Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

30.06.2025 до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя через систему «Електронний суд» надійшов позов Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості з централізованого опалення та гарячого водопостачання, постачання теплової енергії та постачання гарячої води за адресою [ADDRESS] за період з 01.03.2021 по 31.10.2024 в загальній сумі 32938,82 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що Концерн діє на підставі статуту, основною метою діяльності є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності позивача та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу позивача. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення теплової енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ, організацій, її збут та інше. Відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та є споживачем житлово-комунальних послуг. Позивач по відношенню до відповідача, як споживача послуг, є виконавцем комунальних послуг, а саме з централізованого опалення та гарячого водопостачання, з постачання теплової енергії. Згідно п.30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ №630 від 21.07.2005, які діяли під час виникнення спірних правовідносин, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. 02.10.2021 на виконання вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач на своєму офіційному веб-сайті опублікував типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії. Цей договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на сайті позивача та вважається укладеним, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. З 01.11.2021 між позивачем та відповідачем укладений типовий індивідуальний договір №20204076 про надання послуги з постачання теплової енергії. Факт отримання послуги з постачання теплової енергії до житлового будинку, в якому знаходиться квартира відповідача, підтверджується рішеннями виконавчого комітету Запорізької міської ради, які містяться на офіційному сайті ЗМР, про початок та закінчення опалювального сезону відповідно до яких позивачем було розпочато і закінчено опалювальний сезон в м. Запоріжжі. Загальна сума боргу відповідача за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, постачання теплової енергії за вищевказаною адресою за період з 01.03.2021 по 31.10.2024 становить 32938,82 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача, а також стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 03.07.2025 за вказаним позовом відкрито спрощене позовне провадження та призначено розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні. Ухвалою Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 27.10.2025 цивільну справу за вказаним позовом передано на розгляд до Хортицького районного суду міста Запоріжжя за підсудністю, оскільки нерухоме майно відповідача [PERSON] знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 14.11.2025 матеріали даної цивільної справи надійшли до Хортицького районного суду міста Запоріжжя. Ухвалою Хортицького районного суду міста Запоріжжя від 17.11.2025 дану цивільну справу прийнято до розгляду, призначено судове засідання з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не прибув, в позовній заяві просив проводити розгляд справи у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув по невідомим причинам, про час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, зокрема, шляхом публікації оголошення про виклик на сайті Судової влади, а також шляхом надіслання судової повістки за адресою, зазначеною у позовній заяві. Відзиву на позов або зустрічного позову не подав. Суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим відповідно до ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню за такими підставами. Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За приписами ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст. 610-611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом. Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Тобто внесення змін до публічного договору приєднання законодавством не допускається так як вказане призведе до порушення прав інших суб`єктів імперативно визначених відносин. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII від 09.11.2017, який введено в дію з 01.05.2019, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги; виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами (ст.5 Закону). Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (п.3 ч. 2 ст. 6 Закону). Згідно з п.1 ч.2 ст.7, п.5 ч.2 ст.7, ч.1 ст.9 вказаного Закону, індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 8 Закону, виконавець комунальної послуги зобов`язаний забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Відповідно до положень ч. 2, ч. 3 ст. 21 Закону, виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Згідно з ч.7 ст.14 Закону, до дати обрання співвласниками багатоквартирного будинку однієї з моделей організації договірних відносин, визначених частиною першою цієї статті, та/або досягнення згоди з виконавцем про розмір плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку, що забезпечують надання відповідної комунальної послуги, між виконавцем відповідної комунальної послуги та кожним співвласником укладається публічний договір приєднання відповідно до вимог частини п`ятої статті 13 цього Закону. Частиною 5 ст.13 даного Закону встановлено, що у разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Згідно зі ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затв. постановою КМУ №630 від 21.07.2005 (далі Правила №630), які втратили чинність 01.05.2022, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з п.20, 21 Правил №630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Згідно п.30 Правил №630, споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки. Пунктом 36 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою КМУ № 830 від 21.08.2019 визначено, що споживач здійснює оплату спожитої послуги щомісяця в порядку та строки, визначені договором. Розрахунковим періодом для оплати спожитої послуги є календарний місяць. Оплата послуги здійснюється не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом (граничний строк внесення плати за спожиту послугу), якщо інший порядок та строки не визначені договором (п.35 Правил). Судом встановлено, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» діє на підставі Статуту, який знаходиться у загальнодоступному офіційному сайті підприємства http://teploseti.zp.ua/. Відповідно до п.2.1, 2.2 Статуту, основною метою діяльності Концерну є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, одержання прибутку для здійснення діяльності Концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу Концерну. Предметом діяльності підприємства є виробництво теплової енергії, розподілення тепловодої енергії для обігріву житла, а також побутових потреб населення та підприємств, установ та організації, її збут. 02.10.2021 Концерном «Міські теплові мережі» оприлюднено на офіційному сайті Типовий індивідуальний договір на послугу з постачання теплової енергії (далі - Договір), що є публічним договором приєднання. Відповідно до п. 1, п. 2, п. 4 Договору, цей договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачу (далі - споживач). Цей договір укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України . Даний договір є публічним договором приєднання, який набирає чинності через 30 днів з моменту розміщення на сайті Концерну «Міські теплові мережі». Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послугу, факт отримання послуги. Згідно з п. 5 Договору, виконавець зобов`язується надавати споживачу послугу відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором. Обсяг спожитої споживачем послуги визначається як частина обсягу теплової енергії, спожитої у будинку для потреб опалення, визначеної та розподіленої згідно з вимогами Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання». Споживач, відповідно до п.30 Договору, вносить однією сумою плату виконавцю, яка складається з: плати за послугу, визначеної відповідно до Правил надання послуги з постачання теплової енергії; плати за абонентське обслуговування в розмірі, визначеному виконавцем. У разі застосування двоставкового тарифу на послугу з постачання теплової енергії, плата за послугу з постачання теплової енергії визначається як сума плати, розрахованої виходячи з умовно-змінної частини тарифу (протягом опалювального періоду), а також умовно-постійної частини тарифу (протягом року) У п.32 Договору визначено, що розрахунковим періодом для оплати обсягу спожитої послуги є календарний місяць. Плата за абонентське обслуговування нараховується щомісяця. У разі застосування двоставкових тарифів умовно-постійна частина тарифу нараховується щомісяця. За умовами п.34 Договору споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця не пізніше останнього дня місяця, що настає за розрахунковим періодом, що є граничним строком внесення плати за спожиту послугу. Згідно з пп. 3 п. 41 Договору споживач зобов`язаний оплачувати надану послугу за ціною/тарифом, встановленими відповідно до законодавства, а також вносити плату за абонентське обслуговування у строки, встановлені цим договором. За умовами п.51, п.52 цей Договір набирає чинності з моменту акцептування його споживачем, але не раніше ніж через 30 днів з моменту опублікування і діє протягом одного року з дати набрання чинності. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строку. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 31.05.2011, виданого районною адміністрацією Запорізької міської ради по Жовтневому району. Право власності зареєстроване у Реєстрі прав власності на нерухоме майно 08.09.2011. Відповідно до відповідей №1543816 від 03.07.2025 та №2127977 від 15.12.2025 з Єдиного державного демографічного реєстру, отриманих судом на запити, інформацію про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] не знайдено. Відповідно до розрахунку основного боргу, який складений фахівцем ВДР Концерну «Міські теплові мережі» С.Фещенко та долучений до позовної заяви, за особовим рахунком [NUMBER] , який відкритий за адресою: [ADDRESS] , заборгованість з центрального опалення та гарячого водопостачання, постачання теплової енергії та постачання гарячої води за період з 01.03.2021 по 31.10.2024 становить 32938,82 грн. Відповідно до довідки, яка складена фахівцем ВДР Концерну «Міські теплові мережі» С.Фещенко, заборгованість за надані послуги за особовим рахунком [NUMBER] , який відкритий за адресою: [ADDRESS] - споживач [PERSON] , за період з 01.03.2021 по 31.10.2024 становить 32938,82 грн, з них заборгованість станом на 01.11.2021 - 6571,22 грн., за послуги постачання ТЕ та ГВП 26367,60 грн. Відповідно до ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.1-3 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд вважає позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» такими, що не підлягають задоволенню. Так, суд виходить з того, що в силу вищевикладених вимог чинного законодавства споживачем житлово-комунальних послуг є власник нерухомого майна або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна (наймач) і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб. Предметом позову у даній справі є зобов`язання, які випливають з надання послуг централізованого опалення, гарячого водопостачання та постачання теплової енергії у квартиру [ADDRESS] . Позивач у позовній заяві стверджує, що відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] та, відповідно, споживачем послуг, які надає позивач за місцезнаходженням вищевказаного нерухомого майна, особовий рахунок за вказаним об`єктом - [NUMBER] . Разом з тим позивачем не надано доказів на підтвердження права власності відповідача [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] . Надана позивачем інформаційна довідка з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 27.11.2024, стосується права власності відповідача [PERSON] на квартиру [ADDRESS] . Також позивачем не надано жодних доказів, що відповідач [PERSON] у спірний період (з 01.03.2021 по 31.10.2024) був користувачем (наймачем) квартири за адресою: [ADDRESS] , і таких обставин судом не встановлено в ході судового розгляду. Крім того, долучені Концерном «Міські теплові мережі» до позову довідка щодо заборгованості за надані послуги та розрахунок заборгованості основного боргу за централізоване опалення, гаряче водопостачання та постачання теплової енергії, які складені одним і тим самим фахівцем ВДР Концерну по особовому рахунку [NUMBER] , містять різну інформацію щодо адреси нерухомого майна, за якою утворилась заборгованість. Так, у довідці зазначено адресу, за якою надавалися послуги: [ADDRESS] , тоді як у розрахунку заборгованості вказано іншу адресу - [ADDRESS] , що унеможливлює встановлення належності зазначеної заборгованості конкретному об`єкту нерухомості по відповідному особовому рахунку, а також перевірку правильності й достовірності здійснених нарахувань. Отже, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами обов`язок відповідача [PERSON] сплачувати позивачу послуги з централізованого опалення, гарячого водопостачання та постачання теплової енергії, які надавалися у квартиру [ADDRESS] у спірний період, то у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн позивачу не відшкодовуються.

Outcome: dismissed