Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

У жовтні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить зокрема двокімнатна квартира, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Так, за життя його батько вступив у члени ЖБК №32 та сплатив усі пайові внески на придбання квартири [ADDRESS] . Також останньому був виданий ордер на вселення разом з членами його сім`ї на заселення до вказаної квартири. Спадщину після смерті батька прийняв вона та [PERSON] (дружина померлого) Оскільки за життя батько своє право власності на спірну квартиру не зареєстрував, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на вказану квартиру в порядку спадкування. За таких обставин просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS] . Відзив на позов відповідачем не поданий. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Представником позивача подано клопотання, в якому останній просив розглянути справу за його відсутності. Позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідач подав письмову заяву, в якій позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Просив розглядати справу за його відсутності. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити у справі рішення, на підставі наявних матеріалів. Фактичні обставини встановлені судом. [PERSON] народився [INFO] та його батьками є [PERSON] та [PERSON] . 10.03.1973 року виконавчим комітетом Ямпільської селищної ради Білогірського району Хмельницької області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина та Другою Хмельницькою державною нотаріальною конторою була заведена відповідна спадкова справа № 165/2023 року. Відповідно до довідки №С-0337517 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] дата реєстрації 06.06.1977 рік(помер [INFO] ), [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 06.06.1977 року та [PERSON] , зареєстрований з 05.04.1978 року. Згідно довідки державного нотаріуса Другої Хмельницької державної нотаріальної контори Пруняк Н. спадкоємцями після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] . Відповідно до архівного витягу з протоколу засідань Хмельницького міськвиконкому Хмельницької області від 20.02.1975 року №4 рішенням №50-Д від 20.02.1975 року затверджено організований при міськжитлоуправлінні кооператив №32 з робітників та службовців Хмельницького радіотехнічного заводу в складі 72 членів-пайовиків по Львівському шосе, 45/2, а також затверджені списки громадян, бажаючих вступити до житлово-будівельного кооперативу №32. Відповідно до архівного витягу із списку житлово-будівельного кооперативу №32 (до рішення Хмельницького міськвиконкому від 21.01.1977 року №55) за порядковим номером №54 зазначений [PERSON] , як член його сім`ї зазначена дружина [PERSON] , № кватири 35, кількість кімнат 2. Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №66 від 21.01.1977 року вирішено видати ордера членам житлово-будівельного кооперативу №32 для заселення в будинку [ADDRESS] , згідно списку членів кооперативу, затвердженого рішенням міськвиконкому №50/Д від 20.02.1975 року. Постановами державного нотаріуса Другої Хмельницької державної нотаріальної контори №561/02-31 та №562/02-31 від 21.11.2023 року [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] , у зв`язку із ненаданням документа, який посвідчує право власності спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] на вказане нерухоме майно. Згідно відповіді архівного відділу Хмельницької міської ради №28/01-21 від 02.09.2024 року повідомлено про неможливість надати інформацію про сплату [PERSON] пайових внесків на квартиру [ADDRESS] оскільки платіжний документ про перерахування грошових коштів на рахунок кооперативу або квитанції до прибуткового касового ордеру до архівного відділу не надходили. Згідно відповіді ТОВ «Житлово-експлуатаційне об`єднання» №357 від 30.08.2024 року зазначено, що у вказаному товаристві відсутня інформація щодо сплати [PERSON] пайових внесків як члена ЖБК [ADDRESS] за квартиру [ADDRESS] . Згідно представлених з архівного відділу Хмельницької міської ради матеріалів у справі №58 Львівське шосе №29 встановлено, що [PERSON] зазначений у списках членів ЖБК №32 та сплачував пайові внески за квартиру [ADDRESS] . Застосовані норми права та мотиви з яких виходить суд. Щодо набуття права власності на спірну квартиру. Статтею 15 Закону України «Про власність» від 07.02.1991, який діяв на момент спірних правовідносин, передбачалося, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. На підставі ст.19-1 Закону України від 10 липня 2003 року № 1087-IV "Про кооперацію" член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу має право володіння, користування, а за згодою кооперативу - і розпоряджання квартирою, дачею, гаражем, іншою будівлею, спорудою або приміщенням кооперативу, якщо