Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

11 листопада 2025 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за період з 01.10.2022 по 30.04.2023 за послуги з постачання теплової енергії в сумі 5002,15 грн., та за послуги з постачання гарячої води в сумі 37583,72 грн., а також судовий збір у розмірі 3028 грн. Свої вимоги мотивує тим, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією - суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії та гарячої води. Відповідач [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води. Для здійснення оплати за надані послуги ЛМКП «Львівтеплоенерго» відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , відповідачеві щомісячно направлялися повідомлення про нарахування вартості та кількості даних послуг з метою їх оплати. Житловий будинок за вказаною адресою обладнаний будинковим приладом обліку теплової енергії. З 01.12.2021р. з нею укладений індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, який за своєю правовою природою є публічним договором приєднання. За умовами вказаних договорів ЛМКП «Львівтеплоенерго» зобов`язується надавати споживачу послуги відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. За період з 01.10.2022 по 30.04.2023 у відповідача утворилася заборгованість за послуги з постачання теплової енергії в сумі 5002,15 грн. та за послуги з постачання гарячої води в сумі 37583,72 грн., у зв`язку з неналежним виконанням нею своїх обов`язків (нерегулярною оплатою та/або її відсутністю), що підтверджується розрахунками, долученими позивачем до позовної заяви. Додатково зазначає, що 28.06.2023 року за заявою ЛМКП «Львівтеплоенерго» Шевченківським районним судом м. Львова відмовлено у видачі судового наказу №466/6608/23 про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги теплової енергії, постачання гарячої води. У добровільному порядку спір між сторонами не врегульовано. У зв`язку із вищенаведеним представник позивача змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивач надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, з підстав наведених в позовній заяві, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про місце, час та дату судового засідання, відзиву на позовну заяву до суду не подавала. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Згідно ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів. Судом встановлено, що відповідно до довідки №3 з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації від 10.10.2025, виданої ЛМКП «Львівтеплоенерго», у квартирі за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані та проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Закону України «Про теплопостачання», Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Відповідно до п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України). Договір приєднання про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води відповідає вимогам ст. 634 ЦК України та з 1 липня 2014 року вважається укладеним між: Львівським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго», що є виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води у м. Львові для населення згідно норм Закону України «Про житло-комунальні послуги» та споживачем. З 01.12.2021р. з відповідачем укладено індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії та індивідуальний договір про надання послуги з постачання гарячої води, який за своєю правовою природою є публічним договором приєднання, типова форма якого затверджена постановами Кабінету Міністрів України №1022, №1023 від 08.09.2021р. Відповідно до п. 5 Індивідуального договору приєднання виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України). Відповідачеві для здійснення оплати за надані послуги з постачання теплової енергії та гарячої води було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , а також щомісячно надсилалися рахунки за спожиту теплову енергію та гарячу воду за адресою: [ADDRESS] . Згідно ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, а також оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Укладення договорів про надання житлово-комунальних послуг, підготованих виконавцем послуг на основі топового договору, визначено як обов`язок, а не право споживача. Згідно п. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ч. 4 ст. 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності здійснюється виконавцями відповідних послуг в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства. Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач). Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. Нормою ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що відмова споживача від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Згідно ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Відповідно до ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається і не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Таким чином, споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, оскільки він фактично ними користувався. Однак, в порушення вказаних норм Закону та чинного договору, відповідач не виконав належним чином свого зобов`язання щодо оплати за отриману послугу з постачання теплової енергії та гарячої води, хоча послугами користувався та від них не відмовлялася. Таким чином у відповідача виникла заборгованість за послугу з постачання теплової енергії, за період з 01.10.2022 по 30.04.2023рр. в розмірі 5002,15 грн. та за послугу з постачання гарячої води в сумі 37583,72 грн. Крім того, 28.06.2023 року за заявою ЛМКП «Львівтеплоенерго» Шевченківським районним судом м. Львова відмовлено у видачі судового наказу №466/6608/23 про стягнення з [PERSON] заборгованості за послуги теплової енергії, постачання гарячої води. Всупереч ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідач не виконав свого зобов`язання щодо сплати послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, а тому зобов`язаний сплатити суму боргу. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку що позов ЛМКП «Львівтеплоенерго» про стягнення з відповідача заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води, підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved