Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визначення розміру частки у спільній сумісній власності. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно, до складу якого входить квартира [ADDRESS] . Також померлому разом з відповідачами: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 0.0723 га з кадастровим номером 5625055100:01:001:1223, з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] . Саме на вказаній земельній ділянці і знаходяться квартири [ADDRESS] , належала померлому [PERSON] і квартира [ADDRESS] , належить відповідачам. Позивач, як спадкоємець першої черги, прийняв спадщину, так як звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк. З метою отримання свідоцтва про право па спадщину позивач звернувся до нотаріуса. Нотаріус 08 квітня 2025 року видав позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на спадщину, яка складається із квартири [ADDRESS] . Щодо свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку (її частину), то нотаріусом у видачі такого свідоцтва було відмовлено. У постанові про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 08.04.2025 нотаріус роз`яснив, що у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка буде об`єктом спадкування. В зв`язку з цим позивач змушений звернутися до суду. При оформленні речових прав на земельну ділянку з кадастровим номером 5625055100:01:001:1223 [PERSON] та відповідачі домовились про розмір часток у праві власності на вказану земельну ділянку. Оскільки зазначена земельна ділянка передавалась співвласникам для обслуговування квартир [ADDRESS] і [ADDRESS] , то і частки у вказаному майні є рівними для кожної із квартир. Тобто, 1/2 частка у майні належить власникам квартири [ADDRESS] , а інша 1/2 частка - власнику квартири [ADDRESS] . Саме в такому порядку власники квартир [ADDRESS] і [ADDRESS] і користувалися вищезазначеною земельною ділянкою як до оформлення речових прав на неї, так і після оформлення таких прав. Посилаючись на норми ЦК України, роз`яснення Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ за №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», позивач просить визначити, що частка [PERSON] , який помер [INFO] , в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0.0723 га з кадастровим номером 5625055100:01:001:1223 та цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] , становить 1/2 (одна друга). Ухвалою суду від 11 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 06 жовтня 2025 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача-адвокат Ціпан О.П. позовні вимоги [PERSON] підтримав з підстав зазначених у позовній заяві та доповнив, що у 2017 році співвласники квартир [ADDRESS] , [ADDRESS] та [ADDRESS] уклади договір про поділ земельної ділянки, на якій розміщений їхній будинок. Цим договором було визначено, що земельна ділянка площею 0.0723 га з кадастровим номером 5625055100:01:001:1223 залишається у спільній сумісній власності [PERSON] та відповідачів. На даний час, без визначення частки померлого батька, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Просив позов задовольнити, витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем та не стягувати з відповідачів. Відзиву на позовну заяву відповідачі не подавали. 09 жовтня 2025 року на електронну пошту суду від відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі та оцінивши їх в сукупності, суд зазначає наступне. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] , народився в смт. Рокитне, Рокитнівського району Рівненської області, зареєстрований та проживає в [ADDRESS] з 26.06.2002 (а.с.6-7). Згідно свідоцтва про народження, батьком [PERSON] указаний [PERSON] (а.с.8). [PERSON] , [INFO] , помер у селищі міського типу Рокитне [INFO] . Після смерті [PERSON] 12.12.2024 заведена спадкова справа (а.с.9,10). Згідно довідки приватного нотаріуса Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області №70/02-14від 08 квітня 2025, після смерті [PERSON] , 1961 року народження, який помер [INFO] , спадкоємцем першої черги за законом на все належне померлому нерухоме та рухоме майно, є його син [PERSON] , [INFO] (а.с.11). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , свідоцтво видане [PERSON] , спадщина складається з квартири [ADDRESS] , спадкова справа №446/2024 зареєстрована в реєстрі 08.04.2025 (а.с.12). Право власності [PERSON] на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , 08.04.2025 зареєстровано в Державному реєстрі речових прав (а.с.13). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №407744511 від 12.12.2024, у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 13.07.2017 зареєстроване право спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер 5625055100:01:001:1223, площа 0.0723 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Розмір частки 1, власники: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 15). 12 грудня 2024 року відомості про указану земельну ділянку внесені до Державного земельного кадастру (а.с.15-17). Відповідно актового запису про шлюб №17 від 18.02.2019, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с.94). Відповідно актового запису про шлюб №66 від 03.11.2017, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] . Рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 01.12.2022 у справі №571/1348/22 шлюб розірвано. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 15.11.2024, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.95,96). Відповідно до договору поділу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Рокитнівського районного нотаріального округу Рівненської області від 27.09.2017, [PERSON] (співвласник -1), [PERSON] (співвласник 2), [PERSON] (співвласник -3), [PERSON] (співвласник 4), [PERSON] (співвласник 5), [PERSON] (співвласник 6) та [PERSON] (співвласник 7), домовилися про поділ земельної ділянки площа 0,12 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] . За домовленістю [ADDRESS] залишається у їх спільній сумісній власності земельна ділянка площею 0.0723 га, кадастровий номер 5625055100:01:001:1223, розташована в [ADDRESS] , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.97). Згідно постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 08 квітня 2025 року, приватний нотаріус Сарненського районного нотаріального округу Рівненської області Тарасюк О.Г., вивчивши подані документи [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину на частку земельної ділянки площа 0,0723 га, кадастровий номер 5625055100:01:001:1223, встановив, що в списку співвласників земельної ділянки вказаний померлий [PERSON] , частка у спільній власності - розмір частки не визначений, вид спільної власності спільна сумісна. Оскільки з поданих документів не можливо визначити частку земельної ділянки, яка належить померлому, а нотаріус не наділений таким правом, відповідно до ст.ст.46,49 Закону України «Про нотаріат» відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті його батька - [PERSON] , на частку земельної ділянки площа 0.0723 га, кадастровий номер 5625055100:01:001:1223, призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Відповідно до п.4.18 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, за відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ за №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України, ч. 1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. За змістом частини першої статті 86 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Згідно з частинами другою-п`ятою статті 89 ЗК України у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Положеннями статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Аналізуючи встановлені обставини у справі та правові норми, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, що є підставою для їх задоволення. Відповідно до ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати підлягають стягненню з відповідачів. Разом з тим, з урахуванням заяви представника позивача, витрати по сплаті судового збору суд залишає за позивачем та не стягує з відповідачів.

Outcome: approved