Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

[PERSON] (далі - позивачка) в особі представника, адвоката Богданчук О.В., звернулася до Макарівського районного суду Київської області із позовом до Макарівської селищної ради Бучанського району (далі - відповідач) про визнання в порядку спадкування права власності на спадкове нерухоме майно, в якому вказала, що [INFO] помер [PERSON] , який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним, до дня його смерті проживали та були зареєстровані: мати - [PERSON] та брат - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому спадкове майно, а саме на: земельну ділянку загальною площею 2,8332 га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером: 3222780200:03:006:0022, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2945460032227, номер відомостей про речове право: 55243172, дата та час державної реєстрації: 28.05.2024; та земельну ділянку загальною площею 0,7154 га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером: 3222780200:03:006:0025, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2945475832227, номер відомостей про речове право: 55243553, дата та час державної реєстрації: 28.05.2024. Спадкоємцем майна за законом після смерті [INFO] [PERSON] є його мати [PERSON] , яка фактично вступила в управління спадковим майном, але за свого життя юридично не оформила. [INFO] померла [PERSON] , яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею, до дня її смерті проживала без реєстрації та доглядала її племінниця - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина щодо належного їй спадкового майна, а саме: житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] та на зазначені земельні ділянки, які фактично успадкувала після смерті свого сина [PERSON] , але юридично не оформила. Спадкоємицею майна після смерті [PERSON] є позивачка у справі - [PERSON] , яка у встановлений законом шестимісячний строк з дня відкриття спадщини звернулася до приватного нотаріуса Ольшевського В.С. із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом немає. Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 16.04.2015 року у справі №370/781/15-ц встановлено факт прийняття спадщини та визнано право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті [PERSON] , а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивачка частину спадкового майна юридично оформила, проте нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані вище земельні ділянки, у зв`язку із відсутністю документів, які б встановлювали факт родинних відносин між позивачкою та померлою [PERSON] . На підставі викладеного, позивачка просила суд: визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті [INFO] [PERSON] , а саме на: - земельну ділянку загальною площею 2,8332 га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером: 3222780200:03:006:0022, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2945460032227; номер відомостей про речове право: 55243172, дата та час державної реєстрації: 28.05.2024; - земельну ділянку загальною площею 0,7154 га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером: 3222780200:03:006:0025, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2945475832227; номер відомостей про речове право: 55243553, дата та час державної реєстрації: 28.05.2024. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 29.10.2025 року (а.с.43-44) позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також вказаною ухвалою суду в порядку вимог ст. 84 ЦПК України, витребувано від приватного нотаріуса Бучанського нотаріального округу Київської області Ольшевського Володимира Степановича (08001, Київська обл., Бучанський р-н., с-ще Макарів, вул. Б. Хмельницького, 8-Б) належним чином засвідчену копію спадкової справи до майна померлої [INFO] [PERSON] . Витребувані докази надійшли до суду 16.12.2025 року та приєднані до матеріалів справи (а.с.53-75). Ухвалою суду від 17.12.2025 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 14.01.2026 року (а.с.78). У судове засідання 14.01.2026 року учасники справи не прибули. Представник позивачки, адвокат Богданчук О.В., подала до суду письмове клопотання про розгляд справи за її та позивачки відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідно до раніше поданого клопотання представника відповідача, останній просив розглядати справу за його відсутності, а рішення у справі прийняти за наявними у ній матеріалами. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] у віці 54 років помер [PERSON] (а.с.9), який з 1960 року та до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним, до дня його смерті за вказаною адресою проживали та були зареєстровані: мати - [PERSON] та брат - [PERSON] (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право, зокрема на: земельну ділянку загальною площею 2,8332 га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером: 3222780200:03:006:0022, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2945460032227, номер відомостей про речове право: 55243172, дата та час державної реєстрації: 28.05.2024; земельну ділянку загальною площею 0,7154 га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером: 3222780200:03:006:0025, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2945475832227, номер відомостей про речове право: 55243553, дата та час державної реєстрації: 28.05.2024. Спадкоємцем майна за законом після смерті [INFO] [PERSON] є його мати [PERSON] , яка фактично спадщину прийняла після смерті свого сина, оскільки проживала та була зареєстрована разом із спадкодавцем за однією адресою: [ADDRESS] , проте за свого життя юридично не оформила (а.с.64-зворот). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину судом не встановлено. [INFO] у віці 84 років померла [PERSON] (а.с.13), яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею, до дня її смерті проживала без реєстрації та доглядала її племінниця - [PERSON] (а.с.17). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на: житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] та на зазначені вище земельні ділянки, які вона фактично успадкувала після смерті свого сина [PERSON] , але не оформила своїх спадкових прав. Як вбачається з копії спадкової справи №7/2015 до майна померлої [INFO] [PERSON] , заведеної приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської області Ольшевським В.С. (а.с.54-74), спадкоємицею за законом, яка прийняла спадщину є позивачка у справі - [PERSON] , [INFO] (а.с.6-8), оскільки у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с.55). Інших спадкоємців, які прийняли спадщину судом не встановлено. Проте позивачці приватним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані вище земельні ділянки, у зв`язку із відсутністю документів, які б встановлювали факт родинних відносин між позивачкою та померлою [PERSON] (а.с.29). Однак, рішенням Макарівського районного суду Київської області від 16.04.2015 року у справі №370/781/15-ц встановлено факт прийняття спадщини позивачкою та визнано право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті [PERSON] , а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с.14-16). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Хоча вказаний лист нотаріуса не є постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, однак за змістом із вказаного листа вбачається, що нотаріус не може видати позивачці свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку із тим, що відсутні документи, які б встановлювали факт родинних відносин між позивачкою та померлою [PERSON] . Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 27.02.2019 р. по справі №369/8878/16ц, при наданні оцінки листам нотаріусів, у яких зазначено про причини невидачі спадкоємцям свідоцтв про право на спадщину, необхідно виходити із їх змісту та відповідно враховувати підстави, зазначені нотаріусами. При цьому істотне значення мають підстави, які унеможливлюють у будь-якому випадку в майбутньому видачу таких свідоцтв нотаріусами, тому при наявності таких підстав незалежно від форми відповіді нотаріуса - лист чи постанова про відмову у видачі свідоцтва, необхідно виходити з того, що у спадкодавця можливість оформити спадщину у нотаріуса відсутня. А тому наявний в матеріалах справи лист приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Ольшевського В.С. від 21.10.2025 року №227/02-14 є достатнім доказом наявності у позивачки перешкод в отриманні свідоцтв про право на спадщину, що в свою чергу дає їй право звернутися до суду із даним позовом. Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав №380825952 від 30.05.2024 року (а.с.), земельна ділянка загальною площею 2,8332 га, з кадастровим номером: 3222780200:03:006:0022, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2945460032227 належить на праві власності [PERSON] на підставі договору міни від 08.07.2008 року (а.с.11). Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав №380829259 від 30.05.2024 року (а.с.), земельна ділянка загальною площею 0,7154 га, з кадастровим номером: 3222780200:03:006:0025, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2945475832227 належить на праві власності [PERSON] на підставі договору міни від 08.07.2008 року (а.с.12). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Згідно статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно із ч. 1, ч. 2 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно підпункту 3.14 пункту 3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до положень частин другої та третьої пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачка є єдиною спадкоємицею за законом майна померлої [INFO] [PERSON] , спадщину прийняла, частину спадкового майна оформила, інших спадкоємців, які б прийняли спадщину судом не встановлено, до складу спадщини увійшли земельні ділянки, щодо яких нотаріус відмовив позивачці у видачі свідоцтв про право на спадщину. Судові витрати по оплаті судового збору не підлягають стягненню з відповідача, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову та позивачка просила покласти такі витрати на неї.

Outcome: approved