Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

18 грудня 2024 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування моральної та майнової шкоди, завданої смертю потерпілого внаслідок кримінального правопорушення. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають про те, що вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 203/1589/24 від 21 жовтня 2024 року відповідача визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років. Відповідно до обставин кримінального провадження, встановлено, що [INFO] після 22 години 00 хвилин [PERSON] , знаходячись у своїй квартирі [ADDRESS] , розпивав спиртні напої разом зі знайомим йому [PERSON] . В ході розпиття спиртних напоїв між [PERSON] та [PERSON] виник конфлікт, в ході якого у [PERSON] виник умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті [PERSON] , реалізовуючи який, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи заподіяти смерть [PERSON] , невстановленим предметом, який має колюче-ріжучі властивості, наніс останньому не менше семи ударів вказаним предметом в область голови, не менше п`ятнадцяти ударів невстановленим тупим предметом в область голови, не менше дванадцяти ударі тупим предметом в область тулуба, не менше десяти ударів в область кінцівок, та не менше п`яти ударів в область спини та сідниць також наніс за допомогою тупого предмету, після чого невстановленим предметом стиснув органи шиї останнього. Довівши свій злочинний умисел до кінця, [PERSON] з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Вказують, що згідно висновку експерта № 162не/100 від 20 лютого 2024, при експертизі трупа [PERSON] виявлені тілесні ушкодження: одна прижиттєва незамкнена странгуляційна борозна з ознаками локального тривалого стиснення шкіри, крововиливів в товщу м`яких тканин шиї, відповідно борозні, повного перелому лівого великого рогу під`язичної кістки та гострою емфіземою легень з дрібновогнищевим набряком легень подекуди з домішкою еритроцитів у набряковій рідині; одна забита рана на голові в потиличній ділянці праворуч; десять синців на голові та кінцівках, п`ятнадцять саден на голові; три рвані рани на верхній повіці та брові ліворуч; сім різаних ран на голові; два крововиливи в товщі м`яких тканин голови з дистрофічними змінами м`язових волокон, дрібносередковим набряком; один крововилив під тверду мозкову оболонку з домішкою серед еритроцитів поодиноких лейкоцитів; один крововилив під м`яку мозкову оболонку; чотири крововиливи в товщу м`яких тканин грудної клітини зі скупченням великої кількості кістковомозкових клітин, проявами артеріоспазму; дванадцять повних закритих поперечних переломів ребер; п`ять крововиливів в товщу м`яких тканин спини та сідниць. Смерть [PERSON] настала від механічної асфіксії внаслідок стиснення органів шиї зашморгом, за 1-1,5 доби до експертизи трупа, а саме [INFO]. При цьому, смерть настала за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, внаслідок неправомірних дій відповідача спричинено моральну та майнову шкоду позивачам, що виражається у смерті [PERSON] . Позивачі стверджують, що зазнали моральних страждань через втрату рідної людини [PERSON] (чоловіка, сина та брата), яка виражається у тому, що вони перенесли сильний фізичний біль та страждання, оскільки було порушено звичайний для них уклад життя і життєві зв`язки; необхідність вжиття додаткових зусиль для організації звичного способу життя, та яку вони, з урахуванням вимог розумності, виваженості та справедливості оцінюють у розмірі 500 000 гривень кожному.При цьому вказують на те, що оскільки в межах кримінального провадження [PERSON] (рідний брат покійного) та [PERSON] (дружина покійного) визнано потерпілими, а [PERSON] є матір`ю покійного, останні з цивільним позовом у кримінальному провадженні вони не зверталися, а завдану їм шкоду [PERSON] добровільно не компенсовано, то прохають суд стягнути з останнього на їхню користь завдану їм моральну шкоду у розмірі 500 000 гривень кожному, та [PERSON] завдану майнову шкоду у вигляді понесених витрат на поховання у розмірі 39 700 гривень. Ухвалою суду від 23 грудня 2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачам надано термін на усунення недоліків (а. с. 36). 24 грудня 2024 року, недоліки зазначені в ухвалі суду від 23 грудня 2024 року, позивачами усунуто (а. с. 38-49). Ухвалою суду від 03 лютого 2025 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 11 годину 27 лютого 2025 року (а. с. 57 та на звороті), копія якої надіслана учасникам справи 03 лютого 2025 року за вихідним № 2792/25-вих/2/204/1105/25 (а. с. 58). Протокольною ухвалою суду від 22 вересня 2025 року у справі закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті (а. с. 220-222). Представник позивачів у судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав та прохав суд їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 247), причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та, спираючись на вимоги ст. ст. 223, 247, 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення без фіксування судового процесу технічними засобами. Судом встановлено, що вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 203/1589/24 від 21 жовтня 2024 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. (а. с. 27 на звороті - 29 та на звороті). Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2025 року вищевказаний вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2025 року у справі № № 203/1589/24, залишено без змін (а. с. 143-145). Вирок Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2025 року у справі № № 203/1589/24 набрав законної сили 05 червня 2025 року. Згідно з обставинами, встановленими вказаним судовим рішеннями, [INFO] після 22 години 00 хвилин, [PERSON] , знаходячись у своїй квартирі за адресою: [ADDRESS] , розпивав спиртні напої разом зі знайомим йому [PERSON] . В ході розпиття спиртних напоїв між [PERSON] та [PERSON] виник конфлікт, в ході якого у [PERSON] виник умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті [PERSON] , реалізовуючи який, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи заподіяти смерть [PERSON] , невстановленим предметом, який має колюче-ріжучі властивості, наніс останньому не менше семи ударів вказаним предметом в область голови, не менше п`ятнадцяти ударів невстановленим тупим предметом в область голови, не менше дванадцяти ударі тупим предметом в область тулуба, не менше десяти ударів в область кінцівок, та не менше п`яти ударів