Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Адвокат Сонько Валерій Вікторович, який діє в інтересах [PERSON] . звернувся до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Товарна біржа «Ізумрум» про визнання договору дійсним. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22.12.1998 року позивач та відповідач уклали на Херсонській товарній біржі «Ізумруд» договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS] на земельній ділянці 485 кв.м. Вказаний договір нотаріально не посвідчений, був зареєстрований 28.12.1998 року КП «ХБТІ» в книзі № 76 за реєстровим номером 12653. Сторони досягли всіх істотних умов купівлі-продажу та виконали їх умови. Визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна необхідно позивачу для здійснення державної реєстрації права власності на житловий будинок. На підставі викладеного, позивач просить визнати дійсним, укладений 22.12.1998 року від 22.12.1998 року, житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] на земельній ділянці 485 кв.м., укладеного між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого на товарній біржі «Ізумруд» [INFO] , дійсним. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 19.09.2025 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.12.2025 року підготовче провадження та по справі закрито та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задоволенні. Також надав згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Представник третьої особи Товарної біржи «Ізумрум» в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань на адресу суду не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалив провести заочний розгляд справи ухваливши заочне рішення. Вислухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.12.1998 року між [PERSON] та [PERSON] укладено на Херсонській Товарній біржі «Ізумруд» договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами розташованого за адресою [ADDRESS] на земельній ділянці 485 кв.м, що підтверджується договором купівлі-продажу від 22.12.1998 року. Цей договір складений у відповідності з вимогами, встановленимист.15 Закону України «Про товарну біржу», зареєстрований на товарній біржі в книзі реєстрації біржових угод, реєстраційний номер 3-276 від 22.12.1998 року. Право власності за позивачем зареєстровано у Херсонському міжміському бюро технічної інвентаризації м. Херсон за реєстровим номером 12653 та записано в реєстрову книгу за №76 від 28.12.1998 року, що підтверджується відміткою у договорі купівлі-продажу від 22.12.1998 року. Сторони досягли всіх істотних умов купівлі-продажу та виконали їх умови. Згідно до статті 4 ЦПК України та статті 15 ЦК України, у порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене, невизнане або оспорюване право. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права, одним із способів якого є визнання права. Згідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні. Згідно до ст.328 ЦКУкраїни право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пункт 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16 січня 2003 року визначає: щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно зі ст.227 ЦК УРСР, договір купівлі - продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Недотримання даної вимоги тягне за собою до недійсності договору (ч. 1ст. 47 ЦК УРСР). Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що такий договір підлягає реєстрації у відповідному виконкомі органу місцевого самоврядування (або ж в МБТІ відносно міст та селищ міського типу). Згідно з частиною 2 статті 47 ЦК УРСР1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторін, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Згідно зі ст.12 Закону України «Про власність» від 7 лютого 1991 року за № 697-XII, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, громадяни набувають право власності в разі укладання угод, які не заборонені Законом. Згідност.15 Закону України «Про товарні біржі», не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю - продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі. Таким чином, реєстрація у Херсонському БТІ 28.12.1998 року за позивачем права власності на спірний житловий будинок на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого біржею, а не нотаріусом, станом на липень 2002 року не суперечило чинному законодавству. Відповідно до п.5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року за № 1952-IV, право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно - правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Судом встановлено, що між сторонами відбулася домовленість про купівлю-продаж вказаного житлового будинку. В той же час, нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна не відбулося. Як встановлено судом, позивач як покупець повністю виконала умови договору купівлі - продажу житлового будинку, сплатила за придбане майно визначену договором суму, та постійно проживає у ньому, договір у відповідності з вимогами ч.2 ст.227 ЦК УРСР був зареєстрований в Херсонському БТІ. У передбаченому законом порядку угода купівлі - продажу з підстав недотримання нотаріальної форми судом не визнавалася недійсною. За таких обставин, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Outcome: approved