуги відповідно до законодавства (п.12). Згідно ст.11 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за рішенням зборів співвласників (загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) і згодою управителя та зазначається у договорі з управителем. Умови договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком повинні відповідати умовам типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України. Істотними умовами договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком є: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов`язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуг; 6) порядок оплати послуг; 7) порядок і умови внесення змін до договору; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження дії та розірвання договору. Якщо зборами співвласників прийнято рішення про укладення договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, такий договір (зміни до нього) підписується співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. Управитель протягом одного місяця після підписання з ним договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (змін до нього) зобов`язаний надати або надіслати рекомендованим листом кожному співвласнику примірник такого договору (змін до нього), завірений підписом управителя. Договір з управителем укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на наступний однорічний строк. Згідно ст.15 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (зміни до нього) від імені всіх співвласників багатоквартирного будинку укладається з визначеним відповідно до законодавства управителем співвласником (співвласниками), уповноваженим (уповноваженими) на це рішенням зборів співвласників. Такий договір підписується на умовах, затверджених зборами співвласників, та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками. У випадках, визначених законом, договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком укладається від імені співвласників багатоквартирного будинку уповноваженою особою органу місцевого самоврядування. В одному багатоквартирному будинку договір про надання послуг з управління може укладатися одночасно не більш як з одним управителем. Відповідно до ч.1 ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. У статті 10 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» закріплено, що ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування. Якщо управитель визначений органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах, ціна послуги з управління багатоквартирним будинком визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу. Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором. Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає: 1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем; 2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території враховує обов`язковий перелік робіт (послуг), який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, а також періодичність виконання (надання) робіт (послуг) з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території. Управитель у порядку та з періодичністю, визначеними договором, та/або на вимогу споживача зобов`язаний інформувати споживача про фактичні витрати та виконані (надані) роботи (послуги) з утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території. На вимогу органу місцевого самоврядування надається інформація про кількісні та якісні показники наданих послуг з управління, їхню вартість, а також галузева звітність. У разі якщо прибудинкова територія багатоквартирного будинку не оформлена у власність або користування співвласників багатоквартирного будинку, прибирання та інші послуги з обслуговування території навколо такого багатоквартирного будинку можуть бути включені до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території (у тому числі при визначенні управителя на конкурсних засадах) виключно за згодою споживачів із визначенням на договірних засадах та погодженням з органом місцевого самоврядування меж та площі території, яку співвласники згодні утримувати. Інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцями відповідних послуг в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства. На вимогу органу місцевого самоврядування надається інформація про кількісні та якісні показники наданих комунальних послуг, їхню вартість, а також галузева звітність. У разі прийняття уповноваженим органом рішення про зміну цін/тарифів на комунальні послуги виконавець у строк, що не перевищує 15 днів з дати введення їх у дію, повідомляє про це споживачам з посиланням на рішення відповідних органів. Відповідно до ч.1 ст.18 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Згідно чч.1, 4 та 5 ст.22 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем гарячої води визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Тарифи на комунальну послугу з постачання гарячої води, що виробляється суб`єктом господарювання за допомогою систем автономного теплопостачання, визначаються та встановлюються органом, що регулює діяльність такого суб`єкта господарювання, окремо для кожного багатоквартирного будинку з урахуванням собівартості надання такої послуги, а також рентабельності суб`єкта господарювання, що провадить таку діяльність. Відповідно до чч.1, 4 ст.23 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водопостачання визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Послуга з централізованого водопостачання надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водопостачання, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до чч.1, 3 ст.24 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем послуги з централізованого водовідведення визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Послуга з централізованого водовідведення надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з централізованого водовідведення, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Згідно з ч.1 ст.26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку внесення плати за житлово-комунальні послуги. Пеня не нараховується за умови наявності заборгованості держави за надані населенню пільги та житлові субсидії та/або наявності у споживача заборгованості з оплати праці, підтвердженої належним чином. Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України визначені загальні умови виконання зобов`язання, зокрема, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч.1 ст.509 ЦК України) - вимагати сплату грошей за надані послуги. Отже, виходячи з юридичної природи спірних правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ч.2 ст.625 ЦК України). Закріплена в ч.2 ст.7 та ч.1 ст.26 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, установлених у ч.2 ст.625 ЦК України. Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого у національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Дана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Положеннями ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав. Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем. Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі №338/180/17), тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (див. mutatis mutandis висновки у пунктах 72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі №488/5027/14-ц). Вирішуючи цивільний спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити. Саме на позивача покладений обов`язок обґрунтувати свої вимоги поданими до суду доказами, тобто довести, що його права та інтереси порушуються, а тому потребують захисту. Судочинство у цивільних судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до аналогічних положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стандарт доказування є важливим елементом змагального процесу. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведення. У постанові від 18.03.2020 року у справі №129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний. Тобто певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 року у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 року у справі №902/761/18 та від 04.12.2019 року у справі №917/2101/17. Верховний Суд зауважує, що за загальним правилом доказування тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову покладається на позивача, за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом спростування позивачем обґрунтованості заперечень відповідача. Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (постанова ВС від 21.09.2022 у справі №645/5557/16-ц). Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. У статті 78 ЦПК України закріплено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. А згідно зі ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У статті 89 ЦПК України закріплено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З наданих сторонами та безпосередньо досліджених у судовому засіданні належних, достатніх та допустимих доказів Судом установлено, що: відповідачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] ; 10.07.2014 між ТОВ «Столичний комфорт» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території №8-96/У, за умовами якого ТОВ «Столичний комфорт» зобов`язалося забезпечити надання [PERSON] та членам її сім`ї послуг з утримання будинку та прибудинкової території по будинку [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язалася своєчасно та у повному обсязі здійснювати оплату цих послуг за встановленими тарифами, у строки та на умовах, визначених цим договором, тобто не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим; 10.07.2014 між ТОВ «Столичний комфорт» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №8-96/К, за умовами якого ТОВ «Столичний комфорт» зобов`язалося надавати [PERSON] комунальні послуги з: централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення по квартирі [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язалася своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених Договором, тобто не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим; наказом ТОВ «Столичний комфорт» №5 від 31.05.2024 внесено зміни до розрахунку складових тарифу у відповідності до Постанови КМУ від 31.05.2024 №632 та введено в дію з 01.06.2024 тарифи на послугу з управління багатоквартирним будинком по [ADDRESS] , яка надається Товариством, в наступному розмірі: новий тариф (з 01.06.2024) 16,56 грн/кв.м; новий тариф (з 01.06.2024) для першого поверху 16,56 грн/кв.м; 01.09.2023 між співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] та ТОВ «Столичний комфорт» укладено договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №К19-У, за умовами якого ТОВ «Столичний комфорт» (Управитель) зобов`язалося надавати Співвласникам послугу з управління багатоквартирним будинком, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а Співвласники зобов`язалися оплачувати Управителю за Послугу з управління згідно вимогами законодавства України та умовами цього Договору; Зборами співвласників багатоквартирного будинку затверджено Кошторис погодженої ціни та складової послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] ; наказом ТОВ «Столичний комфорт» №23/1 від 01.09.2023 введено в дію з 01.09.2023 на постійній основі тариф на надання послуги з управління багатоквартирним будинком за адресою: [ADDRESS] - новий тариф (з 01.09.2023) 14,48 грн/кв.м; новий тариф для першого поверху (з 01.09.2023) 14,48 грн/кв.м; з 01.01.2017 встановлено тарифи на вивіз ТПВ та ВГВ у розмірі 6,8032 грн/кв.м; за період з січня 2023 до вересня 2024 [PERSON] не сплачувала послуги з утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у розмірі 17555,07 гривень. Відповідачкою [PERSON] та її представником адвокатом Ковалюком М.