Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

03.12.2025 року на адресу суду надійшла вищевказана позовна заява ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» в особі директора Сердійчук Я.Я. від 03.12.2025 року в якій вона просить: стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», код ЄДРПОУ 42640371, заборгованість за кредитним договором №688817 від 23.08.2021 року у розмірі - 24899,38 грн.; стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», код ЄДРПОУ 42640371, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме судовий збір у розмірі - 2422,40 грн., та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі - 13000 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що 23.08.2021 року ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] уклали в електронній формі договір про споживчий кредит №688817, за умовами якого ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» надало відповідачу кредит у розмірі 36875 грн. строк кредиту 365 днів., кінцевий термін повернення 23.08.2022 року (включно). 31.01.2025 року на підставі договору факторингу №31012025 ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» відступило ТОВ «Факторинг Партнерс» право вимоги до [PERSON] за кредитним договором №688817. [PERSON] не виконала свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 24899,38 грн., яка складається з: 22286,74 грн. - тіло кредиту, 2612,64 грн. - проценти на дату відступлення права вимоги. Окрім заборгованості позивач просить стягнути 2422,40 грн., понесені судові витрати по сплаті судового збору та 13000 грн., витрати на правничу допомогу. 04.12.2025 року ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області, позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. У судове засідання представник позивача ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС», не з`явився, про дату і час розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно прохальної частини позовної заяви просить суд проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] будучи неодноразово належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, також в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, через офіційний веб-сайт судової влади України Летичівського районного суду Хмельницької області, а також шляхом направлення рекомендованих повісток з повідомленням про їх вручення, у судове засідання не з`явилась, заяв або клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило, відзив на позовну заяву до суду не подавала. Справу розглянуто за наявними у справі матеріалами відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, якою передбачено розгляд справи за відсутності учасника справи при умові належного його повідомлення про судове засідання проте він не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини неявки, оскільки відповідачка, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи на 24.12.2025 року, та на 14.01.2026 року, зокрема в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, через офіційний веб-сайт судової влади України Летичівського районного суду Хмельницької області, проте в судові засідання не прибула, причину неприбуття не повідомила, клопотання про розгляд справи за її відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзиву на позовну заяву не надала, і відповідно до ст.280 ЦПК України, яка передбачає заочне вирішення справи в разі неявки відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, який не повідомив причини неявки, не подав відзив і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, та в порядку ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У відповідності до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За приписами ч.1 ст.ст.626-628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Законом України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015 року, визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. У ст.3 цього Закону визначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.7 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст.12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»). Ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Положення ст.12 Закону України «Про електронну комерцію», передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»). У разі невиконання позичальником обов`язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов`язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором (ст.1052 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто (ст.ст.525-527 ЦК України). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Ст.610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що 23.08.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №688817 відповідно до умов якого, товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п.1.2); сума кредиту (загальний розмір) складає: 36875 грн. Тип кредиту - кредит (1.3); строк кредиту 365 днів, з кінцевим терміном повернення 23.08.2022 року (включно). Детальні терміни повернення кредиту, визначенні в графіку платежів, що є додатком №1 до цього договору (п.1.4); Тип процентної ставки фіксована. Процентна ставка за користування коштами кредиту залежить від періоду її встановлення та становить: за перший день користування кредитом (включно) 25% в день (9125% річних); за всі наступні дні користування кредитом, починаючи з другого дня (включно) й до кінця строку надання кредиту 85% річних (п.1.5); мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби (п.1.6); орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає 270,72 % річних (п.1.7); орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає 63367,76 грн. (п.1.8). Відповідно до умов р.2 договору: кошти кредиту надаються Товариством шляхом їх виплати/видачі/утримання: у розмірі 29 500,00 гривень на користь споживача за реквізитами платіжної картки [NUMBER] або іншої платіжної картки. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту в порядку передбаченому п.2.1. Договору (п.2.4); кредит вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом (п.2.5). Договір підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором P733. У відповідності до наявного в матеріалах справи додатку №1 до договору про надання споживчого кредиту №688817 Товариство з обмеженою відповідальністю «Слон Кредит» та [PERSON] погодили графік платежів. Відповідно до паспорту споживчого кредиту від 23.08.2021 року, підписаного [PERSON] електронним підписом сума/ліміт кредиту 36875,00 грн.; строк кредитування 365 днів; відсоткова ставка, відсотків річних - 85%; відсотки за перший день користування кредитом 25% в день (9125% річних); тип відсоткової ставки фіксована; реальна річна відсоткова ставка, відсотків річних 270,72%. Відповідно до повідомлення ТОВ «Універсальні платіжні рішення» 23.08.2021 року о 17:08:45 перераховано кошти на платіжну карту клієнта, маска картки [NUMBER] , номер транзакції в системі IPay.ua 104521359, призначення платежу зарахування 29500 грн. на карту [NUMBER] . 31.01.2025 року між ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» укладено договір факторингу №31012025, у відповідності до умов якого позивач набув право грошової вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит №688817 від 23.08.2021 року, Відповідно до реєстру боржників під п/п.871 наявне прізвище [PERSON] №кредитного договору 688817, сума заборгованості 24899,38 грн. Відповідно до розрахунку, заборгованість [PERSON] за договором №688817 від 23.08.2021 року становить 244899,38 грн., з яких 22286,74 грн. - тіло кредиту, 2612,64 грн. - заборгованість за відсотками. Зібрані докази вказують на те, що ТОВ «СЛОН КРЕДИТ» та [PERSON] уклали в електронній формі кредитний договір, у якому досягли згоди з усіх істотних умов, а саме: щодо розміру кредиту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів та комісії, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо. Зі змісту кредитного договору вбачається, що [PERSON] підписала договір №688817 від 23.08.2021 року електронним підписом одноразовим ідентифікатором P733. Кредитний договір містить персональні дані відповідача, зокрема, РНОКПП, паспортні дані, місце проживання, електронну адресу, номер мобільного телефону. Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно зі ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч.1 ст.1077 ЦК України). Заявлені вимоги позивача підтверджено належними, допустимим та достовірними доказами, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позов повністю та стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за кредитним договором №688817 від 23.08.2021 року у розмірі 24899,38 грн. У зв`язку із задоволенням позову, в силу ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідачки [PERSON] на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в розмірі 2422,40 грн. (який сплачено з урахуванням коефіцієнту 0,8 для пониження розміру ставки при подачі позову через систему «Електронний суд»). При зверненні до суду з позовною заявою позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача на його користь понесені ним витрати на правничу допомогу в розмірі 13000 грн. Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому суд враховує, що у разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Однак обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року в справі №755/9215/15-ц. Враховуючи вище зазначені обставини, суд вважає, що судові витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу у сумі 13000 грн., які підтверджені відповідними належними, допустимими та достовірними доказами наявними в матеріалах справи, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved