Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

20.11.2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просить стягнути з відповідача в його користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 29.09.2022 року в розмірі 85378,33 грн, а також понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн, мотивуючи позовні вимоги тим, що 29.09.2022 [PERSON] приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку з метою отримання банківських послуг та відкриття банківського (поточного) рахунку. 29.09.2022 відповідачем підписано Заяву щодо встановлення кредитного ліміту (Заява про відкриття, ведення поточного рахунку та встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком), на підставі якої відповідачу відкрито поточний рахунок, встановлено на нього відповідний кредитний ліміт та видано платіжну картку, як засіб доступу до рахунку. Вказує, що відповідачу надано кредит у виді встановлення кредитного ліміту на рахунок зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 40,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та видано платіжну картку. Зазначає, що банк свій обов`язок виконав повністю, надав позичальнику кредит, відповідно до умов кредитного договору. В свою чергу, відповідач умови договору належним чином не виконав, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 19.11.2025 становить 85378,33 гривень, яка складається з 56999,51 гривень заборгованість за кредитом, 28378,82 гривень заборгованість за відсотками, яку позивач просить стягнути з відповідача. Ухвалою від 24.11.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у визначений строк відзиву на позовну заяву не подав. Через першу неявку у судове засідання відповідача, розгляд справи 19.12.2025 року відкладено на 20.01.2026 року. В судове засідання 20.01.2026 року сторони не з`явились. Представник позивача у позовній заяві просив проводити розгляд справи у відсутності представника АТ «А-Банк», при цьому зазначивши, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно у судове засідання не з`явився, не повідомив суду про причини своєї відсутності, заяв чи клопотань не подав, хоча належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Судом встановлено, що [PERSON] 29.09.2022 року звернувся до АТ "А-Банк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ "А-Банку", відповідно до якої він погодився з тим, що дана заява разом Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ "А-Банк", розміщеними за посиланням www.a-bank.com.ua, становлять між ним і банком договір про надання банківських послуг, умови якого йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення (а.с.9 зворот). На підставі вказаної анкети-заяви відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок. Відповідно до Заяви щодо встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком від 29.09.2022, підписаною відповідачем, [PERSON] відкрито поточний рахунок та надано кредитний ліміт на нього, строк кредитування - 240 місяців, пільговий період користування кредитним лімітом до 62 днів із процентною ставкою 0,000001%, у разі виходу з пільгового кредитного періоду - 3,4% на місяць (а.с.10). Згідно з довідкою за картами [PERSON] відкрито рахунок № [NUMBER] та видано наступні картки: № [NUMBER] строком дії до грудня 2031 року та № [NUMBER] (а.с.15). В матеріалах справи наявний паспорт споживчого кредиту, в якому визначені, у тому числі, сума / ліміт кредиту, строк кредитування, загальні витрати за кредитом, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін (а.с.11-12). З розрахунку заборгованості (а.с.8-9) та виписки по кредиту (а.с.13-14) вбачається, що станом на 19.11.2025 року заборгованість Відповідача за даним кредитним Договором складає суму в розмірі 85378,33 гривень, з яких: 56999,51 гривень заборгованість за кредитом, 28378,82 гривень заборгованість за відсотками. Згідно з випискою по картці [PERSON] за період з 29.09.2022 до 19.11.2025 сума зарахувань становить 30000 грн, сума витрат 115378,33 грн. (а.с.12 зворот-13). Частиною 1 ст.626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. В силу вимог ст.6, ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 628 ЦК України закріплено зміст договору, який становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ч.1 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Судом із матеріалів справи встановлено, що позивачем доведено належними та допустимими доказами те, що 29.09.2022 шляхом підписання заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та заяви про встановлення кредитного ліміту за карткою/рахунком між АТ «Акцент Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав доступ до кредитних коштів та частково періодично здійснював погашення заборгованості (поповнення картки), про що свідчить розрахунок заборгованості та виписка по картці [PERSON] , видана АТ «Акцент- Банк» за період 29.09.2022 по 19.11.2025, яка є належним та допустимим доказом у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщує записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Зазначений висновок, викладено у постановах Верховного Суду від 21 вересня 2022 року у справі №381/1647/21, від 07 грудня 2022 року у справі № 298/825/15-ц, від 25 січня 2023 року у справі № 209/3103/21, від 25 травня 2021 року у справі № 554/4300/16-ц. Таким чином, суд вважає, що грошові кошти за вказаним кредитним договором були отримані відповідачем та перебували у його користуванні. При цьому, у період з 01.09.2024 року по 10.01.2025 року відсотки за договором нараховували та списувались з рахунку. Разом з тим, відповідачем порушено погоджені умови Договору, внаслідок чого, як вбачається із наданого банком розрахунку заборгованості [PERSON] має заборгованість в сумі 85378,33 гривень, з яких: 56999,51 гривень заборгованість за кредитом, 28378,82 гривень заборгованість за відсотками. За відсутності будь-яких інших доказів по справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачем, суд встановлює такий розмір виходячи з розрахунку позивача, оскільки відповідачем такий не спростований, та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем за кредитом станом на 19.11.2025 у розмірі 85378,33 гривень, яка підлягає стягненню з відповідача, а відтак позов є підставним та підлягає задоволенню. Окрім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2422,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved