Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

1. Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи ТОВ «ФК «Єврокредит» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути солідарно із боржника [PERSON] та поручителя [PERSON] заборгованість у розмірі 328202,37 грн., яка складається із: заборгованості за основним боргом (тілом кредиту) ( в тому числі простроченим) в сумі 154204,39 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками (в тому числі простроченими) в сумі 60717,98 грн., заборгованості за нарахованими несплаченими комісіями ( в тому числі простроченими) в сумі 11328,00 грн. та судові витрати по справі. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 18 березня 2019 року між АТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір №19-402-852-2-19-Г з ануїтетними платежами, поручителем за яким є [PERSON] . Всупереч укладеному договору, відповідач порушив строки погашення кредиту та процентів, у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 328202,37 грн. На підставі договору про відступлення права вимоги від 03.09.2024 ТОВ «МЕГАБАНК» відступило ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» право вимоги до [PERSON] за вищевказаним кредитним договором. У свою чергу, ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» на підставі договору №1/12 від 27.12.2024 про відступлення прав вимоги, відступило право вимоги до [PERSON] позивачу по справі. ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» та ТОВ «ФК «Єврокредит» не здійснювали додаткових нарахувань за вказаним кредитним договором. 21.11.2025 представник відповідача [PERSON] адвокат Сопова В.С. через систему «Електронний суд» подала зустрічний позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю ФК ЄВРОКРЕДИТ, Акціонерного товариства "МЕГАБАНК", третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів, у якому просить: - комісійну винагороду, яка сплачена [PERSON] в сумі 123900 грн. за кредитним договором № 19-402-852-2-19-Г від 18.03.2019 року, визнати як таку, що сплачена в рахунок погашення тіла кредиту, з огляду на нікчемність п. 2.8 кредитного договору щодо сплати позичальником на користь банку комісійної винагороди за обслуговування кредиту. - визначити загальну суму заборгованості за кредитним договором № 19-402 852-2-19-Г від 18.03.2019, в розмірі 48971,48 коп., яка складається із заборгованості по тілу кредиту 30304,39 коп.; простроченої заборгованості по відсоткам 18667,09 коп. Зустрічні позовні вимоги обгрунтовані тим, що згідно з умовами вищевказаного кредитного договору загальна вартість кредиту становить 555699 грн. 48 коп., щомісячний платіж за розрахунково-касове обслуговування кредиту - 3540 грн., за весь період - 215940 грн., проценти за користування кредитом за весь період складають 103759 грн. 48 коп., реальна річна процентна ставка 48,9072 %. Умови вказаного кредитного договору, які передбачають комісійну винагороду банку за обслуговування кредиту, [PERSON] вважає несправедливими, а їх наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду відповідача. Комісія за обслуговування кредитної заборгованості (215940 грн.) є вдвічі більшою ніж проценти за користування кредитом (103759 грн.), та не є банківською послугою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» , за яку позивач може отримувати будь яку плату чи винагороду. У кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються Позичальнику, за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування. До таких послуг не може бути віднесено ведення рахунку. Пункт 2.8 Договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11 , частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування». З огляду на це, відступлення права вимоги в частині заборгованість за нарахованими та не сплаченими комісіями - 113280 грн., є безпідставним. Згідно розрахунку заборгованості станом на 03.09.2024, виданої Фондом гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ МЕГАБАНК, загальна сума платежів по кредиту складає 290788 грн., з яких 81795 грн. 61 коп. тіло кредиту, 85092 грн. 39 коп. відсотки по кредиту, 123900 грн. комісія по кредиту. Вважає, що належним способом захисту прав [PERSON] є зобов`язання відповідачів зарахувати сплачену ним комісійну винагороду банку в загальному розмірі в сумі 123900 грн. у рахунок погашення тіла кредиту, що становитиме 205695 грн. 61 коп. (123900+81795,61), а різниця суми не сплаченого тіла кредиту - 30304 грн. 39 коп. Оскільки, розмір