Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.03.2008 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/82/1700/98475, відповідно до якого кредитодавець встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 3000 грн.19.11.2013 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Клієнтом, яким є [PERSON] було укладено Додаткову угоду до Кредитного договору № 010/82/1700/98475 від 27.03.2008 (далі Додаткова угода), відповідно до якої Сторони вирішили змінити умови банківського Клієнта, виклавши Договір в наступній редакції (п. 1. Договору). Відповідно до умов Додаткової угоди, розмір Поточного ліміту на Дату початку кредитування складає 4700,00грн. (в подальшому встановлюється та визначається відповідно до ст. 10 Договору). (п.п. 1.1. Договору). 200 000 (двісті тисяч) гривень (далі Максимальний розмір Кредиту за Договором складає Максимальний ліміт). В межах Максимального ліміту встановлюється Поточний ліміт Кредиту (далі Поточий ліміт). Поточний ліміт діє в межах календарного місяця в якому він встановлений (п.п. 10.1. Договору). Строк користування та погашення кредиту - 48 місяців, що починається з 19.11.2013 року та закінчується 19.11.2017. Відповідно до вищевикладеного датою початку кредитування є 27.03.2008 року, з кінцевим терміном повного погашення кредиту ( з урахуванням пролонгації договору) до 19.11.2025 року. 20.04.2024 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги №114/2-67-F, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №010/82/1700/98475 від 27.03.2008 року. Станом на 22.02.2024 року заборгованість відповідача становить 34711,03 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у сумі 28 716,00 гривень (дозволений овердрафт), 5995,03 гривень (недозволений овердрафт). Представник позивача в судове засідання не з`явилась, в заяві просила проводити розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Справу судом розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, згідно з вимогами ст.ст. 274-279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 27.03.2008 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] укладено заяву про відкриття карткового рахунку та надання кредиту «Кредитна картка» №010/82/1700/98475, відповідно до якого кредитодавець встановив поточний ліміт, розмір якого на дату початку кредитування становив 3000 грн. строком користування 48 місяців, зі сплатою 30% річних. 20.04.2024 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» укладено договір про відступлення права вимоги №114/2-67-F, за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №010/82/1700/98475 від 27.03.2008 року. Згідно з наданим розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним Договором станом на 22.02.2024 року становить 34711,03 грн., яка складається з простроченої заборгованості за сумою кредиту у сумі 28 716,00 гривень (дозволений овердрафт), 5995,03 гривень (недозволений овердрафт). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Судом встановлено, що позичальник - відповідач скористався кредитними ресурсами та свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню. Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Згідно ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження понесених витрат, пов`язаних з правничою допомогою, позивачем додано копії: договору №14/06/2023 про надання правничої допомоги від 14.06.2023 року, додатку №1 до договору про надання правничої допомоги від 14.06.2023 року, замовлення №1453 до договору про надання правничої допомоги від 14.06.2023 року №14/06/2023, акту виконаних робіт (наданих послуг) від 27.08.2025 року до замовлення №1453 до договору про надання правничої допомоги, платіжної інструкції кредитового переказу коштів, ордеру та свідоцтва. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Статтею 141 ЦПК України визначено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову -на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Відповідно до правової позиції викладеної у Додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц, провадження №14-382цс19, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають відшкодуванню з відповідача у розмірі 1400 грн. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір та понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 1400 грн.

Outcome: approved