він не викупив це майно. У разі викупу квартири, дачі, гаража, іншої будівлі, споруди або приміщення член житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного, житлового, дачного, гаражного кооперативу чи іншого відповідного кооперативу стає власником цього майна. Згідно ч.2 ст.384 ЦК України член житлово-будівельного (житлового) кооперативу має право володіння і користування, а за згодою кооперативу і розпорядження квартирою, яку він займає в будинку кооперативу, якщо він її не викупив. Частиною третьою статті 384 ЦК України передбачено, що у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. При цьому, враховуючи положення Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985 року №186 з наступними змінами, щодо обов`язку члена кооперативу внести пайовий внесок, повне внесення пайового внеску членом житлово-будівельного (житлового) кооперативу слід кваліфікувати як викуп квартири, що породжує відповідне право власності. Відповідно до частини першої статті 22 КпШС України (в редакції 1969 року, чинній на час виникнення спірних правовідносин) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. У постанові від 18 грудня 2013 року у справі № 6-138цс13 Верховний Суд України виклав правову позицію, в якій в тому числі зазначив, що згідно зі статтею 15 Закону України "Про власність" член ЖБК, який повністю вніс пайовий внесок за квартиру, надану йому в користування, з 01 липня 1990 року набуває право власності на цю квартиру, тому, у разі його смерті після зазначеної дати спадщина відкривається на квартиру. За змістом частини першої статті 17 Закону України "Про власність" кооперативна квартира набуває статусу спільної сумісної власності лише за умови внесення паю в ЖБК за рахунок спільних коштів члена ЖБК та членів його сім`ї, яким ця квартира надана. Інші особи права власності на пай та квартиру не набувають і можуть претендувати лише на відшкодування членом кооперативу коштів, наданих йому для внесення паю. Як встановлено із матеріалів справи [PERSON] , під час перебування у шлюбі з [PERSON] , був прийнятий у члени ЖБК №32 та виплатив у повному обсязі пайові внески (вартість) за придбання кватири №35 у буд. [ADDRESS] , що слід кваліфікувати як викуп спірної квартири, у зв`язку із чим [PERSON] та [PERSON] , як подружжя, набули у спільну власність вказану квартиру. Щодо вимог [PERSON] про визнання права власності на спірну квартиру в порядку спадкування. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Так, відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України слідує, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як встановлено із матеріалів справи кватира [ADDRESS] , була набута [PERSON] та [PERSON] у спільну сумісну власністю як подружжям. Після сплати пайових внесків за вказану квартиру [PERSON] , та його дружині [PERSON] був виданий ордер на право вселення до вказаної квартири, останні з 06.06.1977 року зареєстровані і проживали у вказаній квартирі. [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] (є сином та дружиною останнього відповідно), та прийняли спадщину після померлого у встановленому законом порядку. Оформити право власності на спірне майно квартиру [ADDRESS] у нотаріальному порядку позивач не має можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спірну квартиру, який би посвідчував право власності на це майно за спадкодавцем. Разом з цим суд звертає свою увагу, що дослідженими матеріалами справи було встановлено набуття [PERSON] права власності на спірне майно у встановленому законом порядку. Водночас суд звертає свою увагу на те, що пайовий внесок на спірну квартиру був внесений [PERSON] під час перебування останнього у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] за рахунок коштів подружжя у повному обсязі. Доказів протилежного матеріали справи не містять і сторонами суду не представлені. За таких обставин, виходячи із рівності часток подружжя у спільному майні, слід констатувати, що після викупу (внесення повної вартості пайових внесків) спірна квартира перейшла у спільну власність подружжя [PERSON] та [PERSON] та останній належить частка цієї квартири. Відповідно до частини 1 ст.1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Зважаючи на те, що після смерті [PERSON] спадщину прийняли [PERSON] (син померлого) та [PERSON] (дружина померлого), як спадкоємці за законом першої черги, виходячи з рівності часток у спадщині та враховуючи частку у праві власності на спірну квартиру, яка належала за життя померлому [PERSON] , поданий [PERSON] позов слід задовольнити частково та визнати за ним право власності на 1/4 частку квартири [ADDRESS] . При цьому подану заяву відповідачем [PERSON] про визнання позову суд не приймає, оскільки така заява суперечить вимогам закону. На підставі викладеного,

Outcome: partial