сплачених відсотків становить 85092 грн. 39 коп., а згідно додатку 1 до Договору, загальна сума процентів за користування кредитом складає 103759 грн. 48 коп., тому різниця по не сплаченим відсоткам за користування кредитом складає 18667 грн.09 коп. Представник відповідача за зустрічним позовом ТОВ «ФК «Єврокредит» подав відзив на позовну заяву у якому просив відмовити повністю у задоволенні зустрічного позову, оскільки наведені доводи про нібито несправедливість умов кредитного договору № 19 402-852-2-19-Г від 18.03.2019 не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Спірний кредитний договір укладено Позичальником добровільно, у письмовій формі, з дотриманням вимог законодавства та з повним усвідомленням його змісту. Перед укладенням кредитного договору Позивачу (за зустрічним позовом) була надана вся необхідна та повна інформація про умови кредитування, включаючи розмір і порядок сплати комісій. Ця інформація міститься у Графіку платежів по кредиту та Паспорті споживчого кредиту, що є невід`ємними частинами Кредитного договору. Позивач (за зустрічним позовом), ознайомившись із зазначеними документами, підписав Кредитний договір без зауважень, не відмовлявся від його укладення та не скористався правом відмови, передбаченим статтею 15 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до наданих банківських виписок підтверджується факт прийняття Позивачем (за зустрічним позовом) умов Кредитного договору та належного виконання ним його положень, зокрема щодо своєчасної та регулярної сплати комісії за користування кредитом. Водночас із розрахунку, здійсненого з урахуванням фактично проведених оплат, вбачається, що загальна сума нарахованої комісії з урахуванням здійснених оплат за період з 18.03.2019 по 03.09.2024 становить 113 280,00 грн Враховуючи надані банківські виписки по рахунку, вбачається, що Позивач (за зустрічним позовом) належним чином виконував покладений на нього обов`язок зі сплати комісії за користування кредитом та протягом дії кредитного договору здійснював відповідні платежі, останній платіж був 01.02.2022 року у розмірі 3 400, 00 грн при цьому зазначені кошти були належним чином враховані при формуванні та розрахунку заборгованості, що, у свою чергу, підтверджує факт усвідомленого прийняття Позивачем (за зустрічним позовом) умов кредитного договору, зокрема, щодо порядку та розміру сплати комісійної винагороди. Нарахування комісійної винагороди Відповідачем (за зустрічним позовом) здійснювалося у відповідності до умов договору, оскільки позичальник продовжував користуватися кредитними коштами та не здійснив дострокового погашення боргу. Норми договору, зокрема пункти 2.4, 2.13 і 4.4, не містять заборони на нарахування комісій у період прострочення, якщо кредитор не припинив дію договору або не пред`явив дострокову вимогу про повернення кредиту. Доводи Позивача, щодо необхідності зарахування сплаченої комісійної винагороди в рахунок погашення тіла кредиту ґрунтуються виключно на його суб`єктивному припущенні про нікчемність пункту 2.8 кредитного договору та не підтверджені належними правовими підставами. Нарахування та сплата комісійної винагороди прямо передбачені умовами кредитного договору та графіками платежів, які є його невід`ємною частиною, з якими Позичальник був ознайомлений та надав свою згоду шляхом підписання договору; при цьому [PERSON] отримав кредитні кошти саме на визначених Банком умовах, прийняв порядок та розмір комісійних платежів і протягом дії договору здійснював їх сплату, що свідчить про усвідомлене та добровільне прийняття відповідних договірних зобов`язань. Крім того, запропонований зустрічним позивачем «альтернативний» розрахунок заборгованості є похідним від його ж твердження про нікчемність умов договору та не відповідає фактичному розрахунку заборгованості, підтвердженому документами Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та первісного кредитора, а тому не може бути прийнятий судом як належний доказ. Поведінка Позивача за зустрічним позовом, який протягом тривалого часу виконував умови кредитного договору, сплачував передбачені договором комісійні платежі та користувався кредитними коштами, виключає можливість подальшого посилання на нікчемність відповідних умов договору. Така зміна правової позиції суперечить принципу добросовісності та забороні суперечливої поведінки сторони. Вимога зустрічного Позивача про визнання нікчемним відступлення права вимоги в частині заборгованості