в область спини та сідниць також наніс за допомогою тупого предмету, після чого невстановленим предметом стиснув органи шиї останнього. Довівши свій злочинний умисел до кінця, [PERSON] з місця вчинення кримінального правопорушення зник. Згідно з висновком експерта № 162не/100 від 20.02.2024, при експертизі трупа [PERSON] виявлені тілесні ушкодження: одна прижиттєва незамкнена странгуляційна борозна з ознаками локального тривалого стиснення шкіри, крововиливів в товщу м`яких тканин шиї, відповідно борозні, повного перелому лівого великого рогу під`язичної кістки та гострою емфіземою легень з дрібновогнищевим набряком легень подекуди з домішкою еритроцитів у набряковій рідині. Одна забита рана на голові в потиличній ділянці праворуч. Десять синців на голові та кінцівках. П`ятнадцять саден на голові. Три рвані рани на верхній повіці та брові ліворуч. Сім різаних ран на голові. Два крововиливи в товщі м`яких тканин голови з дистрофічними змінами м`язових волокон, дрібносередковим набряком. Один крововилив під тверду мозкову оболонку з домішкою серед еритроцитів поодиноких лейкоцитів. Один крововилив під м`яку мозкову оболонку. Чотири крововиливи в товщу м`яких тканин грудної клітини зі скупченням великої кількості кістковомозкових клітин, проявами артеріоспазму. Дванадцять повних закритих поперечних переломів ребер. П`ять крововиливів в товщу м`яких тканин спини та сідниць. Смерть [PERSON] настала від механічної асфіксії внаслідок стиснення органів шиї зашморгом, за 1-1,5 доби до експертизи трупа, а саме [INFO]. Смерть настала за адресою: [ADDRESS] . Обвинувачений [PERSON] в судовому засіданні свою вину визнав в повному обсязі та пояснив, що дійсно [INFO] після 22 години 00 хвили, знаходячись у своїй квартирі за адресою: [ADDRESS] , де розпивав спиртні напої разом із [PERSON] . В ході розпиття спиртних напоїв між ним та [PERSON] виник конфлікт, в ході якого у нього виник умисел на заподіяння смерті [PERSON] . Крім того, вказаним судовим рішенням встановлено, що в межах вказаного кримінального провадження, [PERSON] та [PERSON] визнано потерпілими. Преюдиційні факти - це факти, встановлені судовими рішеннями, що набрали законної сили і не підлягають доведенню в іншій справі. Таким чином, встановлені вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 лютого 2025 року у справі № № 203/1589/24, обставини не підлягають доведенню під час розгляду даної справи. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] є дружиною покійного [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 26 на звороті). [PERSON] є матір`ю покійного [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження останнього серії [NUMBER] від 12 травня 1982 року (а. с. 25 на звороті), а [PERSON] - його братом, що в свою чергу підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 01 березня 1985 року (а. с. 26). З довідки ФОП [PERSON] № 1 від 20 січня 2024 року (а. с. 31) вбачається, що [PERSON] здійснив поховання [PERSON] за власні кошти, а не за рахунок держави; вартість поховальних матеріалів склала 19 200 гривень. З товарного чеку ФОП [PERSON] № 16 від 23 січня 2025 року (а. с. 32 на звороті) вбачається, що вартість поминальних обідів становить 20 500 гривень. З довідки № 8922 від 08 листопада 2024 року про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб (а. с. 27) вбачається, що у кв. [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Приписами ч.1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Нормами ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтями 77, 78 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Приписами ч. 1 ст. 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Статтею 1166 ЦК України, з-поміж іншого, встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Нормами ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 1168 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Як вбачається з матеріалів справи позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача із вимогами про відшкодування йому майнової та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, внаслідок якого загинув його брат [PERSON] . В свою чергу, позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача із вимогами про відшкодування їй моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, внаслідок якого загинув її чоловік [PERSON] , а [PERSON] - із вимогами про відшкодування їй моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, внаслідок якого загинув її син [PERSON] . Так, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що засудженим за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке призвело до смерті потерпілого [PERSON] , є [PERSON] . Щодо стягнення з відповідача майнової шкоди, суд зазначає наступне. Звертаючись з указаним позовом до суду [PERSON] прохав суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 39 700 гривень, яку він поніс у зв`язку з похованням [PERSON] . При цьому, останній зазначає про те, що зазначені витрати складаються з: витрат, пов`язаних з похованням у сумі 19 200 гривень та витрат на поминальні обіди у сумі 20 500 гривень, на підтвердження чого останнім надано суду довідку № 1 від 20 січня 2024 року ФОП [PERSON] (а. с. 31) та товарний чек № 16 від 23 січня 2024 року ФОП [PERSON] . Натомість, наданий ним товарний чек № 16 від 23 січня 2024 року ФОП [PERSON] на замовлення 50 поминальних обідів, загальною вартістю 20 500 гривень не приймається судом до уваги та вважається неналежним доказом у справі, оскільки, по-перше, з його змісту не зрозуміло, ким та коли було здійснено та оплачено вказане замовлення, а по-друге, згідно з положенням ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» витрати на проведення поминальних обідів не відносяться до витрат, пов`язаних із похованням померлого. З огляду на викладене, зважаючи на те, що позивачем [PERSON] поховання [PERSON] , який помер внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, було здійснено за власні кошти, що підтверджено належними, достатніми та допустимим доказами, суд доходить переконливого висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача майнової шкоди підлягають задоволенню частково, шляхом стягнення з останнього на користь [PERSON] матеріальної шкоди у сумі 19 200 гривень. Щодо стягнення з відповідача моральної шкоди, суд зазначає наступне. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Так, зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили та

Outcome: partial