Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2025 року позовні вимоги задоволено, яким: -стягнуто з Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102, код ЄДРПОУ - 22868348) на користь [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 23.07.2008 року, зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ) заборгованість по страховому відшкодуванню в розмірі 30 554,24 грн. та понесені витрати за Висновок експерта в розмірі 12 800,00 грн.; -стягнуто з Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102, код ЄДРПОУ - 22868348) на користь [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 23.07.2008 року, зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ) судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. 03.12.2025 року позивачка звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 569/8479/25 про стягнення з Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна» на її користь понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 000,00 грн. Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлися про час та дату розгляду справи належним чином. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1)стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2)суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3)судом не вирішено питання про судові витрати; 4)суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Судом встановлено, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 06 листопада 2025 року позовні вимоги задоволено, яким: -стягнуто з Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102, код ЄДРПОУ - 22868348) на користь [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 23.07.2008 року, зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ) заборгованість по страховому відшкодуванню в розмірі 30 554,24 грн. та понесені витрати за Висновок експерта в розмірі 12 800,00 грн.; -стягнуто з Приватного Акціонерного Товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС Україна» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102, код ЄДРПОУ - 22868348) на користь [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 23.07.2008 року, зареєстрованої за адресою: [ADDRESS] ) судовий збір в розмірі 1 211,20 грн. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 270 ЦПК України). У відповідності до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат; 3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Натомість положеннями п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат. Вищевказане узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 03.10.2019 року по справі № 922/455/19. Водночас, за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 і ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Разом із тим, у ч. 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: approved