за комісією є юридично неможливою, оскільки ґрунтується на безпідставному припущенні про нікчемність окремої умови чинного кредитного договору та не відповідає положенням статей 512, 513, 514 ЦК України, які передбачають перехід до нового кредитора того самого обсягу прав, що належав первісному кредитору на момент такого відступлення. Зазначений у зустрічному позові аргумент, щодо не підтвердженої права вимоги стягнення заборгованості по конкретному боржнику, не відповідає фактичним обставинам справи та наданим доказам. Оскільки, у первісному позові було належним чином підтверджено правомірність та повноту переходу права вимоги за кредитним договором, щодо боржників [PERSON] , [PERSON] . Представник позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) ТОВ «ФК «Єврокредит» у підготовче судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив проводити розгляд справи без участі сторони позивача. Відповідачі за первісним позовом були вчасно та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, проте, у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, відзиву не подали. Представник відповідачів за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом [PERSON] ) у підготовчому судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, зазначила, що відповідачі не визнають вимоги первісного позову. Право позивача відповідачами не порушене, оскільки, він не довів належними доказами, що на підставі договорів про відступлення права вимоги до нього перейшло право вимоги за кредитним договором укладеним АТ «Мегабанк» із [PERSON] , поручителем за яким є [PERSON] під час укладення кредитного договору [PERSON] не усвідомлював безпідставність умов договору про сплату комісійної винагороди. Інші учасники справи були вчасно та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, проте, у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Відповідач за зустрічним позовом АТ «Мегабанк» відзиву на позов не подав. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді Борзнянського районного суду Чернігівської області від 22.10.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите загальне позовне провадження у справі, призначене підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 25.11.2025 зустрічну заяву [PERSON] до ТОВ ФК ЄВРОКРЕДИТ, АТ "МЕГАБАНК, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів та первісний позов ТОВ «ФК «Єврокредит» до [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості за кредитним договором - об`єднано в одне провадження. Ухвалою суду від 22.12.2025 задоволене клопотання представника позивача за зустрічним позовом про залучення до участі в справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] , закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті. Ухвалою Путивльського Районного суду Сумської області від 22.08.2025 заяву про забезпечення позову задоволено частково, заборонено вчиняти реєстраційні дії щодо автомобіля марки RENAULT модель MEGANE, 2007 року випуску, що належить [PERSON] та комплексу, розташованого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний, що належить [PERSON] . 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи. Заслухавши представника відповідачів за первісним позовом, (позивача за зустрічним позовом [PERSON] ), дослідивши матеріали справи, суд установив, що 18.03.2019 між АТ «МЕГБАНК» та [PERSON] був укладений Кредитний договір N9 19-402-852-2-19-Г з ануїтетними платежами (далі - Кредитний договір). За умовами укладеного Кредитного договору, Кредитодавець надає кредитні кошти в сумі та на умовах визначених Договором, які Позичальник зобов`язується повернути Кредитодавцю, сплатити проценти за користування Кредитом та інші платежі згідно з додатками до Договору. Кредит надається на споживчі цілі шляхом видачі кредитних коштів з каси банку готівкою. Договір є договором приєднання до Правил обслуговування клієнтів в АТ «МЕГАБАНК».(розділ 1 Договору). У розділі 2 Договору сторони погодили, що кредит надається на строк з 18.03.2019 року до 15.03.2024 включно; загальний розмір кредиту складає 236000 гривень; процентна ставка за користування Кредитом, що нараховується на суму заборгованості (фіксована) складає 15.00 % річних; розмір комісійної винагороди за обслуговування кредитної заборгованості, в % від суми кредиту складає 1.50% та сплачується щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця. Процентна ставка за користування кредитом понад строк, вказаний у п. 2.2. Договору 0.1% річних.