Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

13.11.2025 [PERSON] в особі представника адвоката Сімонець Є. О. звернулась до суду з позовом до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі АТ «ПУМБ»), треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І. М., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т. Л., про визнання виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 03.08.2017, зареєстрованого в реєстрі за № 4479, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ПУМБ» заборгованості розміром 31 609,70 грн, таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позову позивачка зазначила, що виконавчий напис було вчинено з порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусом. Позивачка зазначає, що між нею та ПАТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» було укладено пропозицію укласти договір (оферту), правонаступником якого є відповідач, проте заборгованість за зазначеним договором (офертою) була погашена. Натомість жодних нотаріально посвідчених договорів із АТ «ПУМБ» та ПАТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ» позивачка не укладала. Відповідачем не було надано нотаріусу для вчинення виконавчого напису кредитний договір, який був засвідчений нотаріально. Таким чином, нотаріус вчинив виконавчий напис на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений. Позивачка також зазначає, що жодних попереджувальних повідомлень та письмової вимоги про повернення заборгованості від відповідача не надходило. Позивачку жодним чином не було повідомлено приватним нотаріусом про вчинення нею виконавчого напису. Заборгованість, зазначена у виконавчому написі, не є безспірною. Водночас, щодо примусового виконання вищезазначеного виконавчого напису було відкрито виконавче провадження № 58433593, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т. Л., в межах якого з позивачки стягнуто 5 903,79 грн, які розподілено таким чином: 550,00 грн в рахунок погашення витрат виконавчого провадження, 388,64 грн в рахунок погашення основної винагороди приватного виконавця, 4 965,15 грн в рахунок погашення заборгованості перед стягувачем. Тому, просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 4479 від 03.08.2017, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І. М. про стягнення заборгованості за кредитним договором № GP-5532111 від 03.12.2013 в розмірі 31 015,43 грн, стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти розміром 31 015,43 грн та судові витрати. Судом проведено такі процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 28.11.2025 позовну заяву після усунення недоліків прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі з розглядом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 30). 29.11.2025 представнику позивача була доставлена ухвала від 28.11.2025 до електронного кабінету в системі «Електронний суд», що підтверджується відповідною довідкою(а.с. 32). 29.11.2025 відповідачу була доставлена ухвала від 28.11.2025 до електронного кабінету в системі «Електронний суд», що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 33). Третьої особою-2 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т. Л. копію ухвали, позовної заяви з додатками отримано 16.12.2025, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням (а.с. 34). Третьої особою-1 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І. М. копію ухвали, позовної заяви з додатками отримано 23.12.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням (а.с. 35). Заяв по суті справи, письмових пояснень від сторін не надходило. 15.01.2026 судом завершено розгляд справи та суд перейшов до стадії ухвалення рішення, оголосивши перерву для виготовлення його повного тексту до 16.01.2026. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. 03.08.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І. М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 4479, про стягнення з [PERSON] , яка є боржницею за кредитним договором № GP-5562111 від 03.12.2013, укладеним із ПАТ «БАНК РЕНЕСАНС КАПІТАЛ», правонаступником якого є АТ «ПУМБ» (в результаті реорганізації шляхом приєднання), на користь АТ «ПУМБ» заборгованості у розмірі 31 609,70 грн за період з 14.07.2016 по 14.07.2017, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 18 441,78 грн; простроченої заборгованості за комісією 11 223,51 грн; простроченої заборгованості за процентами 1 344,41 грн; плата з вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» 600,00 грн (а.с. 9). За вказаним виконавчим написом постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Т. Л. від 20.02.2019 було відкрито виконавче провадження ВП № 58433593 (а.с. 13). Відповідно до статті 18 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 6 березня та 4 квітня 2017 р. виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Отже, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10.12.2014, втратила чинність (у частині) 22.02.2017 з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14. Відтак, вчиняючи 03.08.2017 виконавчий напис № 4479, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І. М. неправомірно керувалась пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час вже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 № 23. Аналогічний правовий висновок наведено в постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27.03.2017, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису № 4479 від 03.08.2017 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Такий висновок суду повністю узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року )». Оскільки суд дійшов висновку про невідповідність оскаржуваного виконавчого напису вимогам закону з підстав недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, що відповідає правовому висновку Верховного Суду, тому судом не надавалась оцінка іншим аргументам позовної заяви (п. 3 ч. 4 ст. 265 ЦПК України). Згідно із відповіддю на адвокатський запит адвоката Сімонець Є. О. від 30.10.2025 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків Т. Л. повідомила, що в межах виконавчого провадження № 58433593 з [PERSON] стягнуто 5 903,79 грн, які розподілені наступним чином: 550,00 грн в рахунок погашення витрат виконавчого провадження; 388,64 грн в рахунок погашення основної винагороди приватного виконавця; 4 965,15 грн в рахунок погашення заборгованості перед стягувачем (а.с. 8). Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Частиною 3 ст. 1212 ЦК України врегульовано, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. У постанові Верховного Суду від 08.09.2021 у справі № 201/6498/20 (провадження №61-88св21) висновується, що судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису від 03.08.2017 № 4479 таким, що не підлягає виконанню, тому грошові кошти у розмірі 4 965,79 грн, набуті АТ «ПУМБ» внаслідок їх стягнення в порядку примусового виконання вказаного виконавчого напису набуті безпідставно, з огляду на що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 4 965,79 грн. Разом із тим, у позовній заяві [PERSON] просила стягнути з АТ «ПУМБ» безпідставно набуті грошові кошти у іншій сумі, а саме в розмірі 31 015,43 грн, що не відповідає стягнутій з нею сумі розміром 4 965,79 грн. Таким чином, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини позовних вимог майнового характеру, тобто у розмірі 193,79 грн (16% від 1 211,20 грн) (а.с. 24). Докази понесених витрат на правничу допомогу станом на момент ухвалення цього рішення суду не надані. Тому питання про стягнення цих витрат буде вирішене у разі подання позивачкою таких доказів протягом 5 днів після ухвалення рішення суду відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial