Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

10 жовтня 2025 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 27 січня 2016 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, за актовим записом № 19. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Позивачка зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося та фактично шлюбні відносини припинені. Спільне життя з відповідачем суперечить її інтересам та вона не зацікавлена в збереженні шлюбу, тому просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 14 жовтня 2025 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільної справи № 953/10749/25, провадження № 2/953/4430/25, який здійснено відповідно до розпорядження керівника апарату Київського районного суду м. Харкова Яхновського В. № 01-06/701 від 30 грудня 2025 року у зв`язку з розглядом Вищою радою правосуддя 16 грудня 2025 року заяви про звільнення судді [PERSON] з посади судді Київського районного суду м. Харкова, відповідно до п.2.3.44 п.2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, цивільну справу 30 грудня 2025 року передано в провадження судді Київського районного суду м. Харкова Демченко С.В. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 09 січня 2026 року цивільну справу прийнято до провадження та ухвалено здійснювати розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін. Позивачка у судове засідання не з`явилася, на адресу суду надійшла заява, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій визнав позовні вимоги. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з таких підстав. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27 січня 2016 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, за актовим записом № 19, під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 27 січня 2016 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 22 жовтня 2015 року Виконавчим комітетом Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області). За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України та ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне, та не може залежати від бажання іншого з подружжя. У позовній заяві позивачка [PERSON] просила суд після розірвання шлюбу залишити її прізвище без змін, тому суд залишає їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим. Позивачка та відповідач у своїх заявах підтвердили суду, що збереження родини є неможливим, клопотань про надання часу на примирення не заявили. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, визнавши заявлені позовні вимоги, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам та інтересам дитини. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 грн 20 коп. На підставі ч. 3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 Сімейного Кодексу України і

Outcome: approved