Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, просить суд, ухвалити рішення яким визнати за [PERSON] (місце реєстрації: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) право власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] на розміщені по [ADDRESS] : житловий будинок садибного типу дерев`яний під літ. «А», 1978р. побудови загальною площею 84,9м2, житловою площею 33,0м2; веранду дошки під літ.«а»; тамбур дощатий під літ.«а1»; погріб цегляний під літ.«п/г»; гараж дошки під літ. «Б»; літню кухню дерев`яну під літ. «В»; сарай дерев`яний під літ. «В1»; сарай дерев`яний під літ. «Г»; гараж дерев`яний під літ. «Д»; огорожу сітка металева під №1; земельну ділянку площею 0,1200га кадастровий номер 5922983200:07:001:0062 цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); земельну ділянку площею 0,2150га кадастровий номер 5922983200:07:001:0063 цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. В судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Представник позивача надав заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та провести розгляд справи у його та позивача відсутності. Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, надав заяву в якій просить провести розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини. Позивач, [PERSON] народився [INFO] в с.Дмитрівка Лебединського району Сумської області, його матір`ю є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 07 серпня 1970р. Відповідач, [PERSON] народилася [INFO] в с.Дмитрівка Лебединського району Сумської області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 19 лютого 2015р. та свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 10 лютого 2001р. Таким чином позивач та відповідач являються рідними братом та сестрою. [INFO] в с.Дмитрівка Лебединського району Сумської області померла мати позивача та відповідача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 22 жовтня 2014р. На день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] була зареєстрована по [ADDRESS] і разом з нею був зареєстрований її син [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] виконавчим комітетом Гринцівської сільської ради Лебединського району Сумської області не посвідчувався, що підтверджується довідкою Гринцівського старостинського округу виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області від 01 травня 2025р. вих.№138. Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої ввійшли зокрема земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення тованого сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Гринцівської сільської ради Лебединського району Сумської області, які були надані їй за життя як члену розпайованого колишнього КСП ім.Енгельса Гринцівської сільської ради Лебединського району Сумської області, а також житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельними ділянками під ними по [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] : - її син [PERSON] шляхом спільного проживання та реєстрації з померлою за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується зокрема довідкою Гринцівського старостинського округу виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області від 01 травня 2025р. вих.№138 та не відмовився від прийняття спадщини шляхом подачі відповідної заяви в порядку та в строки, встановлені ст.ст.1270, 1273 Цивільного кодексу України; - її донька [PERSON] , яка в порядку та в строки, встановлені ст.ст.1269, 1270 Цивільного кодексу України подала відповідну заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховського Д.В. Згідно ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст.1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації. При цьому позивачем та відповідачем було досягнуто згоди, що оформлятися право власності на земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення тованого сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Гринцівської сільської ради Лебединського району Сумської області, які були надані [PERSON] , яка померла [INFO] , як члену розпайованого колишнього КСП ім.Енгельса Гринцівської сільської ради Лебединського району Сумської області будуть на відповідача, а право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельними ділянками під ними по [ADDRESS] будуть на позивача. У квітні 2015 р. приватним нотаріусом Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховським Д.В. на ім`я відповідача, [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, у відповідності з якими вона отримала у власність в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] земельні ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Гринцівської сільської ради Лебединського району Сумської області, які були надані їй за життя як члену розпайованого колишнього КСП ім.Енгельса Гринцівської сільської ради Лебединського району Сумської області, що стверджено інформацією, яка надана приватним нотаріусом Лебединського районного нотаріального округу Сумської області Жураховським Д.В. та копіями зі спадкової справи №57/2015 що була заведена після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Позивач не зміг отримати свідоцтв про право на спадщину після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельними ділянками під ними по [ADDRESS] , оскільки померла за життя не зареєструвала права власності на такий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами ні в КП «Бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області», ні в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а щодо земельних ділянок під ними не отримувала ні державного акту на право земельних ділянок, ні реєструвала права власності на них в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Згідно виписки з погосподарської книги №10 Гринцівської сільської ради за 1986 1990 роки, виданої Гринцівським старостинським округом виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області від 02 травня 2025р. вих.№139 житловий будинок по [ADDRESS] згідно з погосподарською книгою Гринцівського старостинського округу №5 за 1986 1990 роки рахується за гр. [PERSON] (особовий рахунок № [NUMBER] , сторінка 166- 167). Згідно довідки КП «Бюро технічної інвентаризації виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області» від 31 липня 2025р. вих.№439 та технічного паспорту по [ADDRESS] розташовані: житловий будинок садибного типу дерев`яний під літ. «А», 1978р. побудови загальною площею 84,9м2, житловою площею 33,0м2; веранда дошки під літ.«а»; тамбур дощатий під літ.«а1»; погріб цегляний під літ.«п/г»; гараж дошки під літ. «Б»; літня кухня дерев`яна під літ. «В»; сарай дерев`яний під літ. «В1»; сарай дерев`яний під літ. «Г»; гараж дерев`яний під літ. «Д»; огорожа сітка металева під №1, а їх вартість становить 212 159,00 грн. Згідно довідки про правовий статус земельної ділянки виданої Гринцівським старостинським округом виконавчого комітету Лебединської міської ради Сумської області від 02 травня 2025р. вих.№137 на підставі рішення 15 сесії від 26 листопада 1993р., громадянці [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого селянського господарства площею 0,72га з них: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд 0,12га, для ведення особистого селянського господарства 0,60га, яка знаходиться за адресок [ADDRESS] . Державний акт на право власності на земельну ділянку не виготовлявся. Кадастровий номер не визначався. Обмеження та сервітути на земельну ділянку не зареєстровані. Інформація щодо перебування під забороною та арештом відсутня. Згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельні ділянки по [ADDRESS] розташовані земельні ділянки: - площею 0,1200га кадастровий номер 5922983200:07:001:0062 цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); - площею 0,2150га кадастровий номер 5922983200:07:001:0063 цільове призначення для ведення особистого селянського господарства. Ст.1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 Цивільного кодексу України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 Цивільного кодексу України). Ст.1220 Цивільного кодексу України встановлено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ст.1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1222 Цивільного кодексу України). Згідно ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Ст.1258 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Ст.1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановлю-ного статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Ст.1269 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст.1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ст.1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч.1 ст.181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Ст.90 Земельного кодексу України власники земельних ділянок мають право в т.ч. продавати або іншим шляхом відчужувати земельну ділянку, передавати її в оренду, заставу, спадщину. Згідно ст.131 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно ч.1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, право власності на який зареєстровано у визначеному законом порядку, або частку у праві спільної власності на такий об`єкт, одночасно переходить право власності (частка у праві спільної власності) або право користування земельною ділянкою, на якій розміщений такий об`єкт, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, у порядку та на умовах, визначених Земельним кодексом України. Ч.1 ст.120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Абз.2 п.1 розділу X Земельного кодексу України встановлено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У відповідності зі ст.317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч.1 ст.181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Згідно ч.1 ст.1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності зі ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004р. №952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом. Ч.1. ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі і право власності на нерухоме майно. У відповідності зі ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Абз.2 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008р. №7 відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Ст.15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України встановлено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Суд вивчивши матеріали справи, їх належність та допустимість, доходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі, а саме визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] на садибу по [ADDRESS] та земельні ділянки площею 0,1200 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та площею 0,2150 га для ведення особистого селянського господарства.

Outcome: approved