Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

12.11.2025 ТОВ «ЄАПБ» звернулося до суду із вказаним позовом. Позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість за Кредитним договором №38054-06/2024 у розмірі 39600 грн, з яких 12000 грн заборгованості за основною сумою боргу, 21600 грн заборгованість за процентами, 6000 грн штрафних санкцій. Вимоги позову обґрунтовано тим, що 29.06.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та [PERSON] було укладено кредитний договір №38054-06/2024. Договір укладено у електронній формі, з приєднанням до Правил надання грошових коштів у позику, які є публічною пропозицією у розумінні ст.ст.641, 644 ЦК України. Підписано позичальником шляхом використання одноразового ідентифікатора. За умовами договору, кошти кредиту надаються у безготівковій формі шляхом перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем з метою отримання кредиту. 19.11.2024 між ТОВ «Аванс кредит» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу №191124/2 про відступлення прав вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Відповідно до Реєстру боржників позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 39600 грн. Обов`язок повідомлення боржника про відступлення права вимоги покладено на ТОВ «Аванс кредит». Відзив не подано. Судовий розгляд справи проведено без участі сторін. Позивач у позовній заяві клопотав розглядати справу без участі представника позивача. Відповідач про причини неявки не повідомив, заяв не подавав. Судова повістка повернута без вручення через відсутність адресата за вказаною адресою, що є адресою реєстрації його місця проживання. Відзив не подано. Тому, відповідно до порядку, встановленого ст.ст. 280-282 ЦПК України суд, приймаючи до уваги, що позивач не заперечує щодо такого вирішення справи, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши доводи позовної заяви, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вирішив наступне. Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Суд встановив, що 29.06.2024 ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та позичальник від імені [PERSON] у електронній формі уклали Договір про надання фінансового кредиту №38054-06/2024: Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 12000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Договір укладено онлайн через веб-сайт Товариства. За умовами договору, обмін інформацією здійснюється онлайн шляхом заповнення клієнтом Заявки-Анкети із наданням своїх персональних даних. У заявці Клієнт зобов`язаний вказати повні, точні і достовірні особисті дані. Зі змісту пункту 1.6 вбачається, що Клієнт вказує також і банківську платіжну карту. Встановлено, що Договір підписано позичальником шляхом використання одноразового ідентифікатора. Вказано реквізити платіжної картки № [NUMBER] . Відповідно до пункту 1.6 Договору кредиту, кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. Сума кредиту 12000 грн, строк кредитування 120 днів, дата погашення кредиту 26.10.2024, проценти за користування кредитом 1,5% в день, процентна ставка фіксована. Умовами договору передбачено відповідальність за прострочення клієнтом терміну сплати чергового платежу у виді штрафу у розмірі 50% від суми кредиту. За змістом частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Тобто, зобов`язання позичальника виникає після виконання зобов`язання кредитодавця надати грошові кошти (кредит). Факт виконання кредитодавцем зобов`язання надати кошти підтверджено копією листа ТОВ «Універсальні платіжні рішення», адресованого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», за змістом якого ТОВ «Універсальні платіжні рішення» успішно прийняв платежі на користь ТОВ «АВАНС Кредит» за Договором на переказ коштів ФК-П-2022/01-1 від 2022-01-12: 29.06.2024 на суму 12000,00 грн, маска картки [NUMBER] , призначення платежу: Зарахування 12000 грн на карту [NUMBER] . Позивач стверджує, що відповідач не виконав грошові зобов`язання за кредитним договором, заборгованість відповідача за цим договором становить 39600 грн, з яких 12000 грн заборгованості за основною сумою боргу, 21600 грн заборгованість за процентами, 6000 грн штрафних санкцій. Позивач стверджує, що набув право грошової вимоги до відповідача за Договором про надання фінансового кредиту №38054-06/2024 від 29.06.2024. На підтвердження цього Суду надано такі докази: Договір факторингу №191124/2 від 19.11.2024, укладений між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «Аванс Кредит», Акт прийому-передачі Реєстру Боржників від 19.11.2024 за Договором факторингу №191124/2 від 19.11.2024, Витяг з реєстру боржників до договору факторингу №191124/2 від 19.11.2024 від 19.11.2024. Ці докази є належні та допустимі. Суд не має підстав сумніватися у їх достовірності. Ці докази у своїй сукупності підтверджують ту обставину, що Позивач придбав права грошових вимог за Реєстром боржників до Договору факторингу №191124/2 від 19.11.2024, до переліку яких входить право грошової вимоги за Кредитним договором №38054-06/2024, де боржником зазначено [PERSON] . Досліджені в ході судового розгляду наявні у справі докази на переконання суду у своїй сукупності є достатніми для підтвердження тієї обставини, що відповідач на підставі Договору кредиту отримав у тимчасове користування кредитні грошові кошти та допустив прострочення грошових зобов`язань із повернення кредиту та сплати процентів за користування грошовими коштами. Достовірність цих доказів не викликає у суду сумнівів. Тому, позов у частині грошової вимоги про стягнення тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами, є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Крім того, позивач просить стягнути із відповідача штраф у розмірі 6000 грн. З цього приводу суд вирішив наступне. Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Ця норма Цивільного кодексу України має однозначний зміст, поширює свою дію на кредитні правовідносини, що виникли на підставі кредитного договору у даній справі, норма, передбачена нормативно-правовим актом-Кодексом має перевагу перед нормами у Законах, тому суд її застосовує і вирішує, що вимога про стягнення штрафу задоволенню не підлягає. У зв`язку із частковим задоволенням позову судові витрати, понесені позивачем слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог позову. Позивач при поданні позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 3028 грн. Про понесення інших судових витрат не заявив. Відшкодуванню підлягають 2569,21 грн судових витрат позивача (33600*3028/39600). На підставі викладеного, згідно ст.ст.19, 27, 83, 175, 274-275 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed