Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

представник позивача [PERSON] - адвокат Зазуляк Йосип Михайлович звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні приміщенням загального користування (коридором), позначеним на поверховому плані № "ІІ", розташованим на 6 поверсі будинку [ADDRESS] та здійснити за власний рахунок демонтаж самовільно облаштованих дерев`яних дверей до комори та дерев`яних полиць у самовільно облаштованій коморі. А також стягнути з відповідача на коисть позивача судові витрати. В обгрунтування позову представник позивача [PERSON] покликається на те, що позивач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] . Відповідно до поверхневого плану 6 поверху будинку [ADDRESS] на цьому поверсі розташовані квартири [ADDRESS] . Власником квартири [ADDRESS] є відповідач [PERSON] 6 вересня 2023 року позивач звернувся до голови ОСББ "Стрийська-87В" з проханням прийняти міри щодо демонтажу дверей, які встановлені відповідачем незаконно та звільнення місць загального користування від сторонніх речей. За інформацією, яку надали власники квартири [ADDRESS] та [ADDRESS] приміщення комори облаштоване відповідачем та використовується лише ним. Відповідач не дотримався встановленого законом порядку здійснення перепланування та самовільно, без одержання згоди органу місцевого самоврядування і погодження інших співвласників багатоквартирного будинку облаштував комору. У зв`язку із вищенаведеним позов просить задоволити. Ухвалою суду від 31.07.2025 року відкрито спрощене позовне провадження. 01.12.2025 на адресу суду від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначив, що відповідач не визнає позовних вимог, вважає доводи та докази сторони позивача такими, що не підтверджують обставини, описані у позовній заяві, а відтак, у задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі. Вказав, що у 1997 році відповідач отримав ордер та з сім`єю почав проживати за адресою [ADDRESS] . У серпні 2008 року квартира відповідача була приватизована, з якої у лютому 2013 року виписався. У жовтні 2014 року був знову приписаний за адресою [ADDRESS] . У 1997 році, відколи почав проживати в квартирі, на поверсі з відповідачем проживали тільки сусіди з квартири [ADDRESS] ( [PERSON] ). Саме вони перші зайняли приміщення на поверсі для викиду сміття, зробили приміщення для зберігання речей та запропонували, щоб ця фактична кладова була спільною. Двері в так звану кладову відповідач не встановлював. Ключі від дверей до кладової були надані всім мешканцям квартир, які проживали на поверсі, окрім квартири [ADDRESS] , оскільки тривалий час там ніхто не проживав. Однак з часом, коли у квартиру [ADDRESS] поселився [PERSON] , ним були встановлені додаткові двері біля ліфту, і вже до спільної кладової пройти було складно, оскільки сусіди з квартири [ADDRESS] не завжди відкривали двері, ключі від загального входу іншим мешканцям поверху не давали. На прохання відповідача надавати доступ до спільної кладової, відповіді ніякої не було. В так званій кладовій зберігались його речі та квартир [ADDRESS] . Однак відповідач туди фактично не мав доступу, оскільки прохід в кладову був закритий додатковою перегородкою (тамбуром), а сама кладова, про яку говорить позивач, майже вся була заставлена речами з квартири [ADDRESS] . З 2022 року власники квартири [ADDRESS] виїхали закордон і там не проживають. На даний момент там проживають квартиранти. У 2023 році відповідач звернувся до голови ОСББ, щоб вона вжила відповідні заходи з демонтажу дверей до ліфта і щоб відповідач мав доступ до загальної кладової. На неодноразові звернення з цього приводу перші двері (ті що створювали тамбур) були демонтовані. І [PERSON] відкрив кладову, щоб відповідач туди зайшов, але у зв`язку з тим, що там все було загромаджено речами [PERSON] , відповідач туди зайти та користуватися кладовою не зміг. У 2023 році [PERSON] погрожував відповідачу фізичною розправою, через те що відповідач просив надати йому доступ до кладовки. З боку відповідача було відповідне звернення в поліцію. Як вбачається з пояснень [PERSON] від 14.06.2023 року на ім`я дільничого Сихівського ВП, ключ від спірного приміщення у нього є в одному примірнику і він його нікому не дає, а при потребі відкриває двері для доступу для речей.Позивач має ключ від спірної комори, про що сам зазначив у поясненнях дільничому від 14.06.2023 року, а отже, відсутнє порушене право [PERSON] , яке підлягає захисту у судовому порядку. Окрім цього, [PERSON] не довів належними, допустимими та достатніми доказами, що перегородку та двері в приміщення загального користування встановлено відповідачем, а отже, у позові просить відмовити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просить такий задоволити. Зазначив, що на сходовій клітці знаходиться 4 квартири.Мешканці будинку жодної згоди на облаштування кладової ненадавали. Доступу до спірного приміщення позивач немає. Вважає, що звернення та відповіді з правохоронних органів свідчать про облаштування саме відповідачем спірного приміщення. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив, просить у такому відмовити з підстав зазначений у відзиві на позовну заяву. Крім того вказав, що двері і перегородку відповідач не встановлював. Саме сусід [PERSON] , який там раніше жив, запропонував та облаштував там дану кладовку. Відповідач звертався з заявою у поліцію у зв`язку із тим, що йому позивач погрожував. Представник третьої особи ОСББ «Стрийська 87-В» - Башкірова Н.