(п. 2.11 Договору) Повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами. Ануїтетними платежами є рівні щомісячні платежі, що підлягають до сплати позичальником на погашення суми кредиту та процентів за користування ним і розраховуються таким чином, що в кінці строку дії договору за умови виконання позичальником зобов`язання заборгованість його повністю погашається. (п. 4.1. Договору) Згідно з п. 4.2 договору нарахування процентів за користування кредитом проводиться з першого по останній календарний день звітного місяця. Виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем. У разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів кредитодавець обліковує заборгованість за кредитом в повному обсязі на відповідному рахунку простроченої заборгованості. При цьому правовідносини сторін за цим договором не втрачають своєї чинності та діють протягом строку дії договору. З цього моменту кредитодавець припиняє нарахування щомісячної комісійної винагороди, процентна ставка за кредитом встановлюється в розмірі встановленому у п. 2.11. Договору, а за невиконання прийнятих на себе зобов`язань щодо сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди позичальник сплачує штраф у розмірі, передбаченому п. 6.3 цього Договору. (п. 4.4 Договору) Пункт 5.4. Договору передбачає, що сторони погоджують, що та своїм підписом позичальник стверджує, що цей договір з усіма додатками та Правила являють у сукупності договір, у зв`язку з чим істотні умови, які є обов`язковими для Договору відповідно до чинного законодавства України, можуть міститися як у тексті договору чи додатках до нього , так і у правилах. Згідно з п. 6.3. Договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійної винагороди понад 90 календарних днів, позичальник сплачує кредитодавцеві штраф у розмірі 45% від суми кредиту. Відповідно до Графіку платежів та обчислення загальної вартості кредиту для споживачів та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, який є додатком №1 до кредитного договору, загальна вартість кредиту складає 355699,48 грн., з них 236000,00 грн. основна сума кредиту, 103759,48 грн. -проценти за користування кредитом, 215940,00 грн. комісійна винагорода. (а.с. 30-34) 18.03.2019 АТ «Мегабанк» видав [PERSON] кредитні кошти у обумовленому договором розмірі. (а.с. 35) 18.03.2019 між АТ «МЕГАБАНК» та [PERSON] був укладений Договір поруки № 19-852-19-Г-П, за умовами якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання [PERSON] , в повному обсязі усіх його обов`язків, що виникли з Кредитного договору № 19-402-852-2-19-Г від 18/03/2019 та за будь- якими додатковими угодами до нього, що укладені та/або будуть укладені у майбутньому. Поручитель поручається перед Кредитором за виконання Боржником будь-якого збільшення зобов`язань Боржника за Кредитним договором і надає згоду на будь-яку зміну умов Кредитного договору, в т.ч. які можуть призвести до збільшення обсягу його відповідальності та не потребує внесення додаткових змін до цього Договору. Поручитель поручається перед Кредитором за виконання зобов`язань за Кредитним договором у разі переведення боргу за Кредитним договором на іншу особу або у разі смерті Боржника. Пунктом 2.1.1. Договору поруки визначено обсяг відповідальності Поручителя за порушення Боржником зобов`язань за Кредитним договором, зокрема Поручитель відповідає за: повернення кредиту у сумі та строк, визначений Кредитним договором, з урахуванням будь-яких змін до нього; сплату нарахованих процентів та комісійної винагороди згідно з умовами Кредитного договору; Розділом 3 Договору поруки передбачено, що Поручитель відповідає перед Кредитором за порушення зобов`язання Боржником (новим Боржником у разі переведення боргу або у разі смерті Боржника) як солідарний боржник. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, включаючи сплату основного боргу за кредитом, процентів, неустойки, комісійних винагород, відшкодування збитків, в тому числі у разі будь-якого їх збільшення згідно з умовами Кредитного договору.(а.с. 27-29) Відповідно до розрахунку заборгованості наданого уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Мегабанк» станом на 03.09.2024 заборгованість [PERSON] перед АТ «Мегабанк» становила 328202.37 грн, що включає 154204.39 грн. заборгованість за основним боргом, 60717,98 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 113280,00 грн. Заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями. [PERSON] вносив кошти на погашення кредитної заборгованості до лютого 2022 року включно. Зокрема, сума погашення заборгованості за тілом кредиту складає 81795,61 грн., відсотків - 85092,39 грн, комісії - 290788,00 грн.