Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

27.06.2025 р. до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява від позивача до відповідача, в якій позивач просить стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр»: 1) заборгованість за Договором № 3219571 від 12.08.2021 р. у розмірі 118 500,00 грн; 2) понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 422,40 грн; 3) понесені витрати на правову допомогу у розмірі 25 000,00 грн. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 12.08.2021 р. між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір № 3219571. 26.01.2022 р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 26-01/2022-83, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників за договорами кредиту, у тому числі за Договором № 3219571. 10.03.2023 р. між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір № 10-03/2023/01 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до відповідача. Таким чином, відбулася заміна кредитора у зобов`язанні. У порушення зазначених умов договору, відповідач своє зобов`язання щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами та сплати суми основного боргу у розмірі та строки, визначені вищевказаним договором не виконав належним чином. Заборгованість за кредитним договором становить 118500 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20000,00 грн, заборгованості по відсоткам на дату відступлення права вимоги у розмірі 96500 грн, заборгованість за комісіями 2000 грн. Отже, позивач вимушений звернутися з даним позов до суду задля примусового стягнення заборгованості із відповідача, оскільки останній продовжує ухилятися від виконання своїх обов`язків і не погашає заборгованість за вищезазначеним Договором позики, що порушує законні права та інтереси ТОВ «Коллект Центр». Ухвалою судді від 04.07.2025 р. Деснянського районного суду м. Чернігова справу передано за підсудністю до Чернігівського районного суду Чернігівської області. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Чернігівського районного суду Чернігівської області від 25.07.2025 р. справу розподілено судді - Кухті В.О. Ухвалою судді від 30.07.2025 р. провадження у зазначеній справі відкрито та призначено підготовче засідання на 19.09.2025 р. Підготовче засідання призначене на 19.09.2025 р. відкладено на 17.10.2025 р. у зв`язку із повторним повідомленням відповідача. Ухвалою суду від 17.10.2025 підготовче провадження було закрите справу призначено до розгляду по суті на 17.11.2025. Судове засідання 17.11.2025 було відкладено на 12.12.2025 у зв`язку з неявкою відповідача, а потім на 19.01.2026 з цих же причин. Відповідач у судове засідання 19.01.2026 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення повісток за зареєстрованим місцем проживання. Представник позивача надав заяву про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до вимог ст. ст. 280-281 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за зареєстрованим місцем проживання, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав, крім того, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.08.2021 р. між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено Договір № 3219571, відповідно до якого позичальник отримав кредит у розмірі 20000,00 грн на строк 30 днів з 12.08.2021 р., комісія за надання 10 % одноразово, зі сплатою відсотків 1,25 % за кожен день користування. Договір укладено шляхом підписання анкети-заяви на кредит аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора, який був направлений відповідачу 12.08.2021 на його номер телефону [NUMBER] . Відповідно до квитанції від 12.08.2021 кошти за цим договором були перераховані на карту VISA [NUMBER]. Згідно із розрахунком ТОВ «Вердикт Капітал» станом на 13.06.2025 р. відповідач має заборгованість перед позивачем за договором № 3219571 у розмірі 118500 грн, з яких: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20000,00 грн, заборгованості по відсоткам на дату відступлення права вимоги у розмірі 96500 грн, заборгованість за комісіями 2000 грн. 26.01.2022 р. між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 26-01/2022-83, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» отримало право вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за договором № 3219571, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] 10.03.2023 р. між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» укладено Договір про відступлення права (купівлю/продаж) прав вимоги, відповідно до якого позивач отримав право вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі і за Договором позики № 3219571, укладеним між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Згідно із витягом з реєстру боржників до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 р. № 10-03/2023/01, встановлено, що ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до [PERSON] за договором № 3219571, в сумі 118500 грн, з яких: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 20000,00 грн, заборгованості по відсоткам на дату відступлення права вимоги у розмірі 96500 грн, заборгованість за комісіями 2000 грн. Згідно із ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, відповідно до ст. 1055 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Статтею 525 ЦК України, передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 610 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним Договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самі сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такі самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконати ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором. Таким чином, всупереч умовам кредитного договору [PERSON] не виконав своїх зобов`язань, не погасив наявну заборгованість, ні попереднім кредиторам, ні новому, а тому вона підлягає стягненню з відповідача у розмірі 118 500,00 грн. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Що стосується судових витрат, то суд вирішив це наступним чином. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що види судових витрат, які складаються щ судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи по суті. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2422,40 грн за подання позовної заяви. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Клопотання відповідача про зменшення розміру понесених позивачем витрат до суду не надходило. Враховуючи наведене, понесені витрати позивача за надання правничої допомоги в розмірі 25 000,00 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved