Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. У жовтні 2025 року ТОВ «Таліон Плюс» (далі - Товариство) через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 50313,65 грн, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 2422,40 грн та 5000 грн на правничу допомогу. Позов мотивований тим, що 14.12.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] у формі електронного документа з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором було укладено кредитний договір №343139747 (далі - Договір), за умовами якого позичальник отримав кредит на суму 16800 грн на умовах строковості, зворотності, платності, зобов`язувався повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. 18.03.2025 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відповідно до умов договору факторингу №МВ-ТП/27 відступило право вимоги за вказаним кредитним договором для ТОВ «Таліон Плюс». Зобов`язання зі сторони кредитора за кредитним договором виконані в повному обсязі, у свою чергу [PERSON] свої зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем становить 50313,65 грн, яка складається з 16610,41 грн - заборгованість по кредиту, 33703,24 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом. Розмір штрафних санкцій позивач до розміру позовних вимог не включає. Відповідачу копія ухвали про відкриття провадження, пам`ятка про права та обов`язки учасників справи та позовної заяви надсилалась судом 07.10.2025 за його місцем проживання, що відповідає місцю проживання, вказаним в позовній заяві та відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру. За даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення адресат отримав відправлення 10.10.2025. Крім того копія ухвали була доставлена [PERSON] в його Електронний кабінет користувача ЄСІТС, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу від 06.10.2025 (а.с. 70). У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. 2.Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. 02.10.2025 позовна заява надійшла до суду. Ухвалою суду від 06.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та задоволено клопотання позивача про витребування доказів (а.с. 69). Відповідачу копії позовної заяви з додатками надіслані позивачем цінним листом 15.09.2025 та 02.10.2025 доставлено до зареєстрованого Електронного кабінету користувача ЄСІТС (а.с. 64-66). Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та, відповідно до ст.280 ЦПК України, за згодою позивача проводить заочний розгляд справи. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 14.12.2024 [PERSON] заповнив заявку на отримання грошових коштів в кредит, в якій вказав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я та по батькові, паспортні дані, номер телефону, ідентифікаційний номер, адресу електронної пошти, номер банківської картки для перерахування коштів та місце реєстрації/проживання (а.с. 21). Правила надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» опубліковані на сайті кредитодавця www.moneyveo.ua, а також є доступними для ознайомлення в інформаційно-комунікаційній системі кредитодавця при подачі заявки (а.с. 35 зворот - 39). [PERSON] ознайомився з паспортом споживчого кредиту продукту «Смарт» та підписав його одноразовим ідентифікатором «2828» (а.с. 21 зворот - 23). 14.12.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено електронний договір кредитної лінії №343139747, за умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредит у вигляді кредитної лінії, в розмірі кредитного ліміту на суму 16800 грн, на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі. Вказаний договір укладений в електронній формі та підписаний позичальником електронним підписом, одноразовим ідентифікатором «RCWK» (а.с. 23 зворот - 35). Кожен окремий транш за цим Договором надається шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку кредитодавця на рахунок позичальника використовуючи реквізити платіжної картки [NUMBER] (п.5.1. Договору). Відповідно до п.3.1., 3.2. та 3.3. Договору сторони договору обумовили тривалість Дисконтного періоду кредитування, який складає 30 днів від дати отримання, строк якого може бути продовжений позичальником шляхом здійснення протягом Дисконтного періоду та Пільгового періоду оплати всіх фактично нарахованих процентів та інших нарахувань строк оплати яких настав, за умови, якщо позичальником в особистому кабінеті активовано функцію продовження строку дисконтного періоду, кількість продовжень дисконтного періоду необмежена, строк, на який продовжується дисконтний період розраховується за формулою Z=30- (X (поточна дата закінчення дисконтного періоду) - Y (дата ініціації продовження дисконтного періоду), у випадку, якщо Y > X, то кількість днів, на який продовжується дисконтний період, дорівнює 30 днів, для здійснення першої пролонгації дисконтного періоду позичальникові необхідно сплатити всі нараховані за перші 30 днів дисконтного періоду проценти в розмірі 1008 грн та комісії за надання кредиту у розмірі 840 грн. Рекомендована (не обов`язкова) дата дострокового повного повернення всієї суми кредиту за всіма наданими траншами є дата закінчення дисконтного періоду кредитування -13.01.2025 а саме протягом 30 днів від дати отримання першого траншу позичальником (пункт 7.1 договору). Кінцева дата повернення (виплати) кредиту - 13.01.2030 (п.7.3 Договору). Пунктом 8.3. Договору визначено, що базова процентна ставка складає 0,98 % в день від суми залишку кредиту за кожен день користування (357,70 % річних). Розмір комісії, що нараховується за надання першого траншу за договором становить 840 грн (п. 8.5 договору). За умови повного дострокового погашення всієї суми Кредиту за всіма отриманими Траншами протягом 6 (шести) календарних днів після дати закінчення Дисконтного періоду кредитування, кредитодавець зобов`язаний зменшити зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за фактичні дні користування Кредитом наступним чином: за період від 14.12.2024 до 13.01.2025 (включно) кредитодавець надає Позичальнику знижку, відповідно до якої розрахунок витрат за Кредитом може здійснюватися за Дисконтною процентною ставкою 0,20 % від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 79,59% річних; у разі якщо Позичальник вчинить дії щодо продовження Дисконтного періоду розрахунок витрат за Кредитом може здійснюватися за Індивідуальною процентною ставкою 0,98 % в день від суми Кредиту за кожний день користування ним, що становить 357,70 % річних (пункт 8.7, 8.7.1, 8.7.2 Договору). Згідно з пунктом 14.1 Договору невід`ємною частиною договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано позичальнику до укладення договору. Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті кредитодавця www.moneyveo.ua. Відповідно до довідки ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» кредитодавець14.12.2024 через надавача платіжних послуг АТ «ОТП Банк» на виконання кредитного договору № 343139747 ініційовано платіжну операцію про перерахунок коштів в сумі 16800 грн для [PERSON] за реквізитами [NUMBER] (а.с. 40). За даними підтвердження щодо здійснення переказу грошових коштів встановлено, що за договором про надання фінансових платіжних послуг з переказу коштів №ПГ-757 від 06.09.2023 відправник ТОВ «ПрофітГід» здійснив успішний грошовий переказ 14.12.2024 в сумі 16 800 грн на платіжну карту № [NUMBER] за договором №343139747 від 14.12.2024 (а.с. 39 зворот). 28.10.2025 до суду надійшли витребувані докази з яких вбачається, що АТ КБ «ПриватБанк» випущено платіжну картку №[NUMBER] на ім`я [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] . З даних виписки по рахунку№ [NUMBER] за період 14.12.2024-14.12.2024 вбачається, що 14.12.2024 на картку зараховано переказ на загальну суму 16800 грн (а.с. 76-78). 18 березня 2025 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (клієнт) та ТОВ «Таліон Плюс» (фактор) було укладено договір факторингу №МВ-ТП/27, відповідно до умов якого клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги за переліком в Реєстрі прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 12 зворот - 15). Факт оплати Товариством відступлених для нього прав вимоги підтверджується копією платіжної інструкції №1404 від 27.03.2025 (а.с.17). Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги від 18.03.2025 до договору факторингу № МВ-ТП/27, ТОВ «Таліон Плюс» отримало право вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 343139747 від 14.12.2024 на загальну суму 35 015,76 грн, яка складається з: 16610,41 грн - заборгованість по основному боргу, 10100,14 грн - заборгованість по процентах, 8305,21 грн - заборгованість по неустойці (а.с. 15 зворот - 16). За даними розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» заборгованість [PERSON] за кредитним договором №343139747 станом на 18.03.2025 становить 35015,76 грн, яка складається з: 16610,41 грн - заборгованість по тілу кредиту, 10 100,14 грн - заборгованість по процентах, 8305,21 грн - заборгованість по неустойці. Відповідачем частково сплачено кошти на погашення заборгованості, в загальній сумі 2355 грн. Позивачем надано розрахунок заборгованості за кредитним договором №343139747 від 14.12.2024, відповідно до якого Товариством здійснено донарахування процентів за кредитом з 19.03.2025 по 10.08.2025, загальний розмір заборгованості [PERSON] становить 58618,86 грн, з яких 16610,41 грн - заборгованість по тілу кредиту, 33703,24 грн - заборгованість по процентах, 8305,21 грн - заборгованість по неустойці. Позивач не заявляє вимоги щодо стягнення неустойки, у зв`язку з чим загальна сума заявлених вимог становить 50313,65 грн. 4. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками та норми права, які застосував суд. За змістом ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4 ст. 203 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України та ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умови договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За змістом ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України). Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Аналізуючи викладене, необхідно дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію» (далі - Закон). Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону, електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону, відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилом ч. 8 ст. 11 Закону, у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди у сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для сприймання його змісту людиною. Згідно зі ст. 8 Закону України цього Закону, юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін. Також відповідно до статті 1077 Цивільного кодексу України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом такого договору, згідно зі статтею 1078 ЦК України, може бути право грошової вимоги, що існує на даний час. Сторонами є клієнт та фактор, яким, відповідно до статті 1079 ЦК України, може бути банк або інша фінансова установа, що має право здійснювати факторингові операції. При цьому, згідно зі статтею 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові (новому кредитору) за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги. Згідно з правовою позицією яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15 боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Відповідно до 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ч.1 ст. 12 ЦПК України). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. [PERSON] підписавши кредитний договір, шляхом використання одноразового ідентифікатора, погодився на укладення договору саме на умовах зазначених у ньому, у тому числі і щодо порядку продовження строку кредитної лінії. Первісний кредитор виконав умови договору та надав позичальнику кредит в узгодженому сторонами розмірі. Своєю чергою, відповідач свої обов`язки за договором належно не виконував, у встановлений договором строк кредит в повному обсязі не повернув, відсотків за користування кредитними коштами повністю не сплатив. Зважаючи на оформлені в належному порядку кредитний договір №343139747 від 14.12.2024 та договір факторингу Товариство є належним стягувачем неповернутих кредитних коштів та процентів за їх використання з боржника. Враховуючи вищевикладене, позивач довів належними та допустимими доказами заявлену до стягнення з відповідача суму заборгованості, яка нарахована відповідно до умов кредитного договору, укладеного з ним. Відповідачем у справі не спростовано обставин отримання та використання ним кредитних коштів та розміру заборгованості, зазначеного в наданому позивачем розрахунку. За наведених обставин позов підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість: за кредитним договором №343139747 від 14.12.2024 у розмірі 50 313,65 грн. 5. Розподіл судових витрат. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову, - на відповідача. Частиною 3 ст. 141 ЦПК України визначено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю Серія ЧН №000666 від 22.03.2019 підтверджується, що Колінько А.В. є адвокатом (а.с. 42). Це підкріплюється ордером серії СВ №1116266 від 02.12.2024 яка надає адвокату Колінько А.В. повноваження представляти ТОВ «Таліон плюс» у будь-яких судах України (а.с. 42 зворот). Договір про надання правничої допомоги №5 від 02.12.2024 є правовою підставою для виникнення зобов`язань між Адвокатським бюро «Ліга юридичних технологій та інновацій» та Клієнтом (ТОВ «Таліон плюс») щодо надання послуг (а.с. 43 зворот - 47). Додаткова Угода №1499 від 07.08.2025 (а.с. 48) конкретизує це доручення, спрямовуючи його на захист прав та інтересів Клієнта у справах про стягнення заборгованості за кредитними договорами, зокрема, у справі проти [PERSON] за договором №343139747. Це встановлює прямий зв`язок між укладеними угодами та конкретним судовим провадженням. Фактичне надання послуг та сума понесених витрат підтверджуються Актом приймання-передачі наданих послуг від 07.08.2025. Акт деталізує виконані роботи, які безпосередньо стосуються справи проти [PERSON] та фіксує загальну суму понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн, що є кінцевою сумою, яку Клієнт просить стягнути як судові витрати (а.с. 49). Платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №259 від 07.08.2025 підтверджується факт оплати за надання правової допомоги за Договором про надання правничої допомоги №5 від 02.12.2024 та додаткової Угода №1499 від 07.08.2025 у розмірі 5000 грн (а.с. 49 зворот). При розв`язанні цього питання суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 13.03.2025 у справі № 275/150/22 (провадження № 61-13766св24) висловив думку, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони з обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат зі складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд,

Outcome: approved