Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

07.11.2025 до Ржищівського міського суду Київської області через систему "Електронний суд" надійшла вказана вище позовна заява ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "СВЕА ФІНАНС" (далі - ТОВ "СВЕА ФІНАНС". Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Позивач мотивував позовні вимоги тим, що 05.05.2024 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та [PERSON] укладено договір про надання коштів споживчого кредиту № 4623194, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію". За умовами договору позичальнику надано кредит у розмірі 9 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Кредит надається строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1,50 % на день. Договір підписано позичальником [PERSON] 05.05.2024 електронним цифровим підписом, а саме: підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), додатки до договору, Паспорт споживчого кредиту. ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" свої зобов`язання за договором виконано у повному обсязі, надавши позичальнику грошові кошти шляхом перерахування на карту позичальника № [NUMBER] , яку позичальник вказав при оформленні кредиту, що підтверджується документом від надавача платіжних послуг ТОВ "ПЕЙТЕК". [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку із чим станом на момент пред`явлення позову утворилась заборгованість у розмірі 37182 грн 62 коп, яка складається з наступного: 7445 грн 20 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 25 237 грн 42 коп. - заборгованість по відсотках, 4500 грн - пеня, штраф. 24.01.2025 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ "СВЕА ФІІНАНС" укладено договір факторингу № 01.02-02-25, відповідно до умов якого ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" відступило, а ТОВ "СВЕА ФІНАНС" набуло права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-02-25 від 24.01.2025 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 4623194 складає 37 182 грн 62 коп. У зв`язку з наведеним позивач просить позов задовольнити, стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 4623194 у розмірі 37182 грн 62 коп, яка складається з наступного: 7445 грн 20 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 25 237 грн 42 коп. - заборгованість по відсотках, 4500 грн - пеня, штраф; а також стягнути судовий збір у розмірі 2422 грн 40 коп. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 10.11.2025 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику сторін. Ухвалою суду від 20.11.2025 постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, у позовній заяві заявляв клопотання про розгляд справи без участі представника, позовні вимоги підтримував та просив їх задовольнити (а.с.5). У судове засідання відповідачка [PERSON] не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала частково, а саме: в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками, просила відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені, штрафу у розмірі 4500 грн, які нараховані в період дії воєнного стану. Відзив на позовну заяву чи заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження відповідачка не подавала. Обставини справи, встановлені судом. 05.05.2024 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та [PERSON] укладено договір про надання коштів споживчого кредиту № 4623194, підписаний позичальником електронним цифровим підписом, а саме: підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), додатки до договору, Паспорт споживчого кредиту, заяву про прийняття пропозиції на укладення Договору (а.с. 6-19). На підтвердження перерахування кредитних коштів на рахунок позичальника надано довідку № 20250124-514 від 24.01.2025 (а.с.23). Згідно розрахунку заборгованості (а.с.20-22) [PERSON] станом на 24.01.2025 має заборгованість у розмірі 37182 грн 62 коп, яка складається з наступного: 7445 грн 20 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 25 237 грн 42 коп. - заборгованість по відсотках, 4500 грн - пеня, штраф. 24.01.2025 між ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" та ТОВ "СВЕА ФІІНАНС" укладено договір факторингу № 01.02-02-25, відповідно до умов якого ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА" відступило, а ТОВ "СВЕА ФІНАНС" набуло права вимоги первісного кредитора за кредитними договорами. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 01.02-02-25 від 24.01.2025 заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 4623194 складає 37 182 грн 62 коп (а.с.24-32). Норми права, застосовані судом. Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Однією із загальних засад цивільного законодавства України є свобода договору (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Умови таких договорів у сфері кредитних правовідносин розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі всім споживачам та доведені до їх відома, так як друга сторона (споживач послуг банку) лише приєднується до договору, з умовами якого він ознайомлений. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 та ч. 1 ст. 1048 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом (частина третя статті 1054 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.1. ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до ч.3 ст 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України "Про електронну комерцію"). За правилом ч. 8 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 513 ЦК України). Відповідно до ч.2. ст. 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (статті 517 ЦК України). За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (ч. 1 ст. 1077 ЦК України). Оцінка суду аргументів сторін, доказів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази,що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений .витяг з нього. З матеріалів справи встановлено, що між сторонами укладено кредитний договір, шляхом підписання відповідачем кредитного договору (оферти) № 4623194, за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі 9 000 грн, що підтверджується довідкою про перерахування коштів (а.с.23). Судом взято до уваги, що розмір заборгованості позичальника 37182 грн 62 коп, яка складається з наступного: 7445 грн 20 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 25 237 грн 42 коп. - заборгованість по відсотках, 4500 грн - пеня, штраф (а.с.20-22). Отже, позивач, крім заборгованості за кредитом та відсотками, просив стягнути штраф за кожен день невиконання/неналежного виконання зобов`язання у розмірі 4500 грн. Разом з тим, відповідно до п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на території країни введено воєнний стан, який триває на даний час. Відповідно до правової позиції ВС, що міститься у постанові від 31.01.2024 року у справі № 183/7850/22, касаційний суд вже робив висновки щодо застосування пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ч. 2 ст. 625 ЦК, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). З огляду на викладене, з урахуванням того, що відповідач в період дії воєнного стану, який введений Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», звільняється від відповідальності за порушення грошового зобов`язання, визначеної ст. 625 ЦК України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме: щодо необхідності стягнення заборгованості за тілом кредиту та відсотками у розмірі 32 682 грн 62 коп. Позовні вимоги в частині стягнення штрафу у розмірі 4500 грн задоволенню не підлягають. Факт сплати судового збору позивачем підтверджується платіжною інструкцією № 869 від 28.10.2025 про сплату судового збору у розмірі 2 422 грн 40 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на відшкодування судового збору, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в розмірі 2 129 грн 23 коп. В порядку, передбаченому ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: partial