Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Стислий виклад позицій учасників справи. До суду 03.10.2025 надійшла позовна заява від ТОВ « Кредит-Капітал» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування поданого позову ТОВ «Кредит-Капітал» зазначено про те, що 17.11.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 9097751, відповідно до умов якого Товариство надало відповідачу грошові кошти у сумі 5 000 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені Договором. Договір підписаний шляхом накладення електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу грошові кошти шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані клієнтом товариству. Відповідач не виконав свої зобов`язання за Договором, не вносив платежі, передбачені умовами кредитного договору на повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором. 27 лютого 2023 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 91-МЛ, на підставі якого ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до відповідача за кредитним Договором № 9097751 від 17.11.2022. Отже, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» наділено правом вимоги до відповідача за Договором № 9097751. Сума заборгованості відповідача відповідно до витягу з реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 91-МЛ від 27.02.2023 становить 20 350 грн, з яких: 5 000 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 14 400 грн прострочена заборгованість за сумою відсотків, 950 грн прострочена заборгованість за комісією. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь 20 350 грн заборгованості, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. Представник позивача ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у судове засідання не з`явився. Подав до суду клопотання, в якому просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, розгляд справи проводити за його відсутності та у випадку неявки відповідача у судове засідання проти заочного розгляду справи не заперечив (а.с. 69-70). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 08.10.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі. У визначену дату та час судового засідання сторони у справі до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені. 25 листопада 2025 року до суду надійшло клопотання представника позивача про підтримання позовних вимог, та розгляд справи за відсутності представника. 07 січня 2026 року до суду надійшло клопотання представника позивача про підтримання позовних вимог, та розгляд справи за відсутності представника. За приписами ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладені обставини, суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З огляду на вказані обставини, суд дійшов висновку провести заочний розгляд справи. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що 17.11.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 9097751 (а.с. 10-16). Відповідно до п.п. 1.1. та 1.2 Договору Товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Сума кредиту 5 000,00 грн. Кредит надається строком на 105 днів з 17.11.2022 (п. 1.3 Договору). Відповідно до п. 1.4 Договору термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом: 02.03.2023. Згідно з п. п. 1.5.2 та п.п. 1.5.3 Договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 1 500,00 грн, які нараховуються за ставкою 2.00 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 13 500,00 грн, які нараховуються за ставкою 3.00 % від фактичного залишку кредиту за кожний день строку користування кредитом протягом поточного періоду. Загальні витрати позичальника за пільговий період складають 2 450,00 грн в грошовому виразі та 1,637,467,00 % річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за пільговий період), загальні витрати позичальника за кредитом за весь строк кредитування складають 15 950,00 грн в гроговому виразі та 1109,00 % річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 7 450,00 гривень. Орієнтована загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк кредитування складає 20 950,00 гривень. (п. 1.5 Договору). Комісія за надання кредиту: 950 грн, яка нараховується за ставкою 19.00 % від суми кредиту одноразово (п.1.5.1 Договору) За умовами п. 6.1 та 6.2 Договору цей Договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного з боку Товариства електронним підписом, в особистий кабінет клієнта для ознайомлення та підписання. Відповідач підписав Договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора «R19180», про що свідчить Довідка ТОВ «Мілоан» про ідентифікацію [PERSON] (а.с. 17). Також, шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором «R19180» [PERSON] 17.11.2022 підписано Паспорт споживчого кредиту до Договору з аналогічними умовами (а.с. 16). Відтак, судом встановлено, що сторонами узгоджено розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого електронного договору шляхом його підписання за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав у повному обсязі та 17.11.2022 перерахував грошові кошти в сумі 5 000,00 грн на банківську карту відповідача № [NUMBER] , що підтверджується платіжним дорученням № 87173164 про перерахування коштів за договором № 9097751 (а.с. 18 зв.). Із розрахунку заборгованості за кредитним Договором № 9097751 від 17.11.2022, складеного ТОВ ««Мілоан», вбачається, що заборгованість [PERSON] складає 20 350 грн, з яких: 5 000 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 14 400 грн прострочена заборгованість за сумою відсотків, 950 грн прострочена заборгованість за комісією (а.с. 19). 27 лютого 2023 року ТОВ «Мілоан» та ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 91-МЛ ( а.с. 20 зв.-28). На умовах встановлених цим Договором Кредитор передає (відступає) новому Кредиторові за плату, а новий Кредитор приймає належні Кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між Кредитором і Боржниками (портфель заборгованості) (п. 1.1 Договору). Відступлення права вимоги за Договором факторингу здійснюється без згоди боржників (п. 6.2.4 Договору). Відповідно до платіжної інструкції № 70284 від 27.02.2023 ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» здійснило на користь ТОВ «Мілоан» оплату згідно договору відступлення прав вимоги № 91-МЛ у сумі 330 002,24 грн (а.с. 29). Згідно з копією Акту приймання-передачі реєстру боржників від 27 лютого 2023 року до Договору відступлення прав вимоги № 91-МЛ від 27.02.2023 ТОВ «Мілоан» передало, а ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прийняло Реєстр боржників від 27.02.2023, складений за формою згідно з Додатком № 1 до Договору (а.с. 28 зв.). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги № 91-МЛ від 27.02.2023 заборгованість [PERSON] перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» складає 20 350 грн, з яких залишок по тілу кредиту 5 000 грн, залишок по відсотках 14 400 грн, залишок по комісії - 950 грн (а.с. 29 зв.). Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «ФК «Кредит Капітал» та відповідачем [PERSON] є відносини, які пов`язані із укладанням кредитного договору, отриманням на його виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договором, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини). Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування. Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у пін мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. В силу пункту 6 частини першої ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За змістом п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором. Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Одним із різновидів відступлення права вимоги є факторинг (фінансування під відступлення права грошової вимоги). Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов таких висновків. Судом встановлено, що позивачем у передбаченому законом порядку доведено належними та допустимими доказами те, що 17.11.2022 між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір № 9097751, який підписано відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора. За вказаним договором позичальник отримав кредитні кошти у сумі 5 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 87173164 від 17.11.2022 про перерахування коштів за договором № 9097751. У подальшому право вимоги за вказаним договором було передано позивачу ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Із розрахунку заборгованості за кредитним Договором № 9097751 від 17.11.2022, складеного ТОВ ««Мілоан», вбачається, що заборгованість [PERSON] складає 20 350 грн, з яких: 5 000 грн прострочена заборгованість за сумою кредиту, 14 400 грн прострочена заборгованість за сумою відсотків, 950 грн прострочена заборгованість за комісією. Суд звертає увагу, що розрахунок заборгованості за кредитним Договором № 9097751 від 17.11.2022, складений ТОВ «Мілоан», та наданий позивачем, підтверджуює наявність заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». При цьому, відповідачем суду не надано контррозрахунок заборгованості чи підтверджень сплати ним утвореної заборгованості за кредитним договором. Відтак, вирішуючи спір між сторонами щодо неналежного виконання умов Договору № 9097751 від 17.11.2022 та обґрунтованості позовних вимог про стягнення заборгованості за ним з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал», суд надав об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу позивача на момент звернення до суду, а також визначив чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача, та дійшов висновку про доведеність позивачем належними та допустимими доказами неналежного виконання умов договору з боку відповідача, та, як наслідок, наявність порушеного права, що є підставою для прийняття судового рішення про задоволення позовних вимог. Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт порушення його права у вказаних правовідносинах із [PERSON] , а саме доведено факт надання позичальнику кредитних коштів за Договором № 9097751 від 17.11.2022, утворення заборгованості у нього перед кредитором, а тому позов підлягає до задоволення. Розподіл судових витрат у справі. Разом із позовною заявою позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал»» заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, понесених у справі, що складаються із витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн та судового збору у розмірі 2 422,40 грн. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи. За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Частинами 1, 2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частинами 3-5 ст.137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат . До схожого висновку Верховний Суд дійшов у своїй постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) та постанові від 15 червня 2022 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20). Отже, витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною та доказами такої сплати. На підтвердження понесених витрат представником позивача надано Договір № 0605 про надання правничої допомоги від 06.05.2025 між ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та Адвокатським об`єднанням «Апологет» (а.с. 31); акт № 212 від 20.05.2025 до Договору про надання правничої допомоги № 0605 від 06.05.2025 (а.с. 34 ); детальний опис наданих послуг до атку № 212 від 20.5.2025 до договору № 0605 від 06.05.2025 (а.с.34). Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. З урахуванням наведених норм права, конкретних обставин справи, обґрунтованості та реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, розміру наданої правової допомоги та виконаними адвокатом послугами, часом, витраченим адвокатом на виконання робіт з надання правової допомоги, обсягом наданих адвокатом послуг, суд доходить висновку, що клопотання позивача про стягнення на його користь із відповідача понесених витрат на правову допомогу підлягає до часткового задоволення, та з відповідача на його користь слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позовної заяви до суду ТОВ «ФК «Кредит Капітал» сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 9951 від 21.05.2025 (а.с. 40). Оскільки позов ТОВ «ФК «Кредит Капітал» до [PERSON] задоволено повністю, з останнього на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved