Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що 02.10.2020 року [PERSON] підписав оферту на укладання угоди про надання споживчого кредиту 501268616. Відповідач запропонував банку укласти угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Банк прийняв пропозицію відповідача та підписав акцепт пропозиції на укладання угоди про надання кредиту. Акцепт пропозиції на укладення угоди отримано відповідачем, про що свідчить його власноручний підпис. У Додатку №1 до угоди сторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Таким чином, 02.10.2020 року між Банком та відповідачем з дотриманням приписів чинного законодавства України було укладено кредитний договір, із наступними основними умовами: сума кредиту 30000,00 грн., процентна ставка 45,00% річних, строк кредиту 60 місяців, дата повернення кредиту 02.10.2025 року. Загальна заборгованість згідно угоди № 501268616 від 02.10.2020 року становить 65421,82 грн., яка складається з 25593,15 грн. за кредитом, та з 39828,67 грн. за відсотками. 12.08.2022 року загальними зборами акціонерів АТ "Альфа-Банк" затверджено рішення про зміну найменування АТ "Альфа-Банк" на АТ "Сенс Банк". З метою досудового, добровільного врегулювання спору на адресу позичальника направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, дану вимогу залишено відповідачем без реагування. Позивач просить стягнути на його користь вказану заборгованість та понесені судові витрати. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи, відзив на позов та інших заяв, заперечень, клопотань не подав. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 02.10.2020 року між АТ "Альфа Банк" та [PERSON] було підписано оферту на укладання угоди про надання кредиту №501268616. Відповідач запропонував банку укласти угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Банк прийняв пропозицію відповідача та підписав акцепт пропозиції на укладання угоди про надання кредиту. Акцепт пропозиції на укладання угоди отримано відповідачем, про що свідчить його власноручний підпис. У Додатку №1 до угоди сторони узгодили графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг. Сторони погодили, що сума кредитного ліміту становить 30000,00 грн., строком на 60 місяців, з процентною ставкою 45,00%. 12 серпня 2022 р. АТ "Альфа-Банк" змінило найменування на АТ "Сенс Банк". Позивач надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 30000,00 грн., про що свідчить меморіальний ордер №1031706 від 02.10.2020 року. З розрахунку заборгованості відповідач за кредитним договором № 501268616, станом на 17.09.2025 року має заборгованість у розмір 65421,82 грн, з яких: 25593,15 грн. за кредитом; 39828,67 грн. за відсотками. Правильність нарахувань розміру заборгованості відповідачем на час розгляду справи не оспорена та не спростована. АТ "Сенс Банк" надсилало боржнику досудову вимогу, станом на 24.03.2025 року про необхідність повернути заборгованість за кредитом. Згідно до ст. ст. 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживав, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за кредитним договором. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Судові витрати підлягають стягненню відповідно до ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved