Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Новий Колектор» в особі представника Савченко Т.О. звернулося до суду 21.10.2025 р. вх.№19520 з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором в розмірі 13273,60 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 04.02.2020р. між ТОВ «Споживчий центр» (Первісний кредитор) та [PERSON] (Позичальник) укладено Кредитний договір № 04.02.2020-010000593. Відповідно до умов договору відповідачці було надано кредит у розмірі 8500 грн., строком на 14 календарних днів з дати отримання. Проценти: 2380 грн. 00 коп., що становить 28% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка). Графік платежів: сума Кредиту 8500 грн. 00 коп. та Проценти 2380 грн. 00 коп. сплачуються до 18.02.2020 р. включно. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу [PERSON] свої зобов`язання за Договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 17.10.2025 утворилась заборгованість у розмірі 13273,60 грн., з яких заборгованість по тілу кредиту в розмірі 8500,00 грн., за відсотками в розмірі 2380,00 грн., за штрафом 2393,60 грн. 28.03.2025 р. між ТОВ «Споживчий Центр» (Первісний кредитор) та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» (Новий кредитор) укладено Договір факторингу № СЦ-28032025-15, відповідно до п.2.1 якого ТОВ «Споживчий Центр» передає (відступає) ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» свої Права вимоги до боржників, а ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» набуває Права вимоги ТОВ «Споживчий Центр» за Кредитними договорами та передає ТОВ «Споживчий Центр» під відступлення Права вимоги грошові кошти за плату у порядку та строки, встановлені цим Договором, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією. На виконання умов Договору факторингу його сторонами укладено перелік №1, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором №04.02.2020-010000593 від 04.02.2020 р. Таким чином, позивач ТОВ «НОВИЙ КОЛЛЕКТОР» набув право вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором №04.02.2020-010000593 від 04.02.2020 р., та, відповідно, право на стягнення з відповідачки заборгованості за таким кредитним договором у розмірі 13273,60 грн. Ухвалою суду від 18.11.2025 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позові просить розглянути справу за відсутності представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, однак в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив до суду не подала. Також про дату, час та місце розгляду справи відповідачка була повідомлена належним чином, шляхом опублікування оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, відповідачка в судове засідання не з`явилась, а тому відповідно до ст. 280 ЦПК України, за згодою представника позивача, суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в них докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 1. Щодо заборгованості відповідачки за кредитним договором. Судом встановлено, 04.02.2020р. між ТОВ «Споживчий Центр» (Первісний кредитор) та відповідачкою (Позичальником) укладено Кредитний договір № 04.02.2020-010000593 шляхом підписання відповідачкою заявки про укладення такого договору з використанням електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором 4U697. У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Отже, положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Пунктом 1.1. Пропозиції про укладення Кредитного договору № 04.02.2020-010000593 (Оферти) передбачено, що за цим Договором Кредитор зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти. Зі змісту п.1.3. Оферти випливає, що сума Кредиту, строк користування, термін повернення, проценти за користування кредитом встановлюються у Заявці, яка є невід`ємною частиною цієї оферти. У Заявці про укладення Кредитного договору № 04.02.2020-010000593 вказується, що сума Кредиту становить 8500,00 грн., строк користування кредитом встановлено як 14 календарних днів з дати отримання, проценти 2380 грн. 00 коп., що становить 28% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка), термін погашення кредиту до 18.02.2020 р. включно. Заявку на укладення Кредитного договору підписано відповідачкою [PERSON] з допомогою електронного цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора 4U697. Факт виконання позивачем своїх зобов`язань щодо надання відповідачці кредиту у розмірі 8500 грн. підтверджується з огляду на наступне. Згідно з абз.11 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинний документ це документ, який містить відомості про господарську операцію. Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Схоже визначення первинних документів міститься й у Положенні про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженому наказом Мінфіну від 24.05.1995 №88. У пункті 2.1 Положення вказано, що первинні документи це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, і включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Згідно з п.2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. На виконання вищевказаних норм закону та в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач надав суду документи щодо надання кредиту позичальнику, а саме: Кредитний договір №04.02.2020-010000593 від 04.02.2020 р., який складається із Пропозиції про укладення кредитного договору (Оферти) та Заявки про укладення кредитного договору, які містять підписи обох сторін, і в кредитних правовідносинах є первинними бухгалтерськими документами. Згідно з Довідкою про розмір простроченої заборгованості за кредитним договором №04.02.2020-010000593 від 04.02.2020 р. за вих.