Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого вказало, що відповідачкою в період з 01.11.2020 по 31.10.2025 (включно) було спожито природний газ за об`єктом, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] на загальну суму 42862,07грн, яка залишилась не оплаченою споживачем. Позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій з постачання природного газу ...» на території України. Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі- НКРЕКП) № 2496 від 30.09.2015, та ст. 6, 7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» позивач зобов`язаний постачати природний газ Споживачам, які використовують його (природний газ) для власних потреб, а Споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ згідно особового рахунку і встановлених тарифів. Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між Постачальником природного газу та Споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до ст.ст. 63 3, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Відповідно до вимог Правил, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення Споживачем Постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата Споживачем вартості спожитого природного газу, та/або факт фактичного споживання природного газу (визначається за даними Оператора ГРМ та вноситься до особового рахунку Споживача). За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Пунктом 1 Розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 (далі Правила постачання) передбачено, що постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2501 (далі Типовий договір), який є публічним, а його умови однаковими для всіх споживачів. Позивач вказує на те, що відповідач є споживачем Постачальника «останньої надії» та був включений до Реєстру споживачів Постачальника «останньої надії» та споживав газ за ціною тарифного плану «Надійний» для споживачів Постачальника «останньої надії», яку зазначено у витязі з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку Позивача. Постачальник «останньої надії» компанія, яка зобов`язана протягом 60 днів постачати газ споживачу, якщо він залишиться без постачальника. За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження КМУ від 22 липня 2020 р. № 917-р постачальником «останньої надії» визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». Отже, Товариство здійснювало постачання природного газу на об`єкт Боржника на підставі договору постачання природного газу постачальником «останньої надії». Оператором ГТС України, в межах чинного законодавства, а також згідно листа ГПК «Нафтогаз України» (лист від 08.06.2022 № 119/2.2-72-86-2022) було здійснено перенесення побутових споживачів, які станом на 08.06.2022 знаходились в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», до Реєстру споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». В підпункті 1 п. 2 наказу від 08.06.2022 №198 вирішено забезпечити можливість ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» вносити побутового споживача, якого внесено до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії», до Реєстру споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» для реалізації газу побутовим споживачам без надання постачальником інформації щодо заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. З огляду на вказану правову норму, включення споживача до Реєстру споживачів ТОВ «ГК «Нафтогаз України» не передбачало підписання споживачем заяви-приєднання. Таким чином, Товариство здійснювало постачання природного газу на об`єкт споживача на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, який є типовим та публічним, а Споживач в свою чергу зобов`язаний своєчасно оплачувати Товариству вартість спожитого природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені Договором. Відповідно до норм чинного законодавства споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відсутність укладеного між Постачальником та Споживачем письмового договору на постачання природного газу не є підставою для відмови судом у задоволені позивних вимог. Таким чином відповідно до норм чинного законодавства споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. На умовах договору, позивач постачав природний газ, а відповідач отримував його та використовував для власних потреб. Вартість використаного природного газу відповідач зобов`язаний сплачувати щомісячно, відповідно до діючих тарифів. Позивачем було поставлено відповідачу природний газ, вартість якого не сплачена відповідачем, про що свідчить виписка з особового рахунку - фінансового стану. З огляду на зазначене, позивач просить стягнути з відповідачки борг за спожитий природний газ за об`єктом, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» суму основного боргу (заборгованості за спожитий природний газ) в розмірі 42862,07грн та судового збору в розмірі 2422,40грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, клопотав про проведення розгляду справи за його відсутності, а в разі неявки відповідача в судове засідання, просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, подала заяву, згідно якої просить в позові відмовити, долучила копію договору купівлі-продажу, копію судового наказу та копію акту на відключення газу. Суд, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 25.07.2023, 13.11.2015 зареєстровано юридичну особу ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», код ЄДРПОУ 40121452, вид економічної діяльності торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи (основний). Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та оприлюднюється в установленому порядку. Відносини між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи, регулюються Правилами постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року. Згідно із пунктом 3 Розділу І Правил постачання, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Пунктом 2 Розділу ІІІ Правил постачання визначено, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633,634,641,642Цивільного кодексуУкраїни шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Пунктом 1.3. Типового договору установлено, що він є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633,634,641,642 Цивільного кодекс України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є отримання Постачальником поданої Споживачем заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі- заява-приєднання) за формою, встановленою у додатку 1 до цього Договору, та/або оплачений споживачем рахунок (квитанція). За змістом статті 67 Житлового кодексуУкраїни плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 13 Закону України «Про ринок природного газу» споживач зобов`язаний, зокрема, забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів. Згідно Інформації ТОВ «ГК «Нафтогаз України» по рахунку щодо фінансового стану за особовим рахунком: [NUMBER] , ЕІС код 56XM28B41633188T, [PERSON] , адреса: [ADDRESS] , заборгованість за спожитий природний газ за період з 01.11.2020 по 31.10.2025 складає 42862,07грн. Позивачем на підтвердження права власності чи користування відповідачкою об`єктом нерухомості за адресою: [ADDRESS] , доказів не надано. Згідно долучених відповідачкою доказів, а саме копії договору купівлі-продажу ВАА № 827821 від 19.08.2002, відповідачка [PERSON] не є власницею будинку за адресою: [ADDRESS] , оскільки власником вказаного будинку на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 19.08.2002 являється [PERSON] (а.с. 19). До того ж, згідно наданої відповідачкою копії Акту на відключення газу від 27.03.2019, за адресою: [ADDRESS] , відключено газові прилади та опломбовано вхідну засувку пломбою 19752766 (а.с. 20). Крім цього, згідно копії судового наказу Пирятинського районного суду Полтавської області від 02 липня 2019 року по справі № 544/750/19 стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Торговий дім «Лубнигаз» заборгованість за послуги з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 17782грн 30коп (а.с.18). Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням. Споживачем за цим Законом є фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, послуги з постачання та розподілу природного газу (п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на споживача покладено обов`язок, серед іншого, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. За змістом ст.319, 322 ЦК України власність зобов`язує, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, споживачем визначається особа, яка проживає за адресою та фактично користується послугами, які надає постачальник, або є власником майна. З наданих суду доказів вбачається, що відповідачка [PERSON] не є власницею будинку за адресою: [ADDRESS] . До того ж, відповідно до інформації по рахунку, заборгованість за спожитий природний газ за вказаною адресою нарахована з 01.11.2020 безпідставно, оскільки з 27.03.2019 будинок за адресою: [ADDRESS] відключено від газопостачання та опломбовано вхідну засувку пломбою. Згідно з ч.3 ст.12, ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже позивачем не надано доказів порушення відповідачкою його прав та обов`язків, не доведено підстави позову, а тому суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про відмову у задоволені позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed