Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд із позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості за договором позики № 3444887 від 01.11.2020 року в розмірі 21 163 грн. 60 коп. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що 01.11.2020 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики № 3444887. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п. 11 Договору позики "реквізити та підписи сторін". Згідно з п.1 Договору позики за цим Договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі - «позику») на погоджений умовами Договору строк (надалі - «строк позики») шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №3 від 16.08.2021 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21 163,60 грн., з яких: 7 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 163 грн. 60 коп. сума заборгованості за відсотками. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за Договором позики № 3444887 в розмірі 21 163,60 грн., з яких: 7 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 14 163,60 грн. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам Договору позики, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. У зв`язку з цим позивач з метою захисту своїх прав подав до суду позов про стягнення на його користь з відповідача [PERSON] наявної заборгованості у вищевказаному розмірі. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 06.02.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. 18.04.2023 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву. Зазначає, що жодних доказів перерахування ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» грошових коштів на рахунок відповідача позовна заява не містить. Крім цього, позивач в позовній заяві посилається на Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mycredit.ua, які визначають порядок та умови кредитування, права та обов`язки сторін. Проте, позивач не надав до суду жодних даних про те, що саме ці Правила надання грошових коштів у позику були розміщені на сайті позивача та надані для ознайомлення відповідачу при укладанні договору позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, №3444887 від 01.11.2020 року. Як зазначає представник відповідача, з договору позики вбачається, що строк надання кредиту становить 30 днів з відсотковою ставкою 1,99% за одну добу, а тому, нарахування відповідачу відсотків за користування грошовими коштами на підставі ст.1048 ЦК України після спливу 30-ти денного строку є незаконним. У відзиві на позовну заяву наголошується, що витяг з Реєстру Боржників до договору №14/06/2021 від 14.06.2021 року не є належним доказом передачі права вимоги до відповідача, так як не містить підписів та печаток ані Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», ані Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів". Відтак, наданий позивачем витяг з реєстру боржників до договору факторингу не може вважатися належними доказом наявності заборгованості відповідача. Водночас інших доказів на підтвердження розміру заборгованості зі сплати відсотків суду не надано. На переконання сторони відповідача, доданий до позовної заяви розрахунок заборгованості по суті просто фіксує суму боргу за тілом кредиту та суму боргу за процентами, без розрахунку заборгованості за конкретний період кредитування з використанням процентної ставки та кількості днів користування кредитом. В такому вигляді надані розрахунки боргу не можуть слугувати доказом наявності у відповідача заборгованості перед позивачем. А тому, представник відповідача просить у задоволенні позову відмовити. 18.04.2023 року представником позивача подано до суду відповідь на відзив. Зазначає, що договір підписаний відповідачем і в такому чітко зазначено про підтвердження відповідачем, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Публічної пропозиції (оферта) на укладення договору про надання фінансового кредиту за допомогою електронних засобів, яка розміщена на сайті кредитодавця, а також отримав від кредитодавця до укладення цього Договору інформацію, зазначену в частині другій статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». У відповідності до умов договору його підписання здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону, вказаний позичальником при укладанні договору. Укладання угоди без заповнення Заявки клієнтом є неможливим, адже без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису) без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між відповідачем та первісним кредитором (позикодавцем) не було б укладено. Представник позивача наголошує, що умови кредитування, з якими погодився відповідач, вказані безпосередньо в Договорі позики № 3444887 та передбачають: строк позики - 30 днів, сума позики - 7000,00 грн., процентна ставка - 1,99 % за один день від суми позики; сукупна вартість позики по процентам - 14163,6 грн.; загальна вартість позики та процентів - 21163,6 грн. Також п. 6 Договору позики № 3444887 передбачає, що договір діє з моменту перерахування суми позики протягом строку позики, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за цим Договором. При цьому, пунктом 2 Договору позики № 3444887 передбачено, що за порушення позичальником виконання зобов`язань щодо погашення суми позики за цим договором він зобов`язується сплатити нараховані проценти за понадстрокове користування позикою (її частиною) в розмірі 2,70 % від суми позики за кожен день прострочення повернення, що не становить понад 50 % суми позики, адже даний пункт Договору позики № 3444887 передбачає відповідальність за порушення позичальником умов договору. Отже, при належному виконанні договірних зобов`язань підвищення процентної ставки не застосовуються. А тому, з урахуванням наведеного, сторона позивача підтримує заявлені до відповідача [PERSON] вимоги в повному обсязі та просить позов задоволити. В ході розгляду справи ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 04.11.2025 року витребувано в Товариства з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» детальний розрахунок заборгованості за договором позики № 3444887 від 01.11.2020 року та підтвердження перерахування коштів первісним кредитором - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» на рахунок відповідача [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] ) за договором позики № 3444887 від 01.11.2020 року. В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги просить задоволити. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, про наявність поважних причин неприбуття до суду не заявляли. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому, відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. У відповідності до положень ч.2 ст.247 ЦПК України та у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 01.11.2020 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] укладено Договір позики № 3444887. Договір позики підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису). Згідно з п.1 Договору позики за цим Договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти (надалі - «позику») на погоджений умовами Договору строк (надалі - «строк позики») шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Сторони погодили наступні умови кредитування: строк позики - 30 днів, сума позики - 7000,00 грн., процентна ставка - 1,99 % за один день від суми позики. Відповідно до п. 2 Договору позики № 3444887 сторони погодили, що за понадстрокове користування позикою (її частиною) позичальник сплачує відсотки в розмірі 2,70 % від суми позики за кожен день користування позиченими коштами. Згідно з п. 6 Договору позики № 3444887 договір діє з моменту перерахування суми позики протягом строку позики, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за цим Договором. 14.06.2021 року між ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» та ТОВ «Фінансова Компанія «ЄАПБ» укладено Договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 Безпечне Агентство Необхідних Кредитів» права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників №3 від 16.08.2021 року до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 21 163,60 грн., з яких: 7 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 163 грн. 60 коп. - сума заборгованості за відсотками. Всупереч умовам договору відповідач не виконав свого зобов`язання. Таким чином, [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 3444887 в розмірі 21 163,60 грн., з яких: 7 000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 14 163 грн. 60 коп. - сума заборгованості за відсотками. При аналізі вищевказаного договору позики, на підставі якого у відповідача виникли боргові зобов`язання, суд приймає до уваги те, що згідно із ст.3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Положеннями ст.12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронні довірчі послуги» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно із ч.2 ст.639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. За змістом ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша ст. 1048 ЦК України). Частиною другою ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ч.2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли правовідносини на підставі Договору позики № 3444887 від 01.11.2020 року. Зазначеним договором визначено предмет, розмір позики, строки та умови повернення позики, розміри плати за користування позиковими коштами та інші умови правовідношення. Спір стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за позикою та відсотками. Суд погоджується з розрахунком заборгованості, наведеним позивачем, адже такий відповідає умовам укладеного договору позики з урахуванням визначених відсоткових ставок та добровільно узгоджених сторонами положень про нарахування відсотків до часу повного погашення заборгованості, тобто за понадстрокове користування позикою(п.2 Договору позики). Що стосується доводів представника відповідача про відсутність доказів переходу та наявності в нового кредитора (позивача) права вимоги до [PERSON] суд зазначає наступне. Згідно з п.