Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

ТОВ «Фінпром маркет» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 08.05.2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] був укладений Кредитний договір №8981178, останній отримав кредит у розмірі 9000,00 грн., строком на 360 (з 08.05.2025 по 02.05.2026) фіксованою процентною ставкою у розмірі 0,95% які нараховуються щоденно на залишок заборгованості за тілом кредиту, комісія за надання кредиту складає 17,25% від суми наданого кредиту (що у грошовому виразі складає 1552,50 грн.) у разі порушення позичальником строків повернення кредиту (понадстрокове користування позикою) нараховується неустойка в розмірі 450,00 грн. за кожен день понадстрокового користування. Договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». За умовами договору позичальник надав [PERSON] у власність грошові кошти в розмірі 9000,00 грн., шляхом їх перерахування на картковий рахунок відповідача, а відповідач отримав грошові кошти на умовах платності користування та зобов`язався повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування коштами та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договорами. Однак в подальшому відповідач не виконав свої зобов`язання щодо повернення наданих йому коштів. 16 жовтня 2025 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передало своє право вимоги за вказаним договором ТОВ «Фінпром маркет» згідно договору факторингу № 16/10/25. Таким чином, ТОВ «Фінпром маркет» наділено правом вимоги до відповідача за договором № №8981178. Заборгованість відповідачки за договором №8981178 від 08.05.2025 становить 21228,50 грн., з яких заборгованість за основною сумою боргу 9000,00 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 7728,50 грн., та 4500,00 грн. сума заборгованості за пенею/неустойкою, яку представник позивача просить стягнути з відповідачки, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 4500,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, попередньо подав заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, підтримання позовних вимог. Відповідач, належним чином, у відповідності до вимог п.2 ч.7, п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, про причини неприбуття не повідомив, відзиву на позов не надав. У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважність причин такої неявки, в порядку, визначеному ст. 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч.3 ст. 211, ч.1 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 08.05.2025 року між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" і [PERSON] укладено договір позики №8981178 шляхом підписання документів електронними підписами, відповідно якого ТОВ ''Фінансова компанія ''1 Безпечне агентство необхідних кредитів'' надали [PERSON] позику у сумі 9000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування грошовими коштами 0,95 % від суми позики за кожен день користування позикою, та 17.25 % від суми позики за кожен день понадстрокового користування позикою, строк позики 360 днів, а [PERSON] зобов`язався повернути позику, сплатити проценти та інші платежі визначені договором. Довідка про ідентифікацію свідчить, що [PERSON] із яким укладено договір №8981178 від 08.05.2025 ідентифікований ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" з одноразовим ідентифікатором 235741, електронна пошта:[INFO]. Згідно платіжної інструкції №е398c144-e1fc-4f93-81cc-97bd409a8d8e від 08.05.2025 свідчить, що ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" перераховано грошові кошти в сумі 9000,00 грн. на платіжну карту № [NUMBER] , що також підтверджується листом ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" №Вих. 16/10/25-16021 від 16.10.2025 та довідкою ТОВ "Фінансова компанія ''Фінекспрес" №КД-000057981 від 06.10.2025. 16.10.2025 між ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" та ТОВ "Фінпром Маркет" укладено договір факторингу №16/10/25, згідно якого ТОВ "1 Безпечне агентство необхідних кредитів" передали ТОВ "Фінпром Маркет" права вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників, зокрема до боржника [PERSON] за договором №8981178 від 08.05.2025. Розрахунок заборгованості, проведений ТОВ "Фінпром Маркет" свідчить, що загальна сума заборгованості становить 21228,50 грн., яка складається із заборгованості за основною сумою боргу - 9000,00 грн., за відсотками - 7728,50 грн., за пенею/неустойкою 4500,00 грн.. На виконання ухвали суду АТ «Універсал Банк» надано лист №БТ/Е-18922 від 25.11.2025, яким повідомлено, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) емітовано платіжну картку № [NUMBER] . Згідно виписки по рахунку № [NUMBER] за період з 08.05.2025-11.05.2025 вбачається, що 08.05.2025 на рахунок здійснено переказ коштів у сумі 9000,00 грн.. Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію"). Як зазначено в правій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 02.11.2021 року у справі №243/6552/20 (провадження №61-1347св21) будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Як видно з матеріалів справи, відповідач користувався кредитними коштами, разом з тим, взяті на себе зобов`язання належним чином не виконав, у зв`язку із чим має заборгованість перед позивачем, який відповідно до договору про відступлення права вимоги набув право вимоги за договором кредиту. Відповідно до ст. 512, 514 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. Таким чином, позовні вимоги ТОВ «Фінпром маркет» про стягнення з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 8981178 від 08.05.2025 в сумі заборгованості заосновною сумою боргу 9000,00 грн. та 7728,50 грн.- сума заборгованості за процентами підлягає задоволенню. Щодо стягнення з відповідача 4500 грн. пені/неустойки суд прийшов до наступного висновку. Кредитний договір укладено під час дії воєнного стану, отже на правовідносини, які склались між сторонами поширюється дія п. 18 Перехідних положень ЦК України. Також, Верховний Суд у своїй постанові від 31.01.2024 року № 183/7850/22(61-14740св23) зазначив тлумачення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, що свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань: в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Отже, суд вважає, що нарахування неустойки в сумі 4500 грн. за невиконання грошового зобов`язання є неправомірним, а відтак задоволенню не підлягає. Крім того, позивач в позовній заяві просить стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу в розмірі 4500,00 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Звертаючись до суду, представник позивача згідно вимог ст. 134 ЦПК України, в позовній заяві зазначив що витрати, понесені на правову допомогу становлять 4500 грн, на підтвердження понесення яких долучив до позовної заяви договір про надання правничої допомоги №25-08/25/ФП від 25.08.2025, акт приймання-передачі справ на надання правничої допомоги до договору №25-08/25/ФП про адання правничої допомоги від 25.08.2025 та витяг з Акта №5ФП приймання-передачі наданої правничої допомоги договору №25-08/25/ФП від 25.08.2025. Отже, на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано всі необхідні докази, а тому з відповідачки слід стягнути витрати на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, виходячи з принципу пропорційності відшкодування судових витрат до задоволених вимог - позов підлягає задоволенню у процентному відношенні на 78,80 %, а тому в силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 1908,85 грн. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3546,00 грн..

Outcome: partial