Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

у листопаді 2025 року до Машівського районного суду Полтавської області з Полтавського районного суду Полтавської області, для розгляду за підсудністю надійшла зазначена позовна заява, мотивована тим, що 16.01.2025 року між позивачем та [PERSON] укладено в електронній формі кредитний договір № 26793, за умовами якого останній отримав грошові кошти у кредит у розмірі 13 000,00 грн, шляхом їх перерахування на платіжну картку, строком на 730 днів (до 16.01.2027 року), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 % від суми кредиту за кожен день користування (365,00 % річних), який підписаний електронним підписом позичальника, шляхом використання ним одноразового ідентифікатора. Починаючи з 15.02.2025 року відповідач зобов`язаний незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом, але в порушення зобов`язань не сплачує її. Відповідач своєчасно не сплатив нараховані відсотки, через що станом на 25.09.2025 року виникла заборгованість за нарахованими та не сплаченими процентами за період з 16.01.2025 року по 13.09.2025 року. При цьому позивач зазначив, що він не вимагає та не пред`являє вимогу дострокового повернення суми кредиту. У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №26793 від 16.01.2025 року по нарахованим та несплаченим процентам у розмірі 31 200,00 грн за період з 16.01.2025 року по 13.09.2025 року, що нараховані за ставкою 1,00 %, 6 500,00 грн штраф за порушення умов кредитного договору (за наявності), а також судові витрати у розмірі 2 422,40 грн та 10 000,00 грн витрат на правову допомогу (а.с.3-12). Ухвалою від 23.10.2025 року Полтавський районний суд Полтавської області вирішив передати дану справу за підсудністю до Машівського районного суду Полтавської області (а.с.65). Ухвалою від 17.11.2025 Машівський районний суд Полтавської області відкрив провадження у справі за цим позовом за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, витребував з АТ «Універсал Банк» докази та призначив судове засідання для розгляду справи по суті (а.с. 72,73). У судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно, зокрема, позивач шляхом направлення електронних листів до його електронного кабінету та його представника (а.с.77-80,91,92), відповідач рекомендованими листами з повідомленням за зареєстрованим місцем проживання, які були йому вручені 22.11.2025 та 21.12.2025 (а.с.81,93). Представник позивача у позовній заяві та поданому клопотанні просить провести всі судові засідання без його участі за наявними в матеріалах справи документами та витребуваними доказами щодо належності платіжної картки відповідачу та зарахування суми кредиту, проти заочного рішення не заперечують (а.с.12,94). 16.12.2025 року від відповідача надійшла заява, у якій просить відмовити у стягненні штрафу, оскільки вважає, що він нарахований за час дії військового стану всупереч діючому законодавству і зменшити витрати на правничу допомогу, а також просив долучити до справи три квитанції про сплату коштів за договором №26793 від 16.01.2025 (а.с.85). Ураховуючи викладене, суд вирішив можливим розглянути справу за відсутності сторін та, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 16.01.2025 року [PERSON] уклав з ТОВ «ФК «Процент» кредитний договір №26793, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти, на умовах строковості, зворотності, платності, шляхом переказу на електронний платіжний засіб належний позичальнику через платіжний сервіс, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит та сплатити проценти за користування кредитом у строки, визначені договором (пп.1.1,1.6 договору) (а.с.15 на зв.). Як убачається з кредитного договору №26793 від 16.01.2025 року сума кредиту становить 13 000,00 грн, який наданий на строк 730 днів, з сплатою кредиту у кінці строку користування згідно Додатку №1 до цього договору, періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів (п.1.3 договору) (а.с.15 на зв.). Фіксована процентна ставка за користування кредитом становить 1,0 % від суми кредиту за кожен день (річна процентна ставка 365,00 %) користування кредитом (п.1.2 договору) (а.с.15 на зв.). Згідно з п. 1.4 договору зазначено, що для мінімалізації загальних витрат позичальника за кредитом товариство рекомендує здійснити повне погашення нарахованих процентів та кредиту згідно такого розрахунку, а саме: дата видачі кредиту 16.01.2025 року, дата платежу процентів першого періоду - 15.02.2025 року, сума кредиту 13 000,00 грн, нараховані проценти за користування кредитом 3900,00 грн, разом до сплати 16 900,00 грн (а.с.15 на зв.). Відповідно до пп.1.8-1.11 договору визначено, що загальні витрати позичальника за кредитом станом на дату укладення договору складуть 94 900,00 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення цього договору складає 2 334,04 % річних, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору 107 900,00 грн. Обчислення орієнтовної реальної річної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту базується на припущенні, що договір залишається дійсним протягом погодженого строку та що сторони виконають свої обов`язки на умовах та у строки, визначені договором (а.с.15 на зв.). Кредит уважається наданий в день перерахування суми кредиту за реквізитами, що належать позичальнику, вважається погашеним в день отримання товариством коштів в погашення заборгованості за кредитом (пп.1.14,1.15 договору) (а.с.16). Позичальник зобов`язаний у встановлений договором строк сплачувати нараховані проценти за користування кредитом, штрафні санкції (у разі наявності) та повернути кредит (п.2.4.1 договору) (16 на зв.). Відповідно до пп.6.1,8.1 договору зазначено, що договір укладається в інформаційно-комунікаційній системі на сайті товариства (далі- ІКС) відповідно до Закону України «Про електронна комерцію», в електронному вигляді, підписано позичальником з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором та електронним підписом із електронною позначкою часу та/або електронної печатки з електронною позначкою часу уповноваженою особою товариства. Договір створений та збережений в ІКС товариства, перетворений електронними засобами у візуальну форму (а.с.18,19). Нарахування процентів за цим договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. Проценти нараховуються за користування кредитом щоденно, з дня його надання позичальнику до дня повернення суми кредиту включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. У разі часткового дострокового повернення кредиту, проценти за користування кредитом нараховуються на залишок суми кредиту. У разі прострочення з оплати чергового платежу нарахованих процентів за кредитом, позичальник зобов`язаний протягом 30 календарних днів сплатити заборгованість простроченим нарахованим процентам, строк платежу яких настав, а також фактично нараховані проценти за користування кредитом станом на дату оплати та інших платежів за цим договором (пп.4.24.4 договору) (а.с.17). У випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов`язань щодо повернення суми кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов`язаний сплатити товариству штраф: у розмірі 2 080,00 грн на 4 день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 520,00 грн починаючи з 5 дня за кожен день невиконання та/або неналежного виконання (пп.3.5-3.5.2 договору) (а.с.17). Додатком № 1 до вищевказаного договору є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача, графіку платежів та реальної річної процентної ставки за кредитним договором, в якому вказано зокрема: дата видачі кредиту 16.01.2025 року, дати платежів та кінцева дата повернення 16.01.2027 року, кількість днів у розрахунковому періоді, чиста сума кредиту 13 000,00 грн, сума платежу за розрахунковий період 3900,00 грн щомісячно та всього сума за весь період кредиту (730 днів) 107 900,00 грн, види платежів, а саме: проценти за користування кредитом всього 9490,00 грн, реальна річна процентна ставка всього 2334,04 грн, загальна вартість кредиту 107 900,00 грн, яка підписана електронними підписами сторін (а.с.20 на зв., 21). Додатком №2 та №3 до договору є Інформаційні повідомлення, які є невід`ємною частиною кредитного договору (а.с.22). На а.с.23-25 є Паспорт споживчого кредиту, в якому зазначена вся інформація, яка надається споживачу до укладення договору та в якому вказана інформація аналогічна тій, що викладена у кредитному договорі, який підписаний електронними підписами сторін. ТОВ «Пейтек» у своєму листі за №20250924-9 від 24.09.2025 року повідомило про те, що між ним та ТОВ «ФК «Процент» було укладено договір про надання платіжних послуг з переказу коштів без відкриття рахунку № [NUMBER] від 02.04.2024 року, відповідно до якого 16.01.2025 року було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта з маскою [NUMBER] на суму 13 000,00 грн, за договором №26793 від 16.01.2025 року на умовах фінансового кредиту (а.с.26). За повідомленням АТ «Універсал банк» від 05.12.2025, на ім`я [PERSON] банком була емітована платіжна картка № [NUMBER] , на яку 16.01.2025 року було здійснено зарахування коштів у сумі 13 000,00 грн. Також повідомлено номер телефону, на який відправлялась інформація про підтвердження здійснення операцій за цією платіжною карткою за період з 16.01.2025 року по 21.01.2025 року - [NUMBER] та повідомлені інші два номери телефонів, що зазначені у анкетних даних [PERSON] (а.с.82). Також АА «Універсал банк» надано виписку про рух коштів за картковим рахунком, спеціальним платіжним засобом до якого є картка № [NUMBER] за період з 16.01.2025 року по 21.01.2025 року з зазначенням деталей операції, дати та залишку після операції, зокрема відображено, що 16.01.2025 було здійснено зарахування у розмірі 13 000,00 грн (а.с.82,83). На а.с.31-39 надано Правила надання коштів та банківських матеріалів у кредит ТОВ «ФК «Процент». Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованість [PERSON] за кредитним договором №26793 від 16.01.2025 року станом на 13.09.2025 року складає 50 700,00 грн, з яких: 13 000,00 грн строкова заборгованість за тілом кредиту; 31 200,00 грн прострочена заборгованість по несплаченим процентам за користування кредитом; 6500,00 грн заборгованість за штрафами (а.с.27-30). Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст. 628, 629 ЦК України). Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що відповідає письмовій формі правочину (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19. Отже, між відповідачем та ТОВ «ФК «Процент», укладено кредитний договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився, йому перераховані кредитні кошти, які він використовував. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як передбачено ч.1 ст.627 та ч.1 ст.628 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. З матеріалів справи вбачається, що строк дії кредитного договору, укладеного між сторонами, визначений до 16.01.2027 року. Згідно заявлених позовних вимог, прострочена заборгованість за відсотками користування кредитом станом на 13.09.2025 року складала 31 200,00 грн. Позивач не позбавлений права на стягнення з позичальника простроченої заборгованості, оскільки її виникнення пов`язане з невиконанням останнім умов кредитного договору щодо своєчасного повернення кредиту та відсотків за його користування. Зазначене свідчить по наявність правових підстав для захисту інтересів кредитора в цій частині шляхом стягнення з боржника на його користь простроченої заборгованості по кредиту. Частини 1, 5 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Як убачається з наданих [PERSON] документів про сплату коштів відповідач здійснив оплату коштів на користь ФК «Процент» по договору №26793 від 16.01.2025 в розмірі 10 000,00 грн 27.10.2025 року, 11 845,05 грн 06.11.2025 року та 15 010,00 грн 08.12.2025 року, а всього 36 855,05 грн (а.с.86-88). При цьому згідно з п. 4.4 договору №26793 від 16.01.2025 у разі прострочення з оплати чергового платежу нарахованих процентів за кредитом, позичальник зобов`язаний протягом 30 днів сплатити заборгованість по прострочених нарахованих процентам, строк платежу яких настав, а також фактично нараховані проценти за користування кредитом станом на дату оплати та інших платежів за цим договором. Пунктом 4.5 договору №26793 від 16.01.2025 передбачено, що у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язань позичальником за договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги товариства в такій черговості: у першу чергу сплачуються прострочена до привернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом. Отже, сплачені відповідачем кошти потрібно зарахувати на погашення простроченої заборгованості за відсотками користування кредитом станом на 13.09.2025 року в розмірі 31 200,00 грн, та у зв`язку зі сплатою відповідачем заборгованості у стягненні вказаної суми прострочених відсотків потрібно відмовити, у зв`язку із задоволенням позовних вимог відповідачем після пред`явлення позову. Водночас суд зауважує, що відповідно до п. 18 прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Отже, позивачу в стягненні штрафу в сумі 6500,00 грн потрібно відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частинами першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті,сплативши заборгованість за простроченими відсотками по кредитному договору, а тому відповідно до ст.ст.141,142 ЦПК України з відповідача на користь позивача потрібно стягнути 50 % судового збору в розмірі 2422,40 грн, що становить 1211,20 грн, а решту суми сплаченого судового збору в розмірі 1211,20 грн повернути позивачу. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивач надав: договір №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 03.06.2024 року, акт приймання-передачі наданих послуг №55 договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 24.07.2025 року, витяг з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №55 до договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 24.07.2025 року, платіжну інструкцію кредитового переказу коштів від 01.08.2025 року про оплату ТОВ «ФК «Процент» на користь [PERSON] оплату коштів за надання юридичних послуг згідно акту №55 від 24.07.2025 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №2412 від 23.10.2018 видане на ім`я Руденка К.В., довіреність видана директором ТОВ «ФК «Процент», якою уповноважив адвоката Руденка К.В. представляти інтереси товариства в судах (а.с.49-55). Згідно з договором про надання юридичних послуг укладеним між ТОВ «ФК «Процент» та адвокатом Руденком К.В. сторони визначили предмет договору у виді надання замовнику юридичних послуг (а.с.49). Розділом 3 договору визначено порядок розрахунків, де зазначено, що вартість послуг виконавця становить: 9 000,00 грн складення позовної заяви; 12 000,00 грн складення позову на рішення першої інстанції; 15 000,00 грн складення касаційної скарги; 3 000,00 грн складення відповіді на відзив на позов, заперечення, додаткові пояснення; 1 000,00 грн складання та надсилання адвокатського запиту; 1 000,00 грн складання заяв, клопотань; 2 500,00 грн участь у судовому засіданні (а.с.49). У Витязі з реєстру №1 до акту приймання-передачі послуг №55 до договору №03/06/2024 про надання юридичних послуг від 24.07.2025 року зазначений перелік послуг наданих ТОВ «ФК «Процент» - адвокатом Руденком К.В. по боржнику [PERSON] , а саме: складання та подання позовної заяви до суду, клопотання про витребування доказів вартість якої складає 9 000,00 грн, складення адвокатського запиту про витребування доказів по цьому ж боржнику за кредитним договором №26793 від 16.01.2025 року вартістю 1 000,00 грн. Також зазначено, що загальна кількість складених позовних заяв становить 9 штук на загальну суму 90 000,00 грн, про що надано платіжну інструкцію від 01.08.2025 року про сплату цих коштів (а.с. 54,55). Відповідно до ч. 4, 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі №379/1418/18 вказано, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Суд звертає увагу, що ця справа є типовою та нескладною, тому у суду виникають сумніви щодо часу витраченого представником на надання правової допомоги згідно із зазначеним переліком. Ураховуючи критерії реальності адвокатських витрат, а також критерії розумності їхнього розміру та обставини цієї справи, що зазначені вище, складність та категорію справи, заперечення з боку сторони відповідача щодо розміру витрат, суд уважає розмір витрат позивача завищеним та необґрунтованими в заявленому розмірі, тому до стягнення підлягають такі витрати у розмірі 3 000,00 грн, що і буде становити співмірні і розумні витрати позивача на професійну правничу допомогу у цій справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved