Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

04.11.2025р. [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2001 року. Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не мають. Позивач зазначає, що з початку спільного проживання в подружжя були нормальні сімейні стосунки, які з часом стали погіршуватись. Подружжя виявили, що являються людьми різних характерів та поглядів на життя, оскільки не змогли прийти до згоди при вирішенні простих побутових питань. Позивач вказує, що відповідач нехтує сімейними цінностями, часто зловживає алкогольними напоями, не розуміє сутності проблем, які виникають в сім`ї, не може підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємоповаги. Через зазначене в сім`ї часто виникають непорозуміння та сварки, які негативно впливають на здоров`я позивачки та виховання їхнього сина. Позивач вважає, що з відповідачем вони не можуть створити міцної сім`ї, почуття любові і поваги один до одного між ними втрачені. В зв`язку з тим, що сім`я вже не існує, шлюб носить формальний характер, позивач вважає, що подальше збереження шлюбу буде недоцільним та суперечитиме її інтересам. За даних обставин, [PERSON] просила шлюб розірвати. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, в прохальній частині позовної заяви просила проводити розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток за зареєстрованою адресою його місця проживання. Однак, поштові відправлення були повернуті до суду без вручення. Згідно ч.1 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач у своїй заяві не заперечувала. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що 20.11.2001 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Коломийського міського управління юстиції Івано-Франківської області, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 431. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час сторони шлюбні відносини не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов`язані. Характер відносин, які склалися між ними, свідчить про повний розпад сім`ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки вона не бажає підтримувати шлюбні відносини з чоловіком та знайти спільну мову в сімейних питаннях. В зв`язку з цим, суд прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач не просила після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище, суд залишає її прізвище без змін. На підставі викладеного,

Outcome: approved