№31884/25-ДПЗ від 17.10.2025 р., сформованою ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» за [PERSON] утворилася заборгованість в сумі 13273,00 грн., з яких: тіло кредиту в розмірі 8500 грн., проценти в розмірі 2380 грн., штраф у розмірі 2393,60 грн. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Виходячи із положень ст.525, ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно якої договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріальне посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Як вбачається з досліджених доказів, умови, передбачені договором кредиту, відповідачкою належним чином не виконані, заборгованість за цим договором не погашена. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачка взяті на себе зобов`язання за вищезазначеним договором не виконала, у передбачений в договорах строк кошти (суми позики) не повернула, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за основними зобов`язанням. Таким чином, заборгованість відповідача за тілом кредиту в розмірі 3000 грн. по вказаному вище договору є доведеною, а тому вимога позивача у цій частині підлягає задоволенню. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за кредитним договором, суд зазначає наступне. Згідно із положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. За договором про надання кредиту №04.02.2020-010000593 від 04.02.2020 р. позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість за відсотками в розмірі 2380,00 грн. У заявці на укладення вказаного договору визначено, що проценти у розмірі 2380,00 грн., що становить 28% в процентному значенні (фіксована незмінювана процентна ставка). Відтак, заборгованість за відсотками за користування кредитом нараховані правомірно. Також, відповідно до п.7.1. Оферти на укладення кредитного договору №04.02.2020-010000593 у разі несплати Кредиту та/або Процентів у строки, встановлені Договором, сума зобов`язань по погашенню Кредиту та/або Процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченою. У разі несвоєчасного повернення Позичальником обумовленої суми Кредиту та нарахованих Процентів до Позичальника може бути застосований штраф згідно із п.5.4. кредитного договору. Пунктом 5.4. Оферти встановлено, що у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником грошових зобов`язань за Договором Кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2%, починаючи від 2% у перший день невиконання. Максимальний розмір штрафу встановлюється законом. Виходячи зі змісту Заявки на отримання кредиту, в якій вказується, що сума Кредиту 8500,00 грн. та Проценти 2380,00 грн. сплачуються до 18.02.2020 р., першим днем невиконання відповідачкою грошових зобов`язань слід вважати 19.02.2020 р. Згідно із ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Частиною 2 ст.549 ЦК України визначено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Згідно із абз.2 ч.2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. З огляду на те, що первісним кредитором надано відповідачці 8500 грн., а сума штрафу становить 2393,60 грн., нарахування такого штрафу не суперечить законодавству в контексті п.5.4. кредитного договору. 2. Щодо відступлення права вимоги за кредитним договором позивачу. 28.03.2025 р. між ТОВ «Споживчий Центр» (Первісний кредитор) та ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» (Новий кредитор) укладено Договір факторингу № СЦ-28032025-15, відповідно до п.2.1 якого ТОВ «Споживчий Центр» передає (відступає) ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» свої Права вимоги до боржників, а ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» набуває Права вимоги ТОВ «Споживчий Центр» за Кредитними договорами та передає ТОВ «Споживчий Центр» під відступлення Права вимоги грошові кошти за плату у порядку та строки, встановлені цим Договором, що підтверджується відповідною платіжною інструкцією. Відповідно до п.2.4. Договору факторингу його Сторони домовилися, що Право вимоги за Кредитним договором вважається відступленим Клієнтом Факторові з моменту підписання Сторонами відповідного Акту приймання-передачі Переліку. На виконання умов Договору факторингу його сторонами укладено Перелік №1, згідно з яким відбулося відступлення права вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором №04.02.2020-010000593 від 04.02.2020 р. Також позивачем надано Акт приймання-передачі Переліку №1 до Договору факторингу №СЦ-280325-15 від 28.03.2025 р., яким підтверджено факт переходу права вимоги за Кредитним договором №04.02.2020-010000593 від 04.02.2020 р. від ТОВ «Споживчий центр» до ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР» відповідно до п.2.4. Договору факторингу. Окрім того, пунктом 5.2. Кредитного договору №04.02.2020-010000593 від 04.02.2020 р. передбачено право Кредитора (ТОВ «Споживчий Центр») відступати або іншим чином передавати будь-які та/або усі свої права та обов`язки за цим Договором третім особам без згоди Позичальника ( [PERSON] ), що також вказує на правомірність відступлення ТОВ «Споживчий Центр» права вимоги за цим договором для ТОВ «НОВИЙ КОЛЕКТОР». Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Таким чином, позивач ТОВ «НОВИЙ КОЛЛЕКТОР» набув права вимоги до відповідачки [PERSON] за кредитним договором №04.02.2020-010000593 від 04.02.2020 р., та, відповідно, право на стягнення з відповідачки заборгованості за таким кредитним договором у розмірі 13273,60 грн. Зважаючи на викладене, з відповідачки на користь позивача за вказаним кредитним договором стягненню підлягає заборгованість частково на загальну суму 13273,60 грн., а саме: по тілу кредиту в розмірі 8500,00 грн., по процентах в розмірі 2380,00 грн., по штрафу в розмірі 2393,60 грн. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в сумі 2422,40 грн.

Outcome: approved