Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» звернулося до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути на свою користь 32254,32 грн заборгованості за кредитним договором № 491013471 від 25.10.2019, а також сплачений ними судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 3028,00 грн та витрати на професійну правову допомогу в розмірі 9 200,00 гривень. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач у встановленому законом порядку отримав право вимоги за даним кредитним договором від попередніх кредиторів. Відповідач є боржником за зобов`язанням, яке виникло на підставі даного договору. Позичальник не виконав умови даного кредитного договору, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 32254,32 грн, яку і просить стягнути позивач в судовому порядку. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій просить розглянути справу у відсутності представника позивача. Позовну заяву підтримує у повному обсязі та просить її задовольнити. Щодо винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явився повторно. Відзив у визначений судом строк не подав, у зв`язку з чим суд відповідно до ч. 3 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК вирішив справу на підставі наявних у ній даних та постановив заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності, суд дійшов таких висновків. 25 жовтня 2019 року [PERSON] , [INFO] , підписав заяву № 491013471 на отримання кредиту від АТ «Альфа-Банк». Сума кредиту 25259,36 грн, строк 36 місяців. Процентна ставка 23%, тип процентної ставки фіксована. Цього ж дня відповідач підписав графік платежів по даному договору. 22 лютого 2022 року АТ «Альфа-Банк уклало договір про відступлення права вимоги № 1 з Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФОРТ» (новий кредитор), згідно з умовами якого кредитор передав новому кредитору права вимоги до боржників за кредитним договорами, вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками (потрфель заборгованості). У витягу з додатку до договору про відступлення прав вимог № 1 від 22 лютого 2021 року «Реєстр договорів, права вимоги, за якими відступаються та боржників за такими договорами» вбачається, що новому кредитору було відступлено право вимоги за договором № 491013471 від 25.10.2019 щодо боржника [PERSON] . Залишок заборгованості складає 32254,32 грн, з яких 25259,36 залишок заборгованості за тілом кредиту, 6594,96 грн залишок заборгованості за відсотками, 400,00 грн залишок заборгованості за штрафними санкціями. 23 лютого 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФОРТ» (Клієнт) та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (Фактор) уклали договір факторингу № 01-23-02/21, згідно з умовами якого фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт відсутпає факторові права вимоги до боржників, зазначених в реєстрі заборгованостей, що є додатком № 1 до даного договору. У витягу з додатку до договору факторингу № 01-23-02/21 від 23.02.2021 «Реєстр договорів, права вимоги, за якими відступаються та боржників за такими договорами» вбачається, що новому кредитору було відступлено право вимоги за договором № 491013471 від 25.10.2019 щодо боржника [PERSON] . Залишок заборгованості складає 32254,32 грн, з яких 25259,36 залишок заборгованості за тілом кредиту, 6594,96 грн залишок заборгованості за відсотками, 400,00 грн залишок заборгованості за штрафними санкціями. Згідно з розрахунком заборгованості ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС», заборгованість боржника [PERSON] за кредитним договором № 491013471 від 25.10.2019, станом на 22.02.2021, становить 32254,32 грн, з яких 25259,36 залишок заборгованості за тілом кредиту, 6594,96 грн залишок заборгованості за відсотками, 400,00 грн залишок заборгованості за штрафними санкціями. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Приписами статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За частиною 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. У силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України). При цьому, у ході розгляду справи на підставі наданих позивачем доказів було встановлено, що первинний кредитор та відповідач уклали кредитний договір. Кредитор надав відповідачу грошову суму у розмірі 13 880,0 гривень. Сторони узгодили істотні умови договору, предмет договору, ціну, процентну ставку. Кредитор свої обов`язки щодо видачі кредитних коштів виконав у повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав у повному обсязі, що підтверджується відповідною довідкою та розрахунком заборгованості. Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань у нього утворилась заборгованість у розмірі 32254,32 грн, з яких 25259,36 залишок заборгованості за тілом кредиту, 6594,96 грн залишок заборгованості за відсотками, 400,00 грн залишок заборгованості за штрафними санкціями. Окрім цього, позивачем належними доказами відступлення права вимоги за даним кредитним договором. Вищевказані обставини та розрахунок заборгованості відповідачем у ході розгляду справи не спростовані. Враховуючи, що [PERSON] взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, належним чином не виконав, суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом та іншими платежами є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача заборгованості по штрафам у розмірі 400,00 грн, суд зазначає, що таке нарахування є необґрунтованим та суперечить п. 18 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України, де зазначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем), а тому суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості по штрафам. За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором № 491013471 від 25.10.2019 в розмірі 31854,32 грн, з яких 25259,36 грн становлять заборгованість за тілом кредиту, 6594,96 грн заборгованість за відсотками. Крім того, беручи до уваги висновок про часткове задоволення позовних вимог позивача, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 2990,44 гривень. Окрім цього, беручи до уваги подання позивачем доказів понесення ним витрат на правничу допомогу в розмірі 9 200,00 грн, враховуючи те, що під час розгляду справи відповідач не заявляв клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, не надав обґрунтування неспівмірності даних витрат, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 9200,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. На підставі наведеного,

Outcome: partial