Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

07.06.2024 року позивач AND Group Solutions, Inc. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення відшкодування за невиконання договору про надання послуг, в якому просить розірвати Консультаційний Договір, що був укладений 10.08.2016 року між [PERSON] та AND Group Solutions, Inc.; стягнути з [PERSON] відшкодування вартості невиконаних консультаційних послуг за Договором від 10.08.2016 року у розмірі 3 008 665,09 грн; стягнути з [PERSON] відшкодування матеріальної шкоди та упущеної вигоди за Договором від 10.08.2016 року у розмірі 401 254,00 грн; стягнути з [PERSON] штрафних санкцій у розмірі 3% річних за Договором від 10.08.2016 року у розмірі 706 296,46 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 серпня 2016 року позивач та відповідач уклали Договір про надання консультаційних послуг. Відповідно до положень п. 2 Договору, відповідач зобов`язується надавати позивачу консультаційні послуги, а саме послуги з розробки програми ISO45001, включаючи, серед іншого, адаптацію існуючих документів до міжнародних стандартів безпеки. Позивач своєю чергою зобов`язаний сплатити відповідачу вартість первісних послуг у розмірі 1 500 доларів США, яка мала бути сплачена на умовах 100% передоплати (п. 3 Договору). Позивач сплатив відповідачу повну суму плати за послуги відповідно до положень Договору. Відповідно до положень пункту 3 параграфу 3 Договору. Позивач зобов`язується сплатити відповідачу комісійну винагороду за надання послуг. Також, позивач зобов`язався відшкодувати відповідачу всі попередньо затверджені та документально підтверджені витрати, пов`язані з виконанням цього Договору. Загалом у період з 2016 року по 2023 рік за умовами Договору позивач сплатив відповідачу 74 981, 56 доларів США. Позивач повною мірою виконав свої зобов`язання за Договором, у свою чергу відповідачем не було виконано належним чином своїх зобов`язань, а саме надано перелік послуг, на які розраховував позивач. Порушення відповідачем своїх зобов`язань за Договором про надання консультаційних послуг б/н від 10.08.2016 року, завдало позивачеві значної шкоди та економічних збитків. Позивач розраховував на очікувані прибутки, які відповідач обіцяв в результаті виконання Договору. Оскільки протягом 8 років не було надано відповідачем жодного результату, позивач зазнав збитків та не отримав очікуваний дохід. Таким чином, у позивача наявна упущена вигода, яка при виконанні відповідачем свого зобов`язання за Договором, мала б принести реальний дохід для позивача, яку позивач оцінює у розмірі 10 000 доларів США. Також, позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних за Договором про надання консультаційних послуг від 10.06.2016.року в сумі 706 296,46 грн. Ухвалою від 13.01.2025 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 17.03.2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 19.01.2026 року постановлено провести заочний розгляд справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, а також не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлений про дату, час і місце судового засідання в установленому законом порядку, відзиву на позовну заяву не подавав. За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280,281 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що 10.08.2016 між AND GROUP SOLUTIONS, INC та Леонідом Грідіним було укладено Договір про надання консультаційних послуг з налаштуваня та використання програми ISO45001 б/н. Відповідно до положень п. 2 Договору, відповідач зобов`язується надавати позивачу консультаційні послуги, а саме послуги з розробки програми ISO45001, включаючи, серед іншого, адаптацію існуючих документів до міжнародних стандартів безпеки, а позивач в свою чергу зобов`язався сплатити відповідачу вартість послуг у розмірі 1 500 доларів США, яка мала бути сплачена на умовах 100% передоплати. (п. 1 параграфу 3 Договору). Позивач на виконання умов договору сплатив відповідачу повну суму оплату за послуги відповідно до Договору, що підтверджується банківською випискою по рахунку. Відповідно до положень пункту 3 параграфу 3 Договору, позивач зобов`язався сплатити відповідачу комісійну винагороду за надання послуг. Відповідно до договору, позивач зобов`язався відшкодувати відповідачу всі попередньо затверджені та документально підтверджені витрати, пов`язані з виконанням цього Договору. Термін дії Договору закінчується не раніше ніж повна реалізація Проєкту або 31.12.2017 року. Позивач на виконання умов договору сплатив відповідачу повну суму плати за послуги відповідно до положень Договору, визначені п. 3 параграфу 3 Договору. Протягом строку виконання забов`язання відповідач звертався до позивача з проханнями про додаткові витрати, необхідні для реалізації його послуг. У період з 2016 по 2023 рік за умовами Договору позивач сплатив відповідачу грошові кошти у загальному розмірі 74 981, 56 доларів США, а саме: у 2017 році позивач перераховано суму 8 515,01 доларів США з рахунку [NUMBER] одного з учасників компанії - Наталії