(а.с. 36-47) Відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № GFD001-UA-20240618-01260 від 09.07.2024, між АТ «МЕГАБАНК» (Банк) та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «МУСТАНГ ФІНАНС» (Новий кредитор) був укладений Договір №GL1N426240 про відступлення прав вимоги. За змістом пункту 1 вказаного договору слідує, що за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору належні Банку, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних ocіб зазначених у Додатку №1 до цього Договору (боржників.) Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. Пункт 2 вказаного Договору визначає, що Новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належне виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржника грошових коштів, сплати процентів у розмірах, вказаних в Основних договорах вказаних у Додатку №1 до цього Договору.(а.с.50-55,57). Згідно з витягом з додатку №1 до Договору №GL1N426240 про відступлення прав вимоги від.03.09.2024 Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються та Боржників/Дебіторів за такими договорами, до вказаного реєстру внесені відомості щодо боржника [PERSON] (а.с. 56) Надалі ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» 27.12.2024 уклало з ТОВ «ФК ЄВРОКРЕДИТ» Договір №1/12 про відступлення прав вимоги. У п. 1 Договору зазначено, що за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги Первісного кредитора до дебіторів та/або позичальників та/або фізичних осіб та/або фізичних осіб- підприємців та/або юридичних осіб, Зазначених у Додатку №1 до цього Договору (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються до Боржників/Дебіторів за такими договорами). Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. Права вимоги, що відступаються за цим Договором належать Первісному кредитору на підставі договору № GL1N426240 про відступлення прав вимоги від 03.09.2024 укладеним АТ «МЕГАБАНК» відповідно до результатів відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколе СЕБ001-иА-20240618-01260 від 09.07.2024, переможцем яких став Первісний кредитор. Права вимоги переходять від Первісного кредитора до Нового кредитора з моменту підписання сторонами цього Договору та Додатку №1 (Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються до Боржників/Дебіторів за такими договорами) (п. 2 Договору). Відповідно до Додатку №1 до договору №1/12 від 27.12.2024 Реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються та Боржників/Дебіторів за такими договорами, до вказаного реєстру внесені відомості щодо боржника [PERSON] (а.с. 58-64). Згідно з ч.1 ст.526, ч.1 ст.530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. За приписами ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно із ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Разом з тим, згідно зі ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. У відповідності до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. АТ «Мегабанк» взяті на себе зобов`язання за вказаним кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши [PERSON] кредитні кошти. У порушення вимог закону та договору, [PERSON] та [PERSON] не виконали взятих на себе договірних зобов`язань перед АТ «Мегабанк», в установлені строки заборговані суми не повернули. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості, станом на 03.09.2024 заборгованість [PERSON] перед АТ «Мегабанк» становила 328202,37 грн, що включає 154204,39 грн. заборгованість за основним боргом, 60717,98 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками, 113280,00 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями. З таким розрахунком суд не погоджується з наступних підстав. Умовами кредитного договору передбачене стягнення комісії за обслуговування кредитної заборгованості. Згідно з положеннями ч.1 та ч.2 ст.11 ЗУ «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. У разі якщо розмір майбутніх платежів і строки їх сплати не можуть бути встановлені у договорі про споживчий кредит (кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії тощо), споживачу також у строк, визначений цим договором, надається виписка з рахунку/рахунків (за їх наявності), у якій зазначаються: стан рахунку на певну дату, оборот коштів на рахунку за період часу, за який зроблена виписка з рахунку (з описом проведених операцій), баланс рахунку на початок періоду, за який зроблена виписка, баланс рахунку на кінець періоду, за який зроблена виписка, дати і суми здійснення операцій за рахунком споживача, застосована до проведених споживачем операцій процентна ставка, будь-які інші платежі, застосовані до проведених споживачем операцій за рахунком, та/або будь-яка інша інформація, передбачена договором про споживчий кредит. У кредитному договорі не визначений перелік додаткових та супутніх банківських послуг, за які встановлена щомісячна комісія. Доводи представника ТОВ «ФК «Єврокредит» зазначені у відзиві на зустрічну позовну заяву, що згідно з пунктом 2.8. кредитного договору банк встановив плату за обслуговування кредиту, яка включає в себе: надання інформації за рахунками позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-центрі, шляхом направлення СМС повідомлень щодо суми платежу за цим договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації за рахунками позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти позичальника; опрацювання запитів позичальника, що направлені банку позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо, не підтверджені належними доказами, оскільки, положення кредитного договору таких відомостей не містять. Ураховуючи викладене, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11, абз. 1 ч. 2, ч. ч. 4, 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» положення п. 2.8 Кредитного договору від 19.03.2019 про обов`язок відповідача щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними. Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. За правилами вказаної статті реституція як спосіб захисту цивільного права застосовується лише в разі наявності між сторонами укладеного договору, який є нікчемним чи який визнано недійсним. З розрахунку заборгованості убачається, що заборгованість за кредитним договором протягом усього строку кредитування розраховувалась за процентною ставкою 15% на суму заборгованості. Водночас, [PERSON] вносив платежі на погашення заборгованості за договором до 01.02.2022, надалі порушував строки сплати ануїтетних платежів, припинивши виконання зобов`язань за договором. Таким чином, починаючи з 01.06.2022 по 14.03.2024 кредитодавець зобов`язаний був нараховувати відсотки на підставі п. 4.4. договору. З огляду на викладене, заборгованість [PERSON] за тілом кредиту повинна становити 154204,39 грн., заборгованість за відсотками за період з 18.03.2019 по 31.06.2022 (процентна ставка 15% річних) 92802,59 грн., заборгованість за відсотками за період з 01.06.2022 по 14.03.2024 (процентна ставка 0,1% річних) 279,72 грн. Ураховуючи, що позичальник сплатив 85092,39 грн. у рахунок погашення заборгованості за відсотками, то залишок заборгованості за відсотками становить 7989,92 грн. (92802,59+279,72)-85092,39). Загальний залишок заборгованості за кредитом становить 162194,31 грн.(154204,39+7989,92). З огляду на нікчемність положень кредитного договору про сплату комісійної винагороди, кошти внесені [PERSON] на сплату комісійної винагороди у розмірі 123900,00 грн. слід зарахувати на погашення заборгованості за тілом кредиту та відсотками. Таким чином, сума заборгованості [PERSON] за кредитним договором складає 38294,31 грн.(162194,31-123900,00). Приписами ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом положень п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Приписами ч.1 ст.516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст.13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Приписами ч. 2 ст. 43 ЦПК України встановлено, що учасники справи, крім іншого, зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи та подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України). Згідно приписів ст. 12, ч. 1, 5-7, ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Надані ТОВ «ФК «Єврокредит» докази не підтверджують переходу права вимоги за кредитним договором укладеним із [PERSON] , і як наслідок, за договором поруки укладеним із [PERSON] , від АТ «МЕГАБАНК» до ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» та від ТОВ «ФК «МУСТАНГ ФІНАНС» до позивача за первісним позовом, оскільки, надані витяги з реєстрів договорів, права вимоги за якими відступаються, містять відомості про кредитний договір укладений з [PERSON] . Для з`ясування цих обставин явка представника позивача у судове засідання була визнана обов`язковою, однак, він у судове засідання не з`явився. Таким чином, всупереч вимогам ст. 12,81 ЦПК України позивач не довів належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами факт переходу права вимоги за кредитним договором до позивача та наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості на його користь. З огляду на викладене, у задоволенні первісного позову необхідно відмовити у повному обсязі. Щодо вимог зустрічного позову. