Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Позивач [INFO] (Військова частина [NUMBER] ) звернувся у Соснівський районний суд м. Черкаси з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг за період з 01.03.2023 по 31.12.2023 у розмірі 7 284,09 грн, за період з 01.08.2024 по 31.08.2024 у розмірі 214,41 грн, за період з 01.02.2025 по 28.02.2025 у розмірі 3 029,20 грн, а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] (військова частина [NUMBER] ) (далі - Головний центр) забезпечує житлово-комунальними послугами квартиру за адресою: [ADDRESS] користувачем якої є боржник. Боржник оплату за житло (квартирна плата) та комунальні послуги не вносить, але фактично ними користується. Головний центр є балансоутримувачем будинку [ADDRESS] , забезпечує управління та утримання житловим будинком, виконує договірні зобов`язання, забезпечує дотримання інтересів всіх проживаючих у будинку. Навчальним центром державної прикордонної служби України (військова частина [NUMBER] ) укладено договір найму жилого приміщення, типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовий договір користування електроенергією. Відповідач на цей час є користувачем жилого приміщення за адресою: [ADDRESS] і ознайомлена з правилами виконання зобов`язань у вищезазначених договорах. Однак, у порушення вимог чинного законодавства відповідач не виконує свої зобов`язання, внаслідок чого утворилася заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг за період з 01.03.2023 року по 31. 12.2023 року в сумі 7 284 гривень 09 копійок, за період з 01.08.2024 року по 31.08.2024 року в сумі 214 гривень 41 копійка, за період з 01.02.2025 року по 28.02.2025 року в сумі 3 029 гривень 20 копійок. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14.10.2025 провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судовий розгляд справи призначено на 26.11.2025. 26.11.2025 судове засідання відкладено до 12.01.2026 за клопотанням представника позивача про відкладення розгляду справи. Представник позивача до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, зважаючи на те, що позивач не висловив своїх заперечень проти заочного розгляду справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, суд зазначає про таке. У судовому засіданні встановлено, що житлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить до відомчого житлового фонду та перебуває на балансі [INFO] (Військова частина [NUMBER] ), що стверджується довідкою №207 від 05.06.2025. Відповідно до умов типового договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду України від 08.07.1999, укладеного між сторонами, відповідачу надано в користування житлове приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою начальника [INFO] №208 від 05.06.2025, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Також до позову долучено договір про користування відомчим житловим приміщенням [INFO] (військової частини [NUMBER] ) від 2012 року, Типовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій від 2013 року, Договір про надання послуг з поводження з побутовими відходами від 20.05.2020, Типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 23.12.2013 та Типовий договір про користування електричною енергією від 23.12.2013. Відповідно до довідки [INFO] №206 від 05.06.2025 квартиронаймач [PERSON] станом на 01.06.2025 має заборгованість по оплаті житла та комунальних послуг: за період з 01.03.2023 по 31.12.2023 в сумі 7 284 гривень 09 копійок, за період з 01.08.2024 по 31.08.2024 в сумі 214 гривень 41 копійка, за період з 01.02.2025 по 28.02.2025 в сумі 3 029 гривень 20 копійок. Таким чином, станом на 01.06.2025 року, сума заборгованості становить 10 527 гривень 77 копійок. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке. Згідно з статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та в повному обсязі, відповідно до умов договору, вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з статтею 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з статтею 67 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до статті 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за найм житла. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму (частина 3 статті 815 ЦК України). Згідно з статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Пунктом 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з частиною 1 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім випадків, коли, відповідно до закону, ціни (тарифи) є регульованими. В такому випадку ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. З матеріалів справи судом встановлено, що 08.07.1999 між сторонами укладений типовий договір найму житлового приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду України, за умовами якого, відповідачу надано у наймання жиле приміщення окрему квартиру загальною площею 35,15 кв. м, за адресою: [ADDRESS] , яка обладнана водопроводом, водопостачанням, центральним опаленням, каналізацією, та електропостачанням та яка перебуває на балансі у [INFO] (ВЧ [NUMBER] ). Також, між сторонами було укладено типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, типовий договір користування електроенергією, договір про надання послуг з поводження з побутовими відходами та договір про користування відомчим житловим приміщенням за вказаною вище адресою. Судом встановлено про наявність заборгованості відповідача перед позивачем за надані останнім комунальні послуги за період з 01.03.2023 по 31.12.2023 в сумі 7 284 гривень 09 копійок, за період з 01.08.2024 по 31.08.2024 в сумі 214 гривень 41 копійка, за період з 01.02.2025 по 28.02.2025 в сумі 3 029 гривень 20 копійок. Доказів, які свідчать про відмову відповідача від отримання комунальних послуг від позивача або невиконання чи неналежного виконання позивачем умов договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду України від 08.07.1999, Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, договору про користування відомчим житловим приміщенням [INFO] (військової частини [NUMBER] ) від 2012 року, Договору про надання послуг з поводження з побутовими відходами, Типового договору про користування електричною енергією щодо надання позивачем комунальних послуг відповідачу за вказаною адресою, сторони суду не назвали та не надали. При цьому суд виходить з приписів частин 1, 5 статті 81 ЦПК України та враховує, що відповідач не надала суду доказів повної чи часткової сплати заборгованості, не спростувала наданий позивачем розрахунок, на власний розсуд розпорядившись своїми процесуальними правами. Таким чином, на підставі викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, та задоволення позову повністю. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі 2 422,40 грн.

Outcome: approved