Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

У жовтні 2025 року позивач ТОВ «Факторинг Партнерс» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. У позовній заяві позивач зазначив, що 30.11.2024 між ТОВ «Еко Фін» і [PERSON] за допомогою вебсайту кредитодавця, який є сукупністю інформаційно комунікаційних систем позивача, в рамках якого реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено договір про споживчий кредит/кредитний договір № 64700895. Відповідно до умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту5000 грн.; строк користування кредитними коштами 365 днів, з 30.11.2024 та закінчується 29.11.2025 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду. Вказував, що кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору, перерахувавши грошові кошти на рахунок позичальника/картковий рахунок позичальника. Станом на сьогоднішній день строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує. Посилався на те, що 08.09.2025 було укладено договір №08-09/25 відповідно до якого ТОВ «Еко Фін» відступило на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №64700895. Таким чином, ТОВ «Факторинг Партнерс» наділено правом вимоги до відповідача за договором №64700895. Вказував, що станом на сьогоднішній день заборгованість за договором відповідачем не погашається, проценти за користування кредитними коштами не сплачуються, у зв`язку з чим у відповідача обліковується прострочена заборгованість. Зазначив, що загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №64700895 від 30.11.2024, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 18000 грн., з яких: 5000 грн.заборгованість за основним зобов`язанням ( за тілом кредиту); 12600 грн.заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги; 400 грн.заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного договору ( з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості); заборгованість за пенею та/або штрафами 0 грн; заборгованість за комісіями 0 грн; інфляційні збитки 0 грн; нараховані 3% річних 0 грн. Посилаючись на викладене та уточнивши позовні вимоги, позивач, просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованості за договором №64700895 від 30.11.2024 у розмірі 18000 грн., судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 9000 грн.. У судове засідання представник позивача не з`явився, попередньо надавши клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, відзив на позов не надав, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Згідно з п. 2 ч.7, ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений належним чином Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи наявність зазначених умов проведення заочного розгляду справи, суд розглянув справу заочно, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Судом встановлено, що 30.11.2024 року між ТОВ «Еко Фін» та [PERSON] укладено договір про споживчий кредит/кредитний договір №64700895. Договір підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором ZTBINGY5. (а.с. 34-45). Відповідно до п.2.1. за цим договором Товариство приймає на себе зобов`язання надати, а позичальник має право отримати та зобов`язаний повернути кредит та сплатити плату за користування кредитом, у вигляді нарахованих на суму кредиту процентів за фактичний строк користування кредитом у порядку, встановленому цим договором. Згідно п.2.2.-2.6. вказаного договору, кредит надається в загальному розмірі 5000 грн.. Строк користування кредитними коштами складає 360 днів, який починається з 30.11.2024 та закінчується 29.11.2025 (включно) та складається із дисконтного (пільгового) періоду та поточного періоду. Дисконтний (пільговий) період складає 14 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 13.12.2024 (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 360 днів, що настає з дня, наступного за днем завершення дисконтного (пільгового) періоду, і закінчується 29.11.2025 (дата остаточного погашення заборгованості). Проценти за користування кредитом протягом дисконтного (пільгового) періоду нараховуються за дисконтною (пільговою) процентною ставкою в розмірі 182.5% відсотків річних (денна процентна ставка 0,5% за один день) від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом дисконтного ( пільгового) періоду. Відповідно до п/п 3.1.2.1. п. 3.1.2 договору, він укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі товариства та доступний, зокрема через веб-сайт товариства. Згідно з п-п 3.2.2.2.1.п. 3.2.2.2 договору, у випадку невиконання позичальником умов цього договору, зокрема, але не виключно: порушення позичальником строків оплати процентів, невжиття заходів щодо підтвердження його фінансового стану, тощо кредитор має право вимагати дострокового погашення усієї заборгованості за кредитом - направити вимогу про дострокове погашення заборгованості. 16.11.2024 [PERSON] уклав з ТОВ «Еко Фін» додатковий договір про пролонгацію №1/64700895 до договору про споживчий кредит/кредитного договору №64700895 від 30.11.2024, відповідно до якого сторони пролонгували дисконтний (пільговий) період користування кредитними коштами до 30.12.2024. (зворот а.с. 91-92) 30.12.2024 [PERSON] уклав з ТОВ «Еко Фін» додатковий договір про пролонгацію №2/64700895 до договору про споживчий кредит/кредитного договору №64700895 від 30.11.2024, відповідно до якого сторони пролонгували дисконтний (пільговий) період користування кредитними коштами до 12.01.2025. (зворот а.с. 102-103) Відповідно до квитанції № 43299-00224-08323 від 30.11.2024 підтверджено переказ коштів ТОВ «Еко Фін» відповідачу [PERSON] у розмірі 5000 грн 00 коп., на платіжну карту № [NUMBER] відповідно до кредитного договору №64700895 від 30.11.2024. (а.