Ростоцької, що підтверджується випискою з рахунку [NUMBER] ,; у 2018 році перераховано суму 11 276,42 доларів США з рахунку [NUMBER] одного з учасників компанії - Наталії Ростоцької, що підтверджується випискою з рахунку [NUMBER] ; у 2020 році перераховано суму 20 980,75 доларів США з рахунку [NUMBER] одного з учасників компанії - Наталії Ростоцької, що підтверджується випискою з рахунку [NUMBER] ; у 2021 році перераховано суму 12 809,38 доларів США з рахунку [NUMBER] одного з учасників компанії - Наталії Ростоцької, що підтверджується випискою з рахунку [NUMBER] ; у 2022 році перераховано суму 3 900,00 доларів США з рахунку [NUMBER] одного з учасників компанії - Наталії Ростоцької, що підтверджується випискою з рахунку [NUMBER] . Нрім того, протягом 2023 року позивач перерахував відповідачу суму в розмірі 16 000,00 доларів США готівкою, що підтверджується випискою з банківського рахунку компанії, за період з 01 по 30.06.2023 року. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі, здійснивши останню сплату відповідачу за виконання умов договору 31.07.2023 року у розмірі 10 058,73 грн, що підтверджується банківською випискою. У свою чергу відповідачем не було виконано належним чином своїх зобов`язань, а саме не надано жодних звітів та переліку послуг наданих позивачу. Відповідно до ч. 1. ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1, ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну та припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних, умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до статті 629 ЦК України, Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. ст. 610-611 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.(Стаття 81 ЦПК України). Враховуючи зміст предмету договору, дослідженню у цій справі підлягають питання виконання сторонами зобов`язань за договором, який за своєю правовою природою є договором про надання послуг. Статтею 901 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором про надання послуг виконавець зобов`язується за завданням замовника надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу. Згідно з приписами статті 903 названого Кодексу, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи, і дана обставина не спростована відповідачем, позивачем на виконання умов договору було сплачено відповідачу у період з 2016 по 2023 рік грошові кошти у загальному розмірі 74 981,56 доларів США, останній платіж позивачем був здійснений 31.07.2023 року у розмірі 10058,73 доларів США. Вартість і невиконанняя консультаційних послуг становить 74 981,56 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України, станом на 07.06.2024 року складає 3 008 665,09 грн. В параграфі 4 Договору сторонами узгоджено, що термін дії договору закінчується не раніше ніж повна реалізація проекту або 31.12.2017 року. На теперішній час відповідачем не виконані умови договору, а саме не надані послуги з розробки програми ISO45001, а всі істотні умови Договору залишились не змінними. При цьому, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, що прямо передбачено ч. 4 ст. 631 ЦК України. Постановою Верховного Суду України від 19 березня 2019 року у справі № 916/626/18 Верховний Суд України дійшов висновку, що закінчення строку дії договору не припиняє зобов`язань виконавця, які виникли внаслідок його укладення та не були виконані на момент припинення договору, не звільняє від виконання зобов`язань за договором щодо надання відповідних послуг. Наведені висновки ВС повністю узгоджуються з приписами чинного законодавства. Верховний Суд України послався на частину 1 статті 598 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Частиною 2 цієї статті визначено, що припинення зобов`язання на вимогу однієї зі сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Стаття 599 ЦК України встановлює, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Поряд із належним виконанням законодавство передбачає й інші підстави припинення зобов`язань (прощення боргу, неможливість виконання, припинення за домовленістю, передання відступного, зарахування). Верховний Суд України зазначив, що чинне законодавство не передбачає таку підставу припинення зобов`язання як закінчення строку дії договору. Тобто, на думку Верховний Суд України, зобов`язання, невиконане належним чином, продовжує існувати, незважаючи на закінчення строку дії договору. Таким чином, Верховний Суд України погодився з позицією суду першої інстанції, що зобов`язання, яке існувало на момент дії договору, однак лишилося невиконаним, підлягає виконанню незалежно від того, що термін дії договору закінчився. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 04.05.2018 р. у справі № 927/333/17. Суд також бере до уваги, що за час надання послуг за договором про надання консультаційних послуг відповідач не висував жодної претензії, щодо оплати позивачем його послуг. З урахуванням викладеного, суд вважає, що дії відповідача істотно порушили вимоги договору про надання консультаційних послуг б/н від 10.08.2016 року, що унеможливило у подальшому виконання позивачем своїх зобов`язань за цим договором. При цьому, суд вважає, що вимога позивача, щодо розірвання договору про надання консультаційних послуг б/н від 10.08.2016, не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до параграфу 4 консультативного договору від 10.08.2016 року сторонами визначений термін дії договору, відповідно до якого Термін дії Договору закінчується не раніше ніж повна реалізація Проєкту або 31.12.2017 року. Також Консультаційний договір може бути розірваний будь-якою стороною, надіславши повідомлення у письмовій формі за 14 днів. Позивач, як на підставу розірвання консультативного договору, укладеного 10.08.2016 року, посилається на ту обставину, що на теперішній час відпала потреба у впровадженні Проєкту налаштування програми ISO45001, оскільки з часу укладання договору минуло вже 8 років та позивач припинив здійснювати виплати відповідачу за вказаним договором. Однак, позивачем не було вчинено дій спрямованих на розірвання договору, шляхом направлення відповідачу письмового повідомлення щодо наміру розірвати договору, а також підстави для розірвання договору. Отже, строк дії договору про надання консультаційних послуг від 10.08.2016 року закінчився 31.12.2017 року. Статтею 905 ЦК України встановлено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ч.1 ст. 907 ЦК України, Договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. За загальними правилами, згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. За змістом зазначених норм розірвано може бути лише чинний (такий, що діє на час звернення до суду з позовом та прийняття відповідного судового рішення) договір. Відповідний висновок також міститься у постанові Верховного Суду від 07.08.2018 у справі №910/7981/17. Враховуючи викладене, суд вважає, що розірвати можна лише договір, який діє (строк/термін дії якого не закінчився), у зв`язку з чим вимога позивача про розірвання договору про надання консультаційних послуг від 10.08.2016 року, є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню. Щодо стягнення з відповідача відшкодування вартості невиконаних консультаційних послуг за договором від 10.08.2016 року у розмірі 3 008 665,09 грн, відшкодування матеріальної шкоди та упущеної вигоди за договором від 10.08.2016 року у розмірі 401 254,00 грн. Положеннями ст.11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Положеннями статті 906 ЦК України, збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення. Матеріалами справи не встановлено, що відповідач мав можливість надати послугу, однак цього не зробив саме з вини сторони позивача. Своїми діями відповідач порушив умови Параграфу 2 Договору, що стало наслідком завдання майнової шкоди та економічних збитків позивачу у вигляді упущеної вигоди, яку б останній мав можливість одержати за звичайних обставин. Відшкодування матеріальної шкоди та упущеної вигоди на суму 10 000 доларів США, що за офіційним курсом Національного Банку України, станом на 07.06.2024 року становить 401254,00 грн. За таких обставин суд вважає, що вимога позивача підлягає задоволенню. Щодо стягнення з відповідача штрафних санкцій у розмірі 3% річних за порушення грошового зобов`язання підлягають задоволенню з таких підстав. Положення частини першої статті 901 ЦК України вказує на те, що договір про надання послуг (зокрема, юридичних та консультаційних) є складним зобов`язанням, що складається з двох органічно поєднаних між собою зобов`язань: по-перше, правовідношення, в якому виконавець повинен надати послугу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов`язку; по-друге, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати. За змістом статей 524, 533 - 535, 625 ЦК України вбачається, що грошовим є зобов`язання, яке виражається в грошових одиницях України (грошовому еквіваленті в іноземній валюті), тобто будь-яке зобов`язання зі сплати коштів. Частиною третьою статті 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмет договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. Крім того, стаття 625 ЦК України поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Отже, правовідносини, що склалися між сторонами на підставі договору про надання консультаційних послуг, є грошовим зобов`язанням і на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова від 6 червня 2012 р. № 6-49цс12). З огляду на наведене, суд вважає, що вимога позивача про стягнення 3% річних за договором про надання консультаційних послуг від 10.06.2016 року у розмірі 7066 296,46 грн, згідно наданого позивачем розрахунку, підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає, що належними та допустимими доказами було доведено те, що відповідач у повному обсязі не виконав взяті на себе зобов`язання за консультаційним договором, та дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із частковим задоволенням позову, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягають судові витрати у виді судового збору у розмірі 61 743,23 грн на користь позивача. З огляду на викладене,

Outcome: partial