Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. В обґрунтування поданої заяви представник посилався на те, що позивачем було зазначено орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу, а саме - 7 000 (сім тисяч) гривень, також зазначалося, що докази понесення витрат на професійну правничу допомогу будуть надані до суду до ухвалення рішення суду або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК. З метою отримання правничої допомоги між позивачем та адвокатом Лисенком А.О. укладено договір про надання правничої допомоги та сплачено гонорар у розмірі 7000 грн. Ухвалою Індустріального районного суду міста Харкова від 26 грудня 2025 року заяву прийнято до розгляду та поновлено позивачу строки звернення до суду з дійсною заявою. Представник позивача, представник відповідача та треті особи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, від представника відповідача надійшла заява про зменшення витрат на правничу допомогу, враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав, не вчиняв дій направлених на затягування розгляду справи, вважав розумну суму витрат на правничу допомогу 1000 грн. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Розглянувши заяву, оглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Індустріального районного суду міста Харкова від 17.12.2025 року позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича від 23.04.2021 року, реєстровий № 21817, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 500821684 від 16.09.2021 р. в розмірі 23 914,96 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь [PERSON] судовий збір за подачу позову у розмірі 605,60 грн., за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 302,80 грн. Повернуто [PERSON] з державного бюджету 50% судового збору в розмірі 605,60 грн., сплаченого 01.11.2025 року за квитанцією № 7717-1597-2618-0557, та судового збору в розмірі 302,80 грн., сплаченого 01.11.2025 року за квитанцією № 3831-5484-8063-1190. Між [PERSON] та адвокатом Лисенком А.О. укладено договір про надання правничої допомоги № 1 від 28.10.2025 р. Умовами укладеного договору передбачено, що вартість послуг 7000 грн. Також, надано акт виконаних робіт від 28.10.2025 року та квитанцію щодо сплати 7000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 п. 1 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України. За приписами ст. ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 15 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також, розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03.05.2018 р. у цивільній справі справа № 372/1010/16-ц. Враховуючи, що позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Ярмоленко Олександр Валентинович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню було задоволено, відповідач позовні вимоги визнав, представник відповідача просив зменшити розмір правничої допомоги, справа є малозначною та вирішена з першого судового засідання у відсутність сторін, суд дійшов висновку про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» на користь [PERSON] витрат, пов`язаних з правничою допомогою в сумі 3500 гривень. Отже, заява про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial