Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Короткий зміст заяви. В травні 2024 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати недієздатним [PERSON] , [INFO] та призначити його опікуном над [PERSON] , [INFO] , стверджуючи, що він страждає на психічне захворюванням та не може розуміти значення своїх дій та керувати ними, а також просить призначити його опікуном. Заява мотивована тим, що [PERSON] є його тестем, проживають разом за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є інвалідом з дитинства ІІ групи, інвалідність встановлено безстроково, перебуває з 25 червня 2021 року на «Д» обліку у лікаря-психіатра з діагнозом F-06.2 та потребує постійного стороннього догляду. Дружина [PERSON] - [PERSON] не може особисто здійснювати догляд за хворим чоловіком, у зв`язку тим, що знаходиться на обліку та амбулаторному лікуванні з діагнозом «злоякісне новоутворення висхідного відділу поперечно-ободової кишки». В зв`язку з тим, що [PERSON] внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не усвідомлює своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях, а відтак є необхідність у вирішені питання про визнання його недієздатною та призначення опікуна. Зазначене стало приводом для звернення до суду з названою заявою. Процесуальні дії у справі. Справа перебувала в провадженні Біляївського районного суду Одеської області. Ухвалою судді Біляївського районного суду Одеської області від 04.06.2024 року передано справу на розгляд до Роздільнянського районного суду Одеської області в порядку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст.31 ЦПК України. ( а.с.35-36) Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.09.2024 року заяву залишено без руху, заявнику надано строк для усунення недоліків. ( а.с.41) Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.09.2024 року відкрито провадження по справі в порядку окремого провадження та призначено до судового розгляду. ( а.с.64) Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 15.10.2024 року в задоволенні клопотання голови Дачненської сільської ради Руслана Сич про залучення орган опіки та піклування Дачненської сільської ради Одеського району у якості представника [PERSON] , - відмовлено.( а.с.81) Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 15.10.2024 року доручено Південному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої допомоги призначити особі, стосовно якої вирішується питання про визнання її недієздатною, [PERSON] , [INFO] , адвоката на час здійснення судового провадження в цивільній справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дачненської сільської ради Одеської області про визнання особи недієздатною та встановлення опіки. ( а.с.82) Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 13.11.2024 року призначено судову - психіатричну експертизу, провадження по справі було зупинено до проведення експертизи. Проведення експертизи доручено експертам Одеської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» (65006, м. Одеса, вул. Академіка Воробйова, 9). ( а.с.96) 21.10.2025 року до суду надійшов висновок судово-психіатричних експертів № 412 від 09.06.2025 року з Одеської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України».( а.с.98-102) Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 11.10.2025 року поновлено провадження у справі за заявою [PERSON] , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Дачненської сільської ради Одеської області про визнання особи недієздатною та встановлення опіки. (а.с.105) Позиція сторін. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] - адвокат Абакіна -Пілявська Л.М., яка діяла на підставі ордера серії ВН № 1385255 від 29.07.2024 року, підтримала вимоги [PERSON] , надала пояснення згідно заяви та просила їх задовольнити. Представник [PERSON] , відносно якого вирішується питання про визнання його недієздатним, встановлення над ним опіку та призначення опікуна, адвокат Шепель В.С.., який діяв на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 23.10.2024 року № 1768 у судовому засіданні, який знаходився в режимі відеоконференції, не заперечував проти вимог заяви, просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник заінтересованої особи -орган опіки та піклування Дачненської сільської ради Одеської області, в судове засідання не з`явився, надавши клопотання про розгляд справи у його відсутність.( а.с.121) Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] виданого 17.05.1995 року Роздільнянським РВ УМВС України в Одеській області заявник [PERSON] , [INFO] . (а.с.8) Заявник [PERSON] проживає однією сім`єю разом із тестем [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою 327 виданої Дачненською сільською радою Одеського району Одеської області від 12.09.2024 року ( зворотній бік а.с. 45). Вказаний будинок належить заявнику [PERSON] на праві власності, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер інформаційної довідки: 394988036 від 16.09.2024 року (зворотній бік а.с.53) Згідно акту №2 від 23.07.2024 року обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що він проживає в житловому будинку разом з дружиною [PERSON] , синами- [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] з 2003 року і по теперішній час проживає разом з [PERSON] і здійснює за ним постійний догляд. (а.с.56) Згідно довідки до Акту огляду МСЕК серії 2-18 ОД №085755 від 23.03.2011 року [PERSON] , [INFO] , є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, безстроково. ( а.с.16) [PERSON] , 1959 року народження відповідно до Довідки №149 виданої лікарем - психіатром [PERSON] амбулаторної загальної практики сімейної медицини с. Великий Дальник від 24.01.2022 року, з 25.06.2021 року перебуває на «Д» обліку лікаря-психіатра з діагнозом «F-06.2» ( а.с.17) [PERSON] одружений, його дружина [PERSON] , 1965 року народження, знаходиться на обліку та амбулаторному лікуванні з діагнозом «злоякісне новоутворення висхідного відділу поперечно-ободової кишки», що підтверджується довідкою виданої КНП Усатівської сільської ради «Усатівський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 02.10.2023року. ( а.с.23) Відповідно до висновку проведеної судово-психіатричної експертизи №412 від 09.06.2025року, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , страждає на хронічний стійкий психічний розлад «Розлад особистості і поведінки органічної етіології, виражений психооргаганічний синдром , змішаний варіант з вираженим когнітивним дефіцитом та психотичними симптомами за анамнезом» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F07.9 за «Міжнародною класифікацією хвороб»10-го перегляду), у зв`язку з чим, за своїм психічним станом, не здатний усвідомлювати (розуміти) значення своїх дій та керувати ними. ( а.с.98-102) Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. Згідно ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи (ч.2 п.1 ст.293 ЦПК України). Главою 2 ЦПК України врегульовано саме порядок розгляду судом справ про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Відповідно до ст.239 ЦПК України суд за наявності даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судову-психіатричну експертизу. Системний аналіз законодавства України дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння. Недієздатним особам мають надаватися правові можливості для задоволення індивідуальних потреб, реалізації та захисту їх прав і свобод. Хоча за станом здоров`я недієздатні особи не спроможні особисто реалізовувати окремі конституційні права і свободи, у тому числі право на свободу та особисту недоторканність, вони не можуть бути повністю позбавлені цих прав і свобод, тому держава зобов`язана створити ефективні законодавчі механізми та гарантії для їх максимальної реалізації. (рішення Конституційного суду України від 1 червня 2016 року № 2-рп/2016 ,справа № 1-1/2016) Європейський суд з прав людини визначив вимоги, яких необхідно дотримуватися під час розгляду такої категорії справ , вказавши , що сама сутність того, в чому слід переконати компетентні державні органи - наявність психічного розладу, що вимагає об`єктивної медичної експертизи (пункт 39 рішення у справі "Вінтерверп проти Нідерландів" від 24 жовтня 1979 року). Цей суд також вказав, що ця процедура повинна мати судовий характер. (пункт 40 рішення у справі "Горшков проти України" від 8 листопада 2005 року). Окрім того, відповідно до ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Відповідно до ч.1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно ст.55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав і інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Стаття 63 ч.4 ЦК України визначає, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до положень ст.65 ЦК України, до встановлення опіки або піклування і призначення опікуна чи піклувальника, опіку або піклування над фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування. Питання щодо встановлення опіки і піклування регулюються Правилами опіки та піклування, затвердженими спільним наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України № 34/166/131/88 від 26.05.1999 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.06.1999 року за N 387/3680 (надалі - Правила) та Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 року № 866. Відповідно до пунктів 1.1, 1.2 Правил опіка (піклування) є особливою формою державної турботи, зокрема, про повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів. Опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки. Згідно з пунктами 2.1, 2.4 Правил опіка установлюється над неповнолітніми, які не досягли п`ятнадцяти років і залишились без піклування батьків, а також над громадянами, визнаними судом недієздатними внаслідок психічних захворювань. Опіка (піклування) встановлюється за місцем проживання особи, яка підлягає опіці (піклуванню), або за місцем проживання опікуна (піклувальника). Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (ст. 55 ЦК України). Щодо повнолітніх фізичних осіб опіка і піклування встановлюються для захисту особистих немайнових і майнових прав повнолітніх осіб, що за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки, а також для піклування про створення їм необхідних побутових умов, здійснення за ними догляду, забезпечення їх виховання, навчання та розвитку, а у необхідних випадках і лікування (ст.ст. 67, 69 ЦК України). Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка (постанова Верховного Суду від 07 квітня 2022 року у справі № 712/10043/20). Висновки суду за результатами розгляду справи. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] в частині визнання [PERSON] , [INFO] , уродженця Одеса, РНОКПП: [NUMBER] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] недієздатним, так як останній в силу наявного у нього психічного захворювання не може керувати своїми діями та усвідомлювати їх значення, про що свідчить медична експертиза. Щодо призначення заявника опікуном над тестем [PERSON] , суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. Таким чином, призначення опікуна над особою відбувається за поданням органу опіки та піклування, а не за заявою фізичної особи. Відповідно до частини першої статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. При призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна. Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26 травня 1999 року № 34/166/131/88. Обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном. Такий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20 травня 2020 року в справі № 736/1508/17 (провадження № 61-39361св18), від 28 лютого 2024 року в справі № 372/3474/21 (провадження № 61-16349св23). Втім, відповідне подання органу опіки та піклування до суду не подано. Зважаючи на викладене, за відсутності подання органу опіки та піклування про призначення заявника опікуном, суд доходить висновку про відмову в задоволенні заяви в частині призначення [PERSON] опікуном недієздатного [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. При цьому, суд наголошує, що оскільки у відповідності до ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною не може перевищувати двох років, тому строк встановлення опіки також не може перевищувати строк визнання особи недієздатним. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення дворічного строку дії рішення суду про визнання особи недієздатною (частина 7 статті 300 ЦПК України). Окрім того, згідно ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Так, за повідомленням т.в.о.начальника Одеської філії судових експертиз ДУ «ІСП МОЗ України» Булигіної В. №29/02/1104-2025 від 06.10.2025 р. (а.с.98) за проведення судово-психіатричної експертизи №412 від 09.06.2025 року державною установою були понесені витрати в розмірі 10382,94грн., тому суд повинен вирішити питання відшкодування вказаних витрат установі, яка їх понесла. В силу положень ч.2 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу», проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами за рахунок цільового бюджетного фінансування стосується виключно судових експертиз у кримінальних провадженнях та у справах про адміністративні правопорушення. Водночас ч.5 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що витрати на проведення судових експертиз у цивільних справах відшкодовується в порядку, передбаченому чинним законодавством. Таким чином, законодавство не передбачає цільового виділення бюджетних коштів на проведення судових експертиз у цивільному процесі, однак, встановлює можливість відшкодування судових витрат за рахунок держави у справах окремого провадження (ст.ст.139, 299 ЦПК України). На підставі вище викладеного суд вважає за необхідне віднести судові витрати за проведення судово-психіатричної експертизи №412 від 09.06.2025 року в розмірі 10382,94грн., за рахунок держави. На підставі викладеного та ст. 39, 40, 41, 55, 58, 60, 63 ЦК України,

Outcome: partial