Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

представник відповідача адвокат Логвінова М.В. звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, згідно якої просить стягнути з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 13601,00 грн. До заяви додає документи, що підтверджують детальний опис наданих послуг та розмір витрат на професійну правничу допомогу. Заяву просить розглянути у її відсутності. Представник позивача адвокат Савчук Р.Р. подав клопотання в якому просить відмовити в задоволенні заяви представника відповідача про стягнення понесених судових витрат на правову допомогу, яке обґрунтовує тим, що розмір витрат на правничу допомогу є необґрунтованим та таким, що не відповідає критеріям розумності та співмірності, а заявлена сума 13601,00 грн. є надмірною, враховуючи, що справа не була розглянута по суті, а позов залишено без розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків. Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18.12.2025 позовну заяву залишено без розгляду. 04.09.2025 між відповідачкою та АО «ДЖАСТ ЛОЄРС» укладено договір про надання правової допомоги. Згідно акту приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №100 від 04.09.2025 вартість послуг наданих АО «ДЖАСТ ЛОЄРС» в особі старшої партнерки Логвінової М.В. для [PERSON] становить 13601,00 грн. Згідно копії чеків на пальне від 11.11.2025 та 18.12.2025 сума транспортних витрат становить 1001,00 грн. Однак дослідивши акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої допомоги №100 від 04.09.2025, суд вважає, що вказаний розмір гонорару є завищений, не співмірний із складністю справи. Згідно ч. 3 ст. 257 ЦПК України, в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету. У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не було вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18). В інших судових рішеннях Верховний Суд також формував правову позицію щодо самостійного зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу. Схожих висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 02 липня 2020 року по справі № 362/3912/18 і Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 201/14495/16-ц у додатковій постанові від 30 вересня 2020 року, самостійно зменшивши судові витрати на професійну правничу допомогу, виходячи із критеріїв реальності та розумності вартості адвокатського гонорару. Суд вважає, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 13601,00 грн. є завищеним, а тому

Outcome: partial