Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

20 червня 2025 року до Нетішинського міського суду надійшла заява представника заявника [PERSON] адвоката Оліферук Ж.А., заінтересована особа: Військова частина [NUMBER] , про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , уродженець селища Димер Вишгородського району Київської області, є рідним сином [PERSON] , [INFO] , уродженки села Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області. В обґрунтування скерованої до суду заяви представником заявника [PERSON] адвокатом Оліферук Ж.А. зазначено, що: [PERSON] , [INFO] , що приходиться заявнику [PERSON] рідним сином, який 01 травня 2022 року призваний [INFO] на військову службу, 04 листопада 2022 року зник безвісти в населеному пункті Павлівка Волноваського району Донецької області, про що свідчить сповіщення про зникнення безвісти за №2279 від 04 листопада 2022 року, адресоване заявнику [PERSON] , та Витяг з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, за №20230822-1322 від 22 серпня 2023 року, однак, не зважаючи на вказані обставини, заявнику [PERSON] відмовлено в наданні відповідних соціальних виплат та гарантій з підстав не доведення родинних відносин з зниклим безвісти сином [PERSON] , причиною чому стала розбіжність в написанні прізвищ через літери «і» та «и», що підтверджується відмовним листом в/ч [NUMBER] за №1227 від 04 квітня 2025 року, у зв`язку з чим, з метою подальшої реалізації з боку заявника [PERSON] своїх прав, гарантованих державою, і виникла необхідність встановлення факту родинних відносин, так, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого, повторно, Нетішинським відділом ДРАЦС у Шептівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління МЮ (місто Київ) 03 травня 2023 року батьками [PERSON] , [INFO] , зазначено: матір`ю, як [PERSON] , а батька, як [PERSON] , що не відповідає паспорту на ім`я заявника [PERSON] серії [NUMBER] , виданого Вишгородським РВ ГУ МВС України 26 вересня 1998 року, де остання зазначена, як [PERSON] , відповідно до свідоцтва про шлюб заявника [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 07 лютого 1970 року Нетішинською сільською радою Славутського району 07 лютого 1970 року, заявник [PERSON] після укладання шлюбу стала іменуватися прізвищем « [PERSON] », відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] прізвище померлого чоловіка заявника [PERSON] значиться, як [PERSON] , окрім того, сповіщення про зникнення безвісти за №2279 від 04 листопада 2022 року, адресоване заявнику [PERSON] , містить посилання, що зниклий безвісти [PERSON] є сином заявника [PERSON] , за змістом акту про фактичне місце проживання від 24 квітня 2024 року та довідки №317/03-14 від 06 травня 2025 року вбачається спільне проживання заявника [PERSON] з родиною свого сина [PERSON] , до мобілізації, по [ADDRESS] , які, до того ж, підтверджують родинні стосунки вказаних осіб, як матері і сина, та перебування на утриманні, що, у своїй сукупності і взаємозв`язку, підтверджує факт родинних відносин між заявником [PERSON] та зниклим безвісти [PERSON] , як матір`ю і сином, і що, відповідно, і слугувало причиною звернення до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , уродженець селища Димер Вишгородського району Київської області, є рідним сином [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , уродженки села Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області. 20 червня 2025 року у цивільній справі за заявою представника заявника [PERSON] адвоката Оліферук Ж.А., заінтересована особа: військова частина [NUMBER] , про встановлення факту родинних відносин, відповідно до ухвали Нетішинського міського суду Хмельницької області від 20 червня 2025 року (а.с.17-18), відкрито провадження, в порядку окремого провадження, з призначенням справи до судового розгляду в судовому засіданні та задоволенням клопотання представника заявника [PERSON] адвоката Оліферук Ж.А. про витребування доказів. Заявник [PERSON] та представник останньої адвокат Оліферук Ж.А., будучи своєчасно та належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, надавши до суду відповідні заяви (вх. №6998/25 від 18 листопада 2025 року та вх. №147/26 від 09 січня 2026 року (а.с.36,41), щодо можливості розгляду справи за їх відсутності, підтримавши заявлені вимоги та наполягаючи на задоволенні останніх. Заінтересована особа: військова частина [NUMBER] , будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання (в особі представника) не з`явилася, будь-яких заяв та клопотань з приводу руху у цивільному провадженні до суду не скерувала. У відповідності до положень ст.247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється, оскільки, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень ЦПК України, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні встановлено: за змістом копії листа військової частини [NUMBER] за №1227 від 04 квітня 2025 року (а.с.10) вбачається, що заявнику [PERSON] , у зв`язку з розбіжністю написання прізвища в наданих документах, а саме, « [PERSON] » через «і» та [PERSON] » через «и», з боку військової частина [NUMBER] відмовлено в нарахуванні та виплаті грошового забезпечення, додаткової винагороди (згідно Постанови КМ України за №168 від 28 лютого 2022 року), грошової допомоги на оздоровлення за 2025 рік та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2025 рік, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деяким іншим особам, затвердженого Наказом МОУ за №260 від 07 червня 2018 року, належних синові заявника [PERSON] , який зник безвісті 04 листопада 2022 року за особливих обставин під час воєнних дій на території України, з рекомендацією звернення до суду для вирішення означеного питання, відповідно до копії сповіщення про зникнення безвісті за №2279 від 04 листопада 2022 року (а.с.8) військова частина [NUMBER] поінформувала [INFO] , з метою подальшого сповіщення [PERSON] , проживаючої по [ADDRESS] , про зникнення безвісти сина останньої військовослужбовця [PERSON] , [INFO] , в населеному пункті Павлівка Волноваського району Донецької області [INFO] , відповідно до копії Витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин за №20230822-1322 від 22 серпня 2023 року (а.с.9) [PERSON] , [INFO] , уродженець селища Димер Київської області, є зниклим безвісті за особливих обставин, та перебуває у статусі розшукуваної особи, відповідно до копії комісійного акту про фактичне проживання №2590/Ц-А від 24 квітня 2024 року (а.с.11) заявник [PERSON] , [INFO] , є зареєстрованою у будинку [ADDRESS] , у якому проживає родина сина останньої [PERSON] , [INFO] , який з 04 листопада 2022 року вважається зниклим безвісті, крім того, до призову свого сина до лав ЗСУ перебувала на його утриманні, з 04 вересня 2022 року не проживає за вказаною адресою, вибувши, у зв`язку з тяжкою хворобою, до [ADDRESS] , відповідно до копії довідки Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області за №317/03-14 від 06 травня 2025 року (а.с.12) заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , який вважається зниклим безвісти з 04 листопада 2022 року, крім того, заявник [PERSON] перебувала на утриманні сина до призову того до лав ЗСУ, при цьому, батьком зниклого безвісти військовослужбовця [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане Вишгородським РВ ДРАЦС ЦМУ Міністерства юстиції (місто Київ) 23 березня 2021 року), відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого, повторно, Нетішинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Шепетівському районі Хмельницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) 03 травня 2023 року (а.с.5), батьками [PERSON] , [INFO] , уродженця селища Димер Вишгородського району Київської області, є: заявник [PERSON] матір`ю, [PERSON] батьком, про що складено відповідний актовий запис за №61 від 20 липня 1982 року, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) 23 березня 2021 року (а.с.6), [PERSON] , [INFO] , уродженець селища міського типу Димер Вишгородського району Київської області, помер [INFO] , у віці 72 років, про що 23 березня 2021 року Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Київ) складено відповідний актовий запис №323 від 23 березня 2021 року, відповідно до копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Нетішинською сільською радою Славутського району 07 лютого 1970 року (а.с.7) з 07 лютого 1970 року [PERSON] , народжена [INFO] у села Куйбишевка Куйбишевського району Запорізької області, уклавши шлюб з [PERSON] , народженим у липні 1948 року у селищі Димер Києво-Святошинського району Київської області, про що в Книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за №4 від 07 лютого 1970 року, стала іменуватися прізвищем « [PERSON] », відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Куйбишевським РВ ЗАГС Запорізької області 21 липня 1962 року (а.с.40), [PERSON] , яка після укладання шлюбу стала іменуватися, як [PERSON] , народилася [INFO] в селищі Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за №22 від 05 березня 1946 року, відповідно до копії паспорта серії [NUMBER] , виданого Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області 26 вересня 1998 року (а.с.4), заявник [PERSON] , [INFO] , уродженка села Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області (на російській мові визначена, як « [PERSON] »), є зареєстрованою по [ADDRESS] , за змістом повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за №00053033509 від 14 серпня 2025 року (а.с.28-30) вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , уродженця селища Димер Вишгородського району Київської області, є: [PERSON] , [INFO] , проживаючий по [ADDRESS] , батьком, [PERSON] , [INFO] , проживаюча по [ADDRESS] , матір`ю, а також, встановлено, що підставою запису відомостей про батька зазначено актовий запис про шлюб, складений Нетішинською сільською радою Славутського району 07 лютого 1970 року, Так, суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом, дотримуючись завдань та основних засад цивільного судочинства, якими є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, і судовий захист є однією з гарантій забезпечення прав і свобод учасників судового процесу. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.4 ЦПК України), що, окрім того, закріплено у ст.16 ЦК України, за приписами якої кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тож, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваними судом у передбачених ЦПК України випадках, і учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст.13 ЦПК України). Водночас, суд вирішуючи справи, застосовує при розгляді проваджень Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі Конвенція) і Протоколи до останньої, згоду на обов`язковість яких надано ВР України, та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ (ст.10 ч.4 ЦПК України). Крім того, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах ВС (ст.263 ч.4 ЦПК України). Разом з тим, згідно з положеннями ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, і обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК України, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Зокрема, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (ст.293 ч.2 п.5) ЦПК України). Юридичні факти це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: … згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право (п.1 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року). Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян, і умовами, за наявності яких звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення, являється те, що згідно із законом означені факти породжують юридичні наслідки, тобто, від останніх залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення, і встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети, не пов`язаної з наступним вирішенням спору про право. За приписами ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами (ст.315 ч.1 п.1) ЦПК України), а також, у судовому порядку, окрім визначених, можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення, що повністю узгоджується з Постановою Пленуму ВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року, відповідно до положень якої в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: … згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян (п.1). Тож, на переконання суду, вбачаючи, що метою встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, факту родинних відносин між заявником [PERSON] та зниклим безвісти [PERSON] , є необхідність звернення до відповідних органів державної влади з метою реалізації особистих немайнових та майнових прав заявника [PERSON] , що безпосередньо породжує юридично значимі наслідки, пов`язані, в тому числі, з нарахуванням та виплатою грошового забезпечення, додаткової винагороди (згідно Постанови КМ України за №168 від 28 лютого 2022 року), грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, тощо, відповідно до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям ЗСУ та деяким іншим особам, затвердженого Наказом МОУ за №260 від 07 червня 2018 року, і законом не визначено іншого порядку вирішення означеного питання, з урахуванням відсутності можливості внести відповідні зміни та виправити допущені помилки, пов`язані з розбіжністю написання прізвища у визначених документах в позасудовому порядку, шляхом звернення до установ/підприємств/організацій, які видали ці документи, а також, впевнившись у відсутності спору про право, оскільки, у відповідності до положень ст.315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду, суд, беручи до уваги відсутність у заявника [PERSON] можливості будь-яким іншим способом захистити своє право, гарантоване Конституцією України, вважає вимоги представника заявника [PERSON] адвоката Оліферук Ж.А. в інтересах заявника [PERSON] обґрунтованими, вмотивованими та переконливими. Таким чином, суд, приймаючи до уваги вищевикладене, дослідивши надані в судове засідання матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, і, відповідно, оцінивши надані докази, які мають значення для правильного вирішення справи, з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи, базуючись на засадах верховенства права, ухвалюючи судове рішення, яке повинно бути законним та обґрунтованим, приходить до висновку, що заява представника заявника [PERSON] адвоката Оліферук Ж.А. про встановлення факту родинних відносин, підлягає задоволенню, оскільки, у судовому засіданні доведено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець селища Димер Вишгородського району Київської області, є сином [PERSON] , [INFO] , уродженки села Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області, що підтверджується дослідженими та перевіреними у судовому засіданні під час розгляду справи доказами, в тому числі, і первинними документами з наявністю розбіжностей у буквах «і/и» в написанні прізвища зниклого безвісти [PERSON] та заявника [PERSON] , про що свідчить повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за №00053033509 від 14 серпня 2025 року з посиланням на актовий запис про шлюб, складений Нетішинською сільською радою Славутського району 07 лютого 1970 року, як на підставу запису відомостей про батька, за змістом яких матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , [INFO] , проживаюча по [ADDRESS] , яка до укладання шлюбу іменувалася прізвищем « [PERSON] », що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Куйбишевським РВ ЗАГС Запорізької області 21 липня 1962 року, та копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого Нетішинською сільською радою Славутського району 07 лютого 1970 року (посилання на яке містить повний витягу), та яка у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданому Вишгородським РВ ГУ МВС України в Київській області 26 вересня 1998 року значиться, як [PERSON] , [INFO] , уродженка села Куйбишеве Куйбишевського району Запорізької області (на російській мові визначена, як « [PERSON] »), що є зареєстрованою по [ADDRESS] . Підсумовуючи наведене, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини в контексті усталеної практики ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, зазначає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються, і, хоча ст.6 п.1 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення, і питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст.6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року у справі «SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE», №4909/04, §58, рішення ЄСПЛ від 09 грудня 1994 року у справі «RuizTorija v. Spain», №303-А, §29). На підставі викладеного,

Outcome: approved