Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути із відповідача матеріальну шкоду в розмірі 4045 грн. 30 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно з ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 16.01.2025 у справі № 371/1050/24 розглянуто кримінальне провадження 12024111220000134, від 14.05.2024, відносно [PERSON] , [INFO] за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4 ст. 185 KK України та закриття кримінального провадження № 12024111220000134 від 14.05.2024 за обвинуваченням [PERSON] , [INFO] , за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Цивільний позов Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області залишено без розгляду. Внаслідок вчинених правопорушень, [PERSON] заподіяла матеріальну шкоду Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області, 30.04.2024 на суму: 365 грн. 70 коп., 01.05.2024 - 349 грн. 20 коп., 03.05.2024 - 606 грн. 80 коп., 04.05.2024 - 388 грн. 80 коп., 06.05.2024 - 574 грн. 30 коп., 07.05.2024 - 327 грн. 50 коп., 08.05.2024 - 444 грн. 40 коп. Рішенням суду встановлено, що [PERSON] привласнено грошові кошти Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в сумі 4045,30 грн (чотири тисячі сорок п`ять грн 30 коп.) Оскільки, сума коштів, які таємно викрала [PERSON] , за кожним епізодом вчинених кримінальних правопорушень є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-ІХ та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме менша за суму 3028 грн., то вчинені останньою кримінальні правопорушення на даний час не підпадають під кримінально-каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України. Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Зокрема, в ухвалі суду від 16.01.2025 зазначено, що відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ законодавець змінив розміри шкоди для визначення діянь, при вчиненні яких настає кримінальна відповідальність за вчинення крадіжки чужого майна, тому у даному випадку наявні правові підстави для закриття кримінального провадження за п. 4-І ч. 1 ст. 284 КПК України. Закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду. Водночас у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства. Відповідачка добровільно шкоду не відшкодувала, а тому позивач змушений звернутися до суду. Судом ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачка правом подати відзив не скористалася. Згідно зі ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків. та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 16.01.2025 у справі № 371/1050/24 розглянуто кримінальне провадження 12024111220000134, від 14.05.2024, відносно [PERSON] , за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 4 ст. 185 KK України та закрито кримінальне провадження № 12024111220000134 від 14.05.2024 за обвинуваченням [PERSON] , [INFO] , за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Цивільний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області залишено без розгляду. Ухвала суду набрала законної сили. Судовим рішенням встановлено, що внаслідок вчинених правопорушень, [PERSON] заподіяла матеріальну шкоду Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області, 30.04.2024 на суму: 365 грн. 70 коп., 01.05.2024 - 349 грн. 20 коп., 03.05.2024 - 606 грн. 80 коп., 04.05.2024 - 388 грн. 80 коп., 06.05.2024 - 574 грн. 30 коп., 07.05.2024 - 327 грн. 50 коп., 08.05.2024 - 444 грн. 40 коп. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За приписами ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правилстатті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто, порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльність особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Частиною першою статті 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Жодних доказів щодо відсутності вини відповідача у заподіянні даної матеріальної шкоди не надано та не спростовано. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд також, враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові ККС ВС від 1 лютого 2024 року у справі № 930/497/23, відновідно до якої, нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак з огляду на певні обставини кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дає суду змогу в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження в зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, має відшкодувати саме ця особа. Закриття кримінального провадження стосовно особи з нереабілітуючих підстав і застосування до неї м`якшої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє її від сплати процесуальних витрат та відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням. Судом встановлено, що кримінальне провадження №12024111220000134 від 14.05.2024 закрите за клопотанням семе обвинуваченої [PERSON] з нереабілітуючих підстав, право доведення своєї невинуватості нею не використане. За таких обставин, аналізуючи викладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача також необхідно стягнути судовий збір в сумі 1211,20 грн. на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, був звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved