Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 14.11.1993 року по даний час вони з відповідачем перебувають у шлюбі. На даний час в проваджені Сторожинецького районного суду перебуває справа за позовом відповідача до неї про розірвання шлюбу. Вказує, що під час шлюбу ними з відповідачем було придбано за спільні кошти нерухоме майно, а саме 03.04.2013 року житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] та земельну ділянку кадастровий номер 7321087900:01:004:1014, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0904 га. При цьому, реєстрація права власності на вказане нерухоме майно була здійснена на відповідача, вона в свою чергу, як дружина відповідача, надала письмову згоду на придбання вказаного майна. Зазначає, що вказане нерухома майно являється спільною власністю подружжя, а тому просить суд ухвалити рішення, яким визнати будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку за кадастровим номером 7321087900:01:004:1014 площею 0,0904 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] ; визнати за [PERSON] , право приватної власності на 1/2 частину будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та право приватної власності на 1/2 частину земельної ділянки за кадастровим номером 7321087900:01:004:1014, площею 0,0904 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), як на частки у об`єктах спільної сумісної власності подружжя; визнати за [PERSON] , право приватної власності на 1/2 частину будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та право приватної власності на 1/2 частину земельної ділянки за кадастровим номером 7321087900:01:004:1014 площею 0,0904 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), як на частку у об`єктах спільної сумісної власності подружжя; припинити за [PERSON] та [PERSON] право спільної сумісної власністю подружжя на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку за кадастровим номером 7321087900:01:004:1014 площею 0,0904 га, цільове призначення якої - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , а також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 9084 грн. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак від її представника - адвоката Гуцуляк Світлани Тодорівни, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак його представник [PERSON] подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги відповідач визнає повністю та справу просить розглядати у їх відсутності. У зв`язку з визнанням позову просить суд стягнути з відповідача 1/2 судових витрат, що складає 4542 грн. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що 14 листопада 1993 року у виконавчому комітеті Нижньопетровецької сільської ради Сторожинецького району Чернівецької області, був зареєстрований шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 26. Прізвище дружини після укладення шлюбу - [PERSON] . Згідно договору купівлі - продажу земельної ділянки від 03 квітня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1042, посвідченого приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області Бреславською - Григорчак С.О., [PERSON] купив у [PERSON] земельну ділянку, площею 0,0904 га, яка розташована в [ADDRESS] , кадастровий номер 7321087900:01:004:1014, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Вказаний договір вчинений за згодою дружини покупця - [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1972832 від 03.04.2013 року, [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 03.04.2013 року, являється власником земельної ділянки, площею 0,0904 га, яка розташована в [ADDRESS] . кадастровий номер 7321087900:01:004:1014, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Як вбачається з договору купівлі - продажу житлового будинку від 03 квітня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1039, посвідченого приватним нотаріусом Глибоцького районного нотаріального округу Чернівецької області Бреславською - Григорчак С.О., [PERSON] купив у [PERSON] житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] на земельній ділянці, площею 0,0904 га, кадастровий номер 7321087900:01:004:1014, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовано: житловий будинок літ. «А», загальною площею 259 кв.м., в тому числі житловою площею 98,7 кв.м., колодязь № 1, огорожа № 2, вимощення № І. Вказаний договір вчинений за згодою дружини покупця - [PERSON] . Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 1971710 від 03.04.2013 року, [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу від 03.04.2013 року, являється власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в [ADDRESS] . Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом частин першої та сьомоїстатті 41 Конституції України, частин першої та п`ятої статті 319 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, і таке використання не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 08лютого 2022року у справі №209/3085/20(провадження№ 14-182цс21(п.п.27-36) звернула увагу, що у випадку якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом (речення перше абзацу другого частини першої статті 71 СК України). Тобто суд має вирішити переданий на його розгляд спір про поділ спільної сумісної власності саме тоді, коли подружжя не домовилося про порядок такого поділу. Вирішення цього спору, зокрема щодо неподільної речі, не має зумовлювати у співвласників потребу після судового рішення домовлятися про порядок поділу цього ж майна, а саме про виплату одному із них компенсації іншим співвласником і про гарантії її отримання. Якщо одна зі сторін спору довірила його вирішення суду, відповідний конфлікт треба вичерпати внаслідок ухвалення судового рішення та подальшого його виконання. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 368 ЦК України). Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) (частина перша статті 60 СК України). Розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України (стаття 68 СК України). Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (частина перша статті 69 СК України). У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина перша статті 70 СК України). Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу (частина третя статті 370 ЦК України). Відповідно до ч.3 ст.372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Отже, судом встановлено, що житловий будинок літ. «А», загальною площею 259 кв.м., в тому числі житловою площею 98,7 кв.м., колодязь № 1, огорожа № 2, вимощення № І, що розташований в [ADDRESS] та земельна ділянка, площею 0,0904 га, кадастровий номер 7321087900:01:004:1014, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка),яка розташована в [ADDRESS] , були придбані подружжям в період перебування у шлюбі, а тому виходячи із презумпції спільності майна, земельна ділянка та житловий будинок належить до спільної сумісної власності подружжя, тому підлягають поділу між ними. При цьому слід зазначити, що реєстрація прав на спірне майно лише на одного з подружжя не спростовує презумпції належності його до спільної сумісної власності подружжя. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин, у зв`язку з визнанням відповідачем [PERSON] позову до початку розгляду справи по суті з державного бюджету підлягає поверненню [PERSON] 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а також відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, у розмірі 4542,00 грн. Враховуючи викладене та

Outcome: approved