Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

До суду звернувся [PERSON] з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви зазначив, що він разом з [PERSON] проживали однією сім`єю з 2006 року заадресою: [ADDRESS] . Після смерті [INFO] [PERSON] залишилася спадщина, яка складається з частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Заявник зазначив, що він, відповідно до ст.1264 ЦК України є спадкоємцем за законом (четвертої черги) після смерті [PERSON] , оскільки на час відкриття спадщини проживав спільно із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Проте, державним нотаріусом Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області , в.о. державного нотаріуса Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області Щербиною В.В. було надано роз`яснення щодо оформлення вищезазначеної спадщини та постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дій, оскільки йому, як спадкоємцю, необхідно надати документи, які підтверджують факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, та рекомендувала звернутись до суду. У зв`язку з викладеним [PERSON] просив заяву задовольнити та встановити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме: з 2006 року до часу відкриття спадщини - [INFO] . В судове засідання заявник не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав. Представник заінтересованої особи - Барвінківська міська рада Ізюмського району Харківської області, надала на адресу Барвінківського районного суду Харківської області заяву, згідно якої проти задоволення заяви не заперечує, просить розглядати справу за її відсутності. Оскільки заявник та представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилися, тому, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про стмерть серії [NUMBER] , виданого 22 січня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Барвінківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №09 (а.с.8). З домової книги, вбачається, що, [PERSON] з 14.03.2003 по 22.01.2013 був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] (а.с.13-15). Заявник обумовив, що встановлення факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років зі спадкодавцем, йому потрібно з для отримання спадщини на нерухоме майно. Постановою в.о. державного нотаріуса Барвінківської державної нотаріальної контори Харківської області Щербини В.В. від 24 червня 2025 року за №233/02-31 [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки йому як спадкоємцю необхідно надати документи, які підтверджують факт проживання однією сім`єю із спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с. 7). Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, яким згідно зі ст.1220 ЦК України є день смерті особи. За змістом положень ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.21 постанови №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. В своє чергу, Конституційний Суд України в п.6 рішення від 3.06.99р. №5-рп/99 також зазначив, що членами сім`ї можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Відповідно до ч.ч.1, 5, 6 ст.81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст.89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Факт родинних відносин між заявником та [PERSON] підтверджується також дослідженими в судовому засіданні письмовими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , зі змісту яких вбачається, що померлий [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з матір`ю заявника [PERSON] . [PERSON] , [PERSON] та його мати [PERSON] проживали разом однією сім`єю з 2006 року, вели спільне господарство, підтримували одне одного. Після смерті [PERSON] [PERSON] всі витрати на поховання взяв на себе. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідком, даних про її заінтересованість в результаті розгляду справи судом не встановлено. Встановлення факту родинних відносин, про який просить заявник, має юридичне значення, оскільки надає їй право на отримання спадщини. Таким чином, зібрані по справі докази, які є належними і допустимими та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви про встановлення факту родинних відносин. На підставі викладеного,

Outcome: approved