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 за подібних правовідносин, якщо сторона правочину вважає його нікчемним, то така сторона за загальним правилом може звернутися до суду не з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним, а за застосуванням наслідків виконання недійсного правочину (наприклад, з вимогою про повернення одержаного на виконання такого правочину), обгрунтовуючи свої вимоги нікчемністю правочину. Якщо ж інша сторона звернулася до суду з вимогою про виконання зобов`язання з правочину в натурі, то відповідач вправі не звертатись з вимогою про визнання нікчемного правочину недійсним (зустрічною чи окремою), а заперечувати проти позову, посилаючись на нікчемність правочину. Суд повинен розглянути такі вимоги i заперечення й вирішити cпip по суті; якщо суд дійде висновку про нікчемність правочину, то суд зазначає цей висновок у мотивувальній частині судового рішення в якості обгрунтування свого висновку по суті спору, який відображається у резолютивній частині судового рішення. Судове рішення щодо правових наслідків недійсного правочину, в якому суд у мотивувальній частиніробить висновки щодо дійсностічи нікчемності правочину, відповідає зазначеному принципу. З огляду на встановлені у справі обставини, а також сформульовані у цій постанові ВП ВС висновки, [PERSON] свої заперечення проти позову ТОВ «ФК «Єврокредит» у тому числі і щодо нікчемності положень договору про сплату комісійної винагороди міг викласти у заявах по суті справи та поясненнях щодо суті спору, що не потребувало звернення до суду із зустрічним позовом. Водночас, останній скористався своїм правом на подання зустрічного позову, у якому ставить вимоги про визнання сплаченої комісійної винагороди такою, що сплачена в рахунок погашення тіла кредиту та визначення загальної суми заборгованості за кредитним договором № 19-402 852-2-19-Г від 18.03.2019 в розмірі 48971,48 коп., яка складається із заборгованості по тілу кредиту 30304,39 коп.; простроченої заборгованості по відсоткам 18667,09 коп. Водночас, належним способом захисту порушеного права [PERSON] є звернення до суду з вимогою про зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості [PERSON] за кредитним договором, у порядку застосування наслідків виконання нікчемного правочину. Вказане узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду викладеною у вищезазначеній постанові від13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 Неправильно обраний спосіб захисту зумовлює прийняття рішення про відмову в задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин (див. постанови ВП ВС від 29.09.2020 у справі № 378/596/16-ц, від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20). З огляду на викладене, та положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд вважає, що обраний позивачем за зустрічним позовом [PERSON] спосіб захисту, не є ефективним для захисту його порушеного права / інтересу у спірних правовідносинах. З огляду на викладене, вимоги зустрічного позову не підлягають до задоволення. Ураховуючи положення ст. 141 ЦПК України, та відмову у задоволення первісного позову, судові витрати понесені позивачем за первісним позовом ТОВ «ФК «Єврокредит» пов`язані зі сплатою судового збору та витрати на професійну правничу допомогу слід залишити за ним. Ураховуючи, що у задоволенні вимог позивача за зустрічним позовом [PERSON] відмовлено, то зважаючи на звільнення позивача від сплати судового збору при подачі позовної заяви у такій категорії справ (ч. 3 ст. 22 закону України «Про захист прав споживачів»), витрати по сплаті судового збору слід віднести на рахунок держави. Оскільки, учасниками справи не було подано вмотивованого клопотання про скасування застосованого за ухвалою суду від 29.12.2025 заходу забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення у виконавчому провадженні, то згідно з ч.7 ст.158 ЦПК України він продовжує діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим судовим рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed