Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

13.10.2025 до Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшла позовна заява товариства з додатковою відповідальністю «Страхова Група «Оберіг» до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу,у якій позивач просив стягнути з відповідача на його користь кошти в розмірі 90026,54 грн., з яких сума виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 62180,00 грн., інфляційні втрати в розмірі 7175,08 грн., пеня в розмірі 18751,20 грн., три відсотки річних в розмірі 1920,26 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7300,00 грн і 2422,40 грн. судового збору. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 26.10.2023 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю Mercedes-Benz 311CDI, державний номер [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] та Mitsubishi Lancer, державний номер [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] . Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. В судовому порядку відповідача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, та встановлено факт, що Відповідач під час настання дорожньо-транспортної пригоди керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду у встановленому порядку на стан сп`яніння відмовився. Цивільно-правова відповідальність Відповідача, як водія транспортного засобу Mercedes-Benz 311CDI, державний номер [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] , станом на дату настання ДТП була забезпечена в ТДВ «СГ «Оберіг» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №EP-213127115. Позивач, на виконання полісу страхування №EP-213127115, на підставі заяви про виплату страхового відшкодування з метою відшкодування шкоди третій особі за пошкодження транспортного засобу Mitsubishi Lancer, державний номер [NUMBER] , VIN-код [NUMBER] , здійснив виплату відповідного страхового відшкодування в сумі 62180,00 грн. 20.09.2024 р. відповідачу було направлено вимогу про виплату грошових коштів, однак станом на дату подання даної позовної заяви на банківські рахунки позивача кошти не надходили. 20.10.2025 ухвалою судді Автозаводськьго районного суду м. Кременчука відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не прибув. Надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, зазначив, що позов підтримує. Відповідач належним чином повідомлений про час та місце слухання справи в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, своїм правом на подачу відзиву не скористався. Ураховуючи те, що представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України. За ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи позовної заяви, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд установив, що 13.01.2023 між ТДВ «СГ «Оберіг» та [PERSON] було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс ЕP-213127115. Забезпеченим транспортним засобом за цим договором є автомобіль Mercedes-Benz 311CDI, державний номер [NUMBER] . 26.10.2023 о 22.00 год. в м. Кременчуці по вул. Героїв України [PERSON] , керуючи транспортним заосбом Mercedes-Benz 311, державний номер [NUMBER] не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, виїхав на смугу зустрічного руху здійснив наїзд на транспортний засіб Mitsubishi Lancer, державний номер [NUMBER] , внаслідо чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а їх власникам було завдано матеріальних збитків. [PERSON] керував транспорним засобом з ознаками сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку відмовився 04.12.2023 Автозаводським районним судом м. Кременчука відносно [PERSON] винесено постанову, якою його визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тому суд вважає доведеними обставини щодо наявності відповідних дій, вчинених відповідачем, які встановлені постановою суду в справі про адміністративне правопорушення. 19.12.2023 водій пошкодженого автомобіля Mitsubishi Lancer, державний номер [NUMBER] [PERSON] звернувся до ТДВ «СГ «Оберіг» із заявою про виплату страхового відшкодування. Відповідно до ремонтної калькуляції №46134 від 14.11.2023 та страхового акту №46134/1 від 25.12.2023 здійснено розрахунок страхової виплати, яку належить виплатити власнику транспортного засобу Mitsubishi Lancer, державний номер [NUMBER] в розмірі 62180,00 грн. Відповідно до платіжної інструкції АТ «РВС Банк» №7678 від 25.12.2023 ТДВ «СГ «Оберіг» [PERSON] за шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було виплачено 62180,00 грн. Відповідно до абз. а, в п.п. 38.1.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 № 1961-IV, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). За ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. За ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. ТДВ «СГ «Оберіг» відповідно до умов Догового обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс ЕP-213127115 від 13.01.2023 здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду у стані алкогольного сп`яніння і залишив місце її вчинення. Отже, відповідно до ст. ст. 1166, 1188, ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України та п. 38.1.1. ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 № 1961-IV, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. 20.09.2024 [PERSON] від ТДВ «СГ «Оберіг» було направлено вимогу про сплату виплаченого страховою компанією страхового відшкодування в розмірі 62180,00 грн. в порядку регресу. Вказане відправлення відповідачу вручено не було. Відповідно до відомостей про відстеження рекомендованого поштового відправлення АТ «Укрпошта» лист повернуто відправнику із зазначенням причини «за закінченням встановленого терміну зберігання». За п. 104 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.09.2009 № 270 невручені одержувачам або відправникам поштові відправлення, поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку протягом строку, визначеного цими Правилами. Після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення вважаються такими, що не вручені, поштові перекази - такими, що не виплачені. Невручені поштові відправлення, невиплачені поштові перекази зберігаються об`єктом поштового зв`язку до закінчення строку, встановленого оператором поштового зв`язку, але не менше одного місяця. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.625ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконанняним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Оскільки відповідач не отримав від ТДВ «СГ «Оберіг» вимогу про оплату страховику суми виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу, а отже строк виконання цієї вимоги із надісланням листа на адресу відповідача не настав, підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення із [PERSON] 3% річних, індексу інфляції та пені за несвоєчасне виконання зобов`язання відсутні. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТДВ «СГ «Оберіг» підлягають частковому задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд виходить з такого. При звернені до суду ТДВ «СГ «Оберіг» було сплачено 2422 грн. 40 коп. судового збору. Крім того, судом встановлено, що 16.07.2025 між ТДВ «СГ «Оберіг» та фізичною особою-підприємцем адвокатом Войціховським А.В. укладений договір про надання професійної правничої допомоги. Відповідно до акту прийому-передачі наданих послуг №46134/1 від 16.07.2025 до договору про надання професійної правничої допомоги адвокатом надано послуги за договором на суму 7300,00 грн. Частиною четвертою статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 6 вказаної статті обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Разом з тим, при визначенні суми відшкодування витрат суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Вказаний правовий висновок викладено у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). У додатковій постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18 лютого 2022 року у справі № 925/1545/20 вказано, що для вирішення питання про розподіл судових витрат суд має враховувати: складність справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; пов`язаність цих витрат із розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність предмета спору; ціну позову, значення справи для сторін; вплив результату її вирішення на репутацію сторін, публічний інтерес справи; поведінку сторони під час розгляду справи (зловживання стороною чи її представником процесуальними правами тощо); дії сторони щодо досудового врегулювання справи та врегулювання спору мирним шляхом. У додатковій постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 206/6537/19 зазначено, що попри волю сторін договору визначати розмір гонорару адвоката, суд не позбавлений права оцінювати заявлену до відшкодування вартість правничої допомоги на підставі критеріїв співмірності, визначених частиною четвертою статті 137 ЦПК України. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21 зроблено висновок про те, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 17 квітня 2024 року у справі № 756/6927/20, від 04 квітня 2024 року у справі № 701/804/21, від 10 квітня 2024 року у справі №530/259/21, від 10 квітня 2024 року у справі № 367/6289/21, у яких також вирішувалось питання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу за відсутності заперечень іншої сторони. Враховуючи наведене, виходячи з принципів співмірності та розумності судових витрат, суд звертає увагу на той факт, що поданий позов є типовим та має шаблонний характер з огляду на вид діяльності позивача. За таких обставин суд доходить висновку про неспівмірність заявленої вартості витрат на правничу допомогу і вважає за необхідне зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають стягненню на користь позивача з 7300,00 грн. до 5000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову на 69,07% з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1673,15 грн. на відшкодування сплаченого позивачем судового збору та 3453,50 грн. витрат на професійну правничу допомогу пропорційно до задоволених відносно нього позовних вимог.

Outcome: partial