с.33) Згідно з випискою за кредитом перед ТОВ «Еко Фін» станом на 08.09.2025, загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором №64700895 складає 18350 грн., що складається із суми заборгованості за тілом 5000 грн 00 коп. та суми заборгованості за відсотками 13500 грн 00 коп. (а.с. 47-51). 08.09.2025 між ТОВ «Еко Фін» та ТОВ «Факторинг Партнерс» укладено договір № 08-09/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, предметом якогоє відступленняправ вимогидо боржниківза кредитнимидоговорами, зазначеними увідповідних реєстрах, в тому числі до [PERSON] за договором №64700895 від 30.11.2024 ( а.с.52-56). Відповідно до пункту 2.1. договору № 08-09/25 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, від 08 вересня 2025 року, за цим договором в порядку та на умовах, визначених цим договором, первісний кредитор відступає шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги первісного кредитора до боржників, надалі за текстом - боржники, зазначених у додатках №1 та № 3 до цього договору. 08.09.2025 первісним кредитором та новим кредитором підписаний акт прийому-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді за договором № 08-09/25 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 08.09.2025 (а.с. 128) та акт прийому-передачі реєстру боржників в електронному вигляді за договором № 08-09/25 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 08.09.2025. (а.с. 56) Відповідно до Реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді до договору №08-09/25 про відступлення(купівлю-продаж) прав вимоги від 08.09.2025 ТОВ «Факторинг Партнерс» набуло правагрошової вимогидо [PERSON] за договором №64700895 від 30.11.2024, у загальному розмірі 18350 грн., що складається із суми заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 5000 грн., суми заборгованості за нарахованими процентами 13500 грн. (а.с. 67) Згідно з уточнюючим розрахунком наданим позивачем, заборгованість відповідача становитьза договором №64700895 від 30.11.2024у загальному розмірі 18350 грн., що складається із суми заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) 5000 грн., суми заборгованості за нарахованими процентами 13500 грн ( а.с.142) Позивачем з метою досудового врегулювання спору на адресу за місцем реєстрації відповідача була направлена вимога про дострокове погашення заборгованості вих. № 16237562 від 17.09.2025, однак відповідач не повернув кредит. (а.с. 30-31) Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Згідно з ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;заповнення формуляра заяви (форми)про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Порушенням зобов`язання, згідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), правовими наслідками, зокрема, є відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч.1, 3 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Статтею 517 ЦК України, визначено, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України. за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі ст. 1080 ЦК України, договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Статтею 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відтак, позивача наділено правом грошової вимоги до відповідача за вказаним в позовній заяві договором. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позивачем доведено правові підстави набуття права вимоги за вказаним кредитним договором та факт неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов`язань. Будь-яких доказів, які б спростовували наведений позивачем розрахунок заборгованості за вказаним кредитним договором, відповідачем по справі суду надано не було. Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Факторинг Партнерс» за договором про споживчий кредит/кредитний договір №64700895 від 30.11.2024 у розмірі 18000 грн., з яких: 5000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 13000 грн. заборгованість за відсотками. Таким чином, суд розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що позов підлягає до задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про споживчий кредит/кредитний договір №64700895 від 30.11.2024 у розмірі 18000 грн., з яких: 5000 грн.заборгованість за тілом кредиту; 13000 грн.заборгованість за відсотками. Таким чином позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити таке. Судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч.ч.1,2 ст. 37 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що включає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13.03.2025 по справі №275/150/22. Разом з тим, суд враховує критерії, які застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Тобто, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Велика Палата Верховного Суду від 07 липня 2021 року в справі №910/12876/19. Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.10.2021 № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 17.01.2024 у справі №910/2158/23. Враховуючи особливості предмета спору, ціну позову 42827,10 гривень, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, складність справи, яка є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, час, який був необхідний для вчинення дій та надання послуг, зазначених у витягу з акту про надання юридичної допомоги, виходячи з критеріїв їх виправданості, розумності їх розміру та співмірності з позовом та складністю справи, суд приходить до висновку про те, що заява представника позивача підлягає до часткового задоволення, у зв`язку з чим з [PERSON] на користь ТОВ «Факторинг Партнерс» підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн., що відповідатиме критеріям виправданості, розумності та справедливості. На підставі викладеного та

Outcome: approved