Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

05 грудня 2025 року на адресу суду надійшов позов Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі позивач, АТ «Акцент-Банк») до[PERSON] (далі відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 77 660,29 грн за кредитним договором №б/н від 30 травня 2024 року. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного кредитного договору №б/н від 30 травня 2024 року відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Відповідач належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання за договором. Станом на 25 жовтня 2025 року заборгованість за кредитним договором становить 77 660,29 грн., в тому числі: 42 075,28 грн. - заборгованість за кредитом; 34 435,01 грн. - заборгованість по відсоткам, 1 150,00 грн. - пеня. З наведених мотивів та підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 77 660,29 грн. та понесені судові витрати по справі. Відповідач відзиву на позов не подав. Як визначено у частині першій статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, але не подав письмового відзиву, а також повторно не прибув у судове засідання, враховуючи, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір № б/н від 30 травня 2024 року, за яким відповідачу надано кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Станом на 25 жовтня 2025 року заборгованість за кредитним договором становить 77 660,29 грн., в тому числі: 42 075,28 грн. - заборгованість за кредитом; 34 435,01 грн. - заборгованість по відсоткам, 1 150,00 грн. - пеня. Пунктом 1 ст.536 ЦК України передбачено, що за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В порушення вищезазначених правових норм та умов договору позичальник своєчасно не повертає кредит, тобто порушує свої зобов`язання перед позивачем, у зв`язку з чим позовні вимоги, в частині стягнення тіла кредиту та заборгованості за процентами, слід задовольнити. Щодо позовних вимог про стягнення пені, суд зазначає таке. Що стосується позовних вимог про стягнення неустойки, то у їх задоволенні слід відмовити, оскільки відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Оскільки неустойка у розмірі 1 150,00 грн була нарахована відповідачеві в період введеного на території України воєнного стану, вона не можу бути стягнута з позичальника, тому в цій частині позову необхідно відмовити. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір пропорційно до задоволених вимог у розмірі (2 422,40 х (76 510,29 / 77 660,29)). На підставі наведеного та

Outcome: partial