С. у судовому засіданні показала, що єдиний випадок конфліктних ситуацій щодо облаштування кладовок у загальному коридорі був між позивачем та відповідачем. Відповідач [PERSON] проживає у будинку з початку заселення такого. У 2023 році відповідач вимагав доступ до приміщення спірної кладової, оскільки там знаходились його особисті речі, оскільки позивачем було облаштовано двері, які унеможливлювали доступу до спірного приміщення. Щодо конфліктної ситуації сторін скликалась ОСББ правління, проте, чи виносилось будь-яке рішення не пригадує. Позивач є членом правління. Вважає, що у даній ситуації відповідач [PERSON] зобов`язаний демонтувати кладову, а тому просить позов задоволити. Заслухавши вступні слова учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що позивач є співвласником квартири [ADDRESS] . Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно квартира за адресою [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається із заяви [PERSON] від 06.09.2023 адресовану голові ОСББ «Стрийська 87-В» просить прийняти міри по демонтажу дверей, які встановлені незаконно і звільнити місце загального користування за адресою [ADDRESS] . Згідно листа Голови ОСББ Стрийська 87-В- Башкірової Н.С. від 20.09.2023 адресованого [PERSON] просить останнього в місячний термін, з дня отримання повідомлення, привести до первинного стану місце загального користування на 6 поверсі, 2 під`їзд, [ADDRESS] . Згідно відповіді на адвокатський запит власника квартири [ADDRESS] [PERSON] від 23.10.2023, остання не облаштовувала вхідні двері або стіни на загальному коридорі 6-го поверху. Не надавала жодного письмового дозволу для облаштування стіни чи вхідних дверей. У самовільно влаштованій коморі, яка знаходиться на 6-му поверсі вказаного будинку, знаходяться речі [PERSON] та членій його сім`ї, які є власниками квартири [ADDRESS] . Згідно відповіді на адвокатський запит власника квартири [ADDRESS] [PERSON] від 21.10.2023, остання не облаштовувала вхідні двері або стіни на загальному коридорі 6-го поверху. Не надавала жодного письмового дозволу для облаштування стіни чи вхідних дверей. У самовільно влаштованій коморі, яка знаходиться на 6-му поверсі вказаного будинку, знаходяться речі [PERSON] та членій його сім`ї, які є власниками квартири [ADDRESS] . Крім того, до матеріалів справи долучені фотознімки, на яких зображена спірна комора та дерев`яні полиці. Відповідно до ст. 41 Конституції України,кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.Право власності є непорушним. Згідно ч.1 ст.316 ЦК України,правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України,власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Крім того, згідно п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», за якими визначено, що спільне майно багатоквартирного будинку приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи встановлюються судом на підставі будь-яких даних (доказів), які, в свою чергу встановлюються певними засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Стороною позивача на підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, не надано суду жодного доказу, який би, відповідаючи критеріям належності, допустимості та достовірності, підтверджував обставини викладені позивачем. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17). Позивач звертаючись у суд із позовом до відповідача просить усунути перешкоди у користуванні приміщенням загального користування (коридором), позначеним на поверховому плані № "ІІ", розташованим на 6 поверсі будинку [ADDRESS] та здійснити за власний рахунок демонтаж самовільно облаштованих дерев`яних дверей до комори та дерев`яних полиць у самовільно облаштованій коморі). Однак, в ході судового розгляду позивачем не доведено того факту, що відповідачем [PERSON] облаштовано дерев`яні двері до комори та дерев`яні полиці. Долучені до матеріалів справи стороною позивача докази, а саме заява [PERSON] адресована голові ОСББ "Стрийська 87-В" від 06.09.2023, лист Голови ОСББ "Стрийська 87-В" адресований [PERSON] від 20.09.2023, лист [PERSON] адресований голові ОСББ "Стрийська 87-в" від 05.10.2023, відповідь на адвокатський запит [PERSON] від 23.10.2023, відповідь на адвокатський запит [PERSON] від 21.10.2023, долучені до матеріалів справи фотознімки на яких зображена спірна комра із полицями та речима, як на підставу своїх вимог не дають можливості встановити обставини, які підлягають доведенню, зокрема, сам по собі той факт, що відповідач [PERSON] зберігає у спірній коморі свої особисті речі не підтверджують встановлення дерев`яних дверей до комори та дерев`яних полиць у облаштованій коморі відповідачем [PERSON] . На позивача покладений обов`язок довести в суді ті обставини, що позивач уповноважений звертатися до суду з відповідним позовом і відповідно, що є підстави до застосування до спірних правовідносин відповідних положень цивільного законодавства України. Тобто, позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 76-83 ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак таких доказів він не надав. Таким чином, при викладених обставинах, у зв`язку з тим, що позивач не довів тих обставин, на які він посилається в своїй позовній заяві - позов не підлягає задоволенню. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем, не відшкодовуються.

Outcome: dismissed