Г. не надано жодних належних, достатніх та допустимих доказів, які б підтверджували, що у відповідачки відсутня заборгованість за надані ТОВ «Столичний комфорт» та спожиті нею житлово-комунальні послуги у визначеному позивачем розмірі, іншого розрахунку заборгованості не надано. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач, окрім заборгованості за житлово-комунальні послуги, просить стягнути 920,92 грн - 3% річних та 1793,71 грн - інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості 17555,07 грн на підставі ст.625 ЦК України за весь період з 01.01.2023 до 30.09.2024. Дійсно, станом на 01.01.2023 була чинною постанова КМУ №206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», згідно якої: В умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні, Кабінет Міністрів України постановляє: 1. Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. 2. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Станом на 14.10.2024 - час звернення з даним позовом до суду постанова КМУ №206 від 05.03.2022 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану», мала іншу редакцію із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ №390 від 21.04.2023 та №1405 від 29.12.2023, згідно якої: В умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», Кабінет Міністрів України постановляє: 1. Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285); припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285); стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312; 2016 р., № 46, ст. 1669; 2022 р., № 26, ст. 1418), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, документи, що підтверджують факт перетинання державного кордону України (на виїзд з України і в`їзд в Україну) у відповідний період часу), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285); нарахування плати за житлово-комунальні послуги з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, та стягнення заборгованості за ці послуги, утвореної після 24 лютого 2022 р. за відповідний період окупації, споживачів та/або членів їх сімей на відповідній території. 1-1. Дія абзаців першого та третього пункту 1 цієї постанови поширюється на юридичних осіб, яким належить на праві власності або іншому речовому праві житлове та/або нежитлове приміщення, будинок, в яких розміщуються та є кінцевими споживачами комунальних послуг внутрішньо переміщені особи, у разі, коли такі юридичні особи не мають права на отримання компенсації за спожиті комунальні послуги під час розміщення внутрішньо переміщених осіб у будівлях (приміщеннях) об`єктів державної, комунальної та приватної власності у період воєнного стану. 2. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року. Аналіз даних редакцій постанови КМУ №206 від 05.03.2022 дає підстави для висновку, що станом на час звернення з даним позовом до суду позивач мав право на нарахування та стягнення з відповідачки 3% річних та інфляційних втрат, нарахованих на суму заборгованості 17555,07 грн на підставі ст.625 ЦК України за весь період з 01.01.2023 до 30.09.2024. Суд відхиляє доводи представника відповідачки про відсутність підстав для прийняття судом в якості доказів копій договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком №К19-У від 01.09.2023 та Додатку №1 до протоколу Зборів співвласників багатоквартирного будинку з підстав ненадання доказів їх надіслання відповідачці, оскільки формальний недолік у вигляді відсутності доказів направлення клопотання про долучення доказів відповідачці не перешкоджає суду дослідити подані докази, з якими представник відповідачки ознайомився у судовому засіданні та не порушує прав учасників справи, а відповідає завданню цивільного судочинства та має на меті повне та всебічне з`ясування всіх обставин справи. Решту доводів відповідачки та її представника встановлених судом обставин не спростовують. Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. За встановлених обставин, Суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Столичний комфорт», про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки позов задоволено повністю, то з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені ними судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн відповідно до вимог ст.141 ЦПК України (платіжна інструкція №827 від 30.09.2024). Щодо стягнення з відповідачки витрат на правничу допомогу необхідно зазначити таке. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.1-6 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Суд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо. При визначенні суми компенсації понесених витрат на професійну правничу допомогу суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та її складності, суті виконаних послуг та витраченого адвокатом часу. Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду від 15.11.2021 року у справі №320/5284/19. У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №75/9215/15-ц вказано, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (ч.1 ст.182 ЦПК України). Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, обсягом та витраченим часом. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22.112019 року у справі №902/347/18. Чинне процесуальне законодавство не обмежує сторін спору жодними нормативними рамками у контексті очікуваного розміру компенсації їхніх витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката. Отже, за умови дотримання визначеної законом процедури попереднього визначення суми судових витрат, а також порядку подання необхідного об`єму доказів на підтвердження понесених витрат, сторона може розраховувати на відшкодування витрат на правничу допомогу в повному розмірі. Однак, беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності. Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: approved