п. 1, 2 ч. 1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.07.2014 року у справі № 6-14194св14 суд дійшов висновку, що підтвердженням суми заборгованості є кредитний договір, договір факторингу, який у встановленому порядку недійсним не визнаний та в якому визначено розмір відступленої заборгованості, а також розрахунок кредитної заборгованості, здійснений банком при відступленні права вимоги. У даному випадку на підтвердження переходу права вимоги до відповідача [PERSON] від первісного кредитора ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до нового кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» представником позивача надано суду разом з поданням позовної заяви та відповіді на відзив: договір факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, додаткові угоди № 2 та № 4 до вказаного договору; акт прийому передачі реєстру боржників № 3 від 16.08.2021 року; Реєстр боржників № 3 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року. При цьому, згідно вказаного Реєстру боржників № 3 до Договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» права вимоги до [PERSON] за Договором позики №3444887 на суму 21163,60 грн. Отже, на переконання суду, позивачем належним чином доведено факт переходу до ТОВ «ФК « ЄАПБ» права вимоги до боржника [PERSON] від первісного кредитора. Окрім того, суд вважає за необхідне наголосити, що за змістом ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору. Згідно із ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 2 383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено правовий висновок про те, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Суд приймає до уваги те, що відповідач не заперечує факт укладення ним з первісним кредитором Договору позики № 3444887 від 01.11.2020 року. Як вбачається з матеріалів справи, укладений між сторонами договір підписаний сторонами за допомогою електронно-цифрового підпису та з використанням ідентифікатора. Вказане свідчить про узгодження сторонами умов, прав та обов`язків, які передбачені вказаним договором. Щодо твердження представника відповідача про відсутність доказів перерахунку позикових коштів у визначеному розмірі відповідачу [PERSON] суд зазначає наступне. Як вбачається із довідки ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 13.11.2025 року, наданої суду на виконання ухвали від 04.11.2025 року, ТОВ «ФК «Фінекспрес», яке діє на підставі ліцензій на надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку (рішення НБУ про включення до Реєстру платіжної інфраструктури та видачу ліцензії від 27.04.2023 року № 21/764-рк), підтверджує прийняття до виконання платіжної інструкції, наданої за допомогою АРІ-інтерфейсу ініціатором платіжної операції ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (код за ЄДРПОУ - 39861924) відповідно до умов договору про переказ коштів №23-01-18/5 від 23.01.2018 року, укладеного між Компанією та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та завершення наступної платіжної операції: дата 01.11.2020 року;? номер платежу 922101bf-7814-406b-a0fc-eb31da9a5fad; сума - 7000,00 грн.; отримувач - Данило Юрій ЕПЗ номер [NUMBER] . Окрім того, суду надано копію платіжної інструкції від 01.11.2020 року про відправлення отримувачу на картковий рахунок № [NUMBER] суми позикових коштів в розмірі 7000,00 грн. Вказане належно підтверджує факт отримання відповідачем [PERSON] обумовлених договором позики коштів та повністю спростовує доводи сторони відповідача про відсутність доказів отримання відповідачем [PERSON] від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» коштів у позику. При цьому, суд звертає увагу на те, що номер карткового рахунку [NUMBER] вказано самим відповідачем [PERSON] у договорі позики, як рахунок, на який він бажає отримати позикові кошти. Стосовно твердження сторони відповідача про нарахування відсотків поза межами строку позики суд звертає увагу на положення п. 2 Договору позики № 3444887, відповідно до якого за понадстрокове користування позикою (її частиною) позичальник сплачує відсотки в розмірі 2,70 % від суми позики за кожен день користування позиченими коштами. Згідно з п. 6 Договору позики № 3444887 договір діє з моменту перерахування суми позики протягом строку позики, але в будь-якому випадку до повного виконання зобов`язань за цим Договором. Отже, у зв`язку із користуванням відповідачем [PERSON] позиковими коштами поза межами тридцятиденного строку, на який надано позику, нарахування відсотків за фактичний час користування відповідачем позиковими коштами правомірно здійснювалося в розмірі відсоткової ставки, визначеної саме для періоду понадстрокового користування позикою, що відповідає умовам п.2, п.6 Договору позики № 3444887 від 01.11.2020 року, які добровільно погоджені відповідачем при укладенні зазначеного договору. А тому, проаналізувавши всі докази в сукупності, суд доходить висновку про те, що відповідачем були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення суми отриманої позики, сплати нарахованих за користування позиковими коштами процентів, внаслідок чого відповідач має заборгованість за вказаним вище договором позики в загальному розмірі 21 163 грн. 60 коп. Беручи до уваги, що ТОВ «ФК «ЄАПБ», як новий кредитор, набуло права вимоги до відповідача [PERSON] замість первісного кредитора за договором позики № 3444887 від 01.11.2020 року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості, з урахуванням встановлених фактичних обставин, підлягають задоволенню, а саме в розмірі 21 163 грн. 60 коп. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням наведеного та у зв`язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 481 грн. 00 коп. Щодо вимог сторони відповідача про стягнення з позивача витрат на правову допомогу в розмірі 4000 грн. суд зазначає, що згідно з ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відтак, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, витрати на правову допомогу відповідача покладаються на сторону відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved