Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

11.08.2025 до Решетилівського районного суду Полтавської області через електронний кабінет електронного суду надійшла позовна Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» до [PERSON] третя особа, без самостійних вимог на предмет спору - Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 09.09.2021 між [PERSON] та АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» укладено кредитний договір №5/3710915 (надалі - кредитний договір), відповідно до якого (п.1.1. кредитного договору) банк надав, а відповідач отримав кредитні кошти в сумі 100000,00 гривень строком на 72 місяців - з 09.09.2021 по 08.09.2027. Банк виконав свої обов`язки за кредитним договором № 5/3710915 від 09.09.2021 належним чином, що підтверджується випискою за позичковим рахунком позичальника. Відповідач наразі порушує умови п. 1.1 та п. 2.2 кредитного договору - не здійснює повернення кредиту згідно графіку платежів по кредиту (додаток № 1 до кредитного договору, що є його невід`ємною частиною). 18.12.2024 між банком та ТОВ «ФК «БРАЙТ-К» відповідно до чинного законодавства України укладено договір про відступлення права вимоги № 5-2024 (надалі - договір відступлення). Згідно додатку 1 до договору про відступлення прав вимоги від 18.12.2024, 20.12.2024 відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором №5/3710915 від 09.09.2021, що був укладений між АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та [PERSON] . Відповідно до договору відступлення ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» набуло прав кредитора до [PERSON] за кредитним договором. У зв`язку з несплатою відповідачем чергового платежу по кредиту та/або процентам за користування кредитом та/або комісії протягом більш ніж 30 днів, 25.03.2025 відповідачу направлено повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом станом на 20.12.2024. Зазначену вимогу [PERSON] також проігнорував та її вимоги не виконав. Зважаючи на невиконання відповідачем зобов`язання стосовно повернення кредиту та ігнорування вищезазначеного повідомлення та вимоги, позивач вправі вимагати у позичальника дострокового повернення суми боргу за неналежне виконання умов кредитного договору в судовому порядку. На дату відступлення 20.12.2024, заборгованість за кредитним договором становила 180455,07 гривень, яка складалась з: - строкова заборгованості за тілом кредиту - 62940,45 грн; - прострочена заборгованості за тілом кредиту - 21627,40 грн; - заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом - 105,71 грн; - заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом - 20251,47 грн; - заборгованість за простроченими реструктуризованими процентами за користування кредитом - 12080,04 грн; - заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 2350,00 грн; - прострочена заборгованість за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 39950,00 грн; - прострочена заборгованість за реструктуризованою комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 21150,00 грн. За період з 20.12.2024 по 10.07.2025 було нараховано: - проценти за користування кредитом - 7092,80 грн; - комісія за обслуговування кредитної заборгованості - 16450,00 грн. За період з 20.12.2024 по 10.07.2025 боржником добровільно платежі не сплачувались. Загальна заборгованість відповідача за кредитним договором відповідно до розрахунків заборгованості по кредитному договору №5/3710915 від 09.09.2021 року становить 203997,87 грн, яка складається з: - заборгованості за тілом кредиту - 84567,85 грн; - заборгованості за процентами за користування кредитом - 39530,02 грн; - заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 79900,00 грн. На підставі вищевикладеного, позивач просить суд: стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» заборгованість за кредитним договором №5/3710915 від 09.09.2021 року в розмірі 203997,87 грн, яка складається з: - заборгованості за тілом кредиту - 84567,85 грн; - заборгованості за процентами за користування кредитом - 39530,02 грн; - заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 79900,00 грн. Також стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» витрати на оплату судового збору. За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями, 11.08.2025 справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О. У порядку визначеному ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом 12.08.2025 направлено запит до органу реєстрації з метою з`ясування зареєстрованого місця проживання відповідача, відповідь на який 18.08.2025 Ухвалою судді від 20.08.2025 позовну заяву ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «БРАЙТ-К» до [PERSON] , третя особа, без самостійних вимог на предмет спору - Акціонерне товариство «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків. 01.09.2025 через електронний кабінет Електронного суду, до суду надійшла заява від представника позивача про усунення недоліків на виконання вимог ухвали від 20.08.2025. Ухвалою суду від 02.09.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження з викликом сторін. 08.10.2025 відповідач [PERSON] подав до суду клопотання про відкладення підготовчого засідання призначеного на 08.10.2025 у зв`язку з наміром вирішити спір у добровільному порядку. Ухвалою суду від 10.12.2025 закрито підготовче провадження у справі та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті на 10:30 год 12.01.2026. 12.12.2025 від відповідача до суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів часткового погашення заборгованості на загальну суму 8000,00 грн. У судове засідання 12.01.2026 сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином шляхом направлення повістки до його електронного кабінету Електронного суду, яку відповідно до довідки про доставку електронного документу отримав 11.12.2025 о 13:49:18 (а.с.99 оборот). У позовній заяві виклав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача (а.с.7). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом направлення повісток за зареєстрованим місцем проживання, 12.12.2025 подав до суду клопотання про здійснення розгляду справи призначеного на 10:30 год 12.01.2026 без його участі, просив врахувати здійснену ним оплату заборгованості на загальну суму 8000,00 грн (а.с.102). Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлявся завчасно та належним чином шляхом направлення повістки до його електронного кабінету Електронного суду, яку відповідно до довідки про доставку електронного документу отримав 11.12.2025 о 13:54:48 (а.с.100 оборот). Заяв чи клопотань з процесуальних питань до суду не надходило. Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Повно та всебічно дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що 09.09.2021 між АТ «Креді Агріколь Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № 5/3710915 (а.с. 11-12). Пунктом 1.1. Договору визначено, що банк надає позичальнику кредит в сумі 100 000,00 грн строком на 72 місяці - з 09.09.2021 до 08.09.2027 включно. Позичальник сплачує платежі за погашення заборгованості за договором щомісячно в число місяця визначене графіком платежів по кредиту. Кредит надається позивальнику на споживчі потреби шляхом зарахування кредитних коштів на рахунок позичальника № [NUMBER] . Відповідно до п.1.4. Кредитного договору встановлено, що за користування кредитом Позичальник сплачує проценту винагороду (надалі - проценти) щомісячно, в розмірі 15,00% річних (фіксована процентна ставка), починаючи з дня надання кредиту (дня списання кредитних коштів з позичкового рахунку Позичальника) до моменту повного погашення заборгованості за Кредитним договором, а також Позичальник сплачує комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно, в розмірі 2,35% у місяць від суми кредиту, зазначеної в п.1.1. Кредитного договору. Підписанням цього договору позичальник замовляє у банку супровідні послуги з обслуговування кредитної заборгованості, що включає в себе: послуги з розрахунку суми чергового та наступних платежів, списання та зарахування коштів з метою погашення заборгованості, розрахунково-касове обслуговування заборгованості за договором та надання інформаційно-консультаційних послуг, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне, так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Згідно з п.1.5. Кредитного договору встановлено, що всі умови щодо надання кредиту, обслуговування та погашення заборгованості за кредитом, згідно Кредитного договору, визначені в Правилах надання споживчого кредиту в АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» та умовах страхування життя Позичальника (надалі - Правила), які є невід`ємною частиною Кредитного договору та розміщені на офіційному сайті Банку: www.credit-agricole.ua. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору встановлено, що з метою обслуговування кредиту Банк відкриває Позичальнику єдиний рахунок для погашення кредитної заборгованості № UA363006140000029097000621572 в Банку (надалі - Рахунок погашення заборгованості). Згідно з п. 2.4. Кредитного договору встановлено, що Позичальник відповідає за виконання своїх зобов`язань за Кредитним договором усім своїм майном та коштами, на які може бути звернено стягнення у порядку, встановленому чинним законодавством України. Відповідно до п.2.6. Кредитного договору встановлено, що Банк має право у будь-який час відступити всі або частину своїх прав за Договором, а також угодами про забезпечення, будь-якій третій особі повідомити такому реальному або потенційному цесіонарію або іншій особі будь-яку інформацію про Позичальника та третіх осіб, з якими укладено угоди про забезпечення, яка необхідна або яку Банк вважатиме доцільною. Договір містить власноручні підписи та реквізити сторін і печатку банку (а.с.11-12). Додатком № 1 до Комплексного договору № 5/3710915 від 09.09.2021 є Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в т.ч. Графік платежів по кредиту, ануїтет), відповідно до якої відповідач станом на 08.09.2027 шляхом здійснення 72 платежів мав сплатити загальну вартість кредиту у розмірі 321444,17 грн. Даний додаток містить підписи сторін (а.с.13-14). Також, відповідачем підписаний Паспорт споживчого кредиту з Додатком № 1 до Паспорта споживчого кредиту Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (в т.ч. Графік платежів по кредиту, ануїтет), відповідно до яких сума кредиту - 100 000,00 грн; строк кредитування: - 72 місяці; процентна ставка фіксована 15 % річних; передбачені платежі у розмірі 2,35 % від початкової суми кредиту, сплачується щомісячно в гривні - комісія за обслуговування; загальна вартість кредиту- 321444,17 грн; реальна річна процентна ставка - 64,61 % річних (а.с.51-51в). Банк свої зобов`язання виконав, перерахував грошові кошти в розмірі 100 000,00 грн, що підтверджується копією меморіального ордеру №38771369-1 від 09.09.2021, з призначенням платежу: надання кредиту згідно кред.договору № 5/3710915 від 09.09.2021 (а.с.14 оборот). Також, зазначене підтверджується виписками з рахунку [PERSON] за період з 09.09.2021 по 20.12.2024, відповідно до яких вбачається здійснення відповідачем платежів з часткового та нерегулярного погашення заборгованості (а.с.16-29). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 5/3710915 від 09.09.2021 станом на 20.122024 у відповідача перед АТ «Креді Агріколь Банк» виникла заборгованість у загальному розмірі 180 455,07 грн, яка складається зі строкової заборгованості 62 940,45 грн, простроченої заборгованості 21 627,40 грн, нарахованих відсотків 105,71 грн, загальної суми реструктуризації по простроченій комісії 21 150,00 грн, загальної суми реструктуризації по простроченим відсоткам 12 080,04 грн, прострочених відсотків 20 251,47 грн, комісії 2 350,00 грн, простроченої комісії 39 950,00 грн (а.с. 15). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 5/3710915 від 09.09.2021, здійсненого позивачем, станом на 10.07.2025 ТОВ «ФК «Брайт-К» здійснило нарахування за відсотками у загальному розмірі 7092,80 грн та за комісією у загальному розмірі 16450,00 грн (а.с. 15 оборот). 18 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Брайт-К» та АТ «Креді Агріколь Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги № 5-2024 згідно з яким АТ «Креді Агріколь Банк» відступило, а ТОВ «ФК «Брайт-К» набуло права вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 33-36). Згідно з копією Реєстру прав вимоги № 2 до Договору про відступлення права вимоги № 5-2024 від 18 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Брайт-К» отримало право грошової вимоги до відповідача [PERSON] (№ 242) за кредитним договором № 5/3710915 від 09.09.2021 (а.с. 41-45). 25.03.2025 ТОВ «ФК «Брайт-К» направило відповідачеві повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом, яким, зокрема було повідомлено відповідача про відступлення права вимоги за кредитним договором (а.с. 30), 10.07.2025 ТОВ «ФК «Брайт-К» направило вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісії (а.с. 31). Спір у справі виник із кредитних правовідносин та його вирішення регулюється нормами цивільного законодавства. Частинами 1, 3 статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом. Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом. Згідно зі статтею 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свій обов`язок новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 1082 ЦК України визначено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом. За змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-979цс15. 18 грудня 2024 року між ТОВ «ФК «Брайт-К» та АТ «Креді Агріколь Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги № 5-2024 згідно з яким АТ «Креді Агріколь Банк» відступило, а ТОВ «ФК «Брайт-К» набуло права вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 33-36). Згідно з копією Реєстру прав вимоги № 2 до Договору про відступлення права вимоги № 5-2024 від 18 грудня 2024 року ТОВ «ФК «Брайт-К» отримало право грошової вимоги до відповідача [PERSON] (№ 242) за кредитним договором № 5/3710915 від 09.09.2021 (а.с. 41-45). 25.03.2025 ТОВ «ФК «Брайт-К» направило відповідачеві повідомлення про наявність простроченої заборгованості за кредитом, яким, зокрема було повідомлено відповідача про відступлення права вимоги за кредитним договором (а.с. 30), 10.07.2025 ТОВ «ФК «Брайт-К» направило вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту, процентів за користування кредитом та комісії (а.с. 31). З виписок з особового рахунку [PERSON] за період з 09.09.2021 по 23.12.2024 встановлено, що відповідач отримав кредитні кошти та здійснював з часткове нерегулярне поверненням коштів, що зараховувалися в погашення основного боргу, строкових процентів, пені, плати за обслуговування (а.с.16-29). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 5/3710915 від 09.09.2021 станом на 20.122024 у відповідача перед АТ «Креді Агріколь Банк» виникла заборгованість у загальному розмірі 180 455,07 грн, яка складається зі строкової заборгованості 62 940,45 грн, простроченої заборгованості 21 627,40 грн, нарахованих відсотків 105,71 грн, загальної суми реструктуризації по простроченій комісії 21 150,00 грн, загальної суми реструктуризації по простроченим відсоткам 12 080,04 грн, прострочених відсотків 20 251,47 грн, комісії 2 350,00 грн, простроченої комісії 39 950,00 грн (а.с. 15). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором № 5/3710915 від 09.09.2021, здійсненого позивачем, станом на 10.07.2025 ТОВ «ФК «Брайт-К» здійснило нарахування за відсотками у загальному розмірі 7092,80 грн та за комісією у загальному розмірі 16450,00 грн (а.с. 15 оборот). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ч.ч.1,2ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України). В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Як передбачено ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). З положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері визначені Законом України від 15 листопада 2016 року №1734-VIII «Про споживче кредитування» (далі Закон №1734-VIII). За змістом ч. 2 ст. 9 Закону №1734-VIII до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. В силу ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Банк надав відповідачу [PERSON] кошти за кредитним договором на умовах строковості і платності, однак такі кошти не були повернуті в повному обсязі відповідачем та банком в подальшому було відступлено право вимоги. Свої зобов`язання по кредитному договору банк виконав у повному обсязі, відповідач свої зобов`язання по кредитному договору належним чином не виконував, не сплачував своєчасно та в повному обсязі щомісячні платежі, внаслідок чого утворилася заборгованість. З матеріалів справи також слідує, що сторони погодили умови кредитування, в тому числі кількість та розмір платежів, періодичність їх внесення, розмір процентної ставки, строк кредитування, дані обставини не заперечуються відповідачем. Таким чином, встановлено, що взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №5/3710915 від 09.09.2021 року в розмірі 203997,87 грн, яка складається з: - заборгованості за тілом кредиту - 84567,85 грн; - заборгованості за процентами за користування кредитом - 39530,02 грн; - заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості - 79900,00 грн. Водночас, що стосується вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості з комісії, то суд зазначає наступне. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). ВП ВС у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 зробила висновок про нікчемність умов кредитного договору щодо оплатності послуги з надання інформації. А в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 363/1834/17 - визначила, що умова договору про надання споживчого кредиту, укладеного до 13 січня 2006 року, стосовно встановлення додаткової плати (комісії) за обслуговування споживчого кредиту є оспорюваною. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 (провадження № 14-44цс21) зазначено, що 10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку з чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування». Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними, проте, враховуючи ультраактивну форму дії Закону України «Про захист прав споживачів», визначені ним наслідки включення до договору споживчого кредиту умов, якими встановлено плату щодо кредиту, підлягають перевірці на відповідність змісту положень Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту. Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо. Статтею 11 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту». Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит). Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту. У кредитних відносинах економічною метою кредитодавця є повернення суми кредиту та одержання процентів за користування кредитом. Кредитодавець заінтересований у своєчасному виконанні позичальником обов`язків за кредитним договором, для чого позичальник має бути проінформований про строки і суми належних платежів. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19 вирішувала питання (а) чи можливе встановлення комісії за обслуговування кредиту згідно Закону України «Про споживче кредитування»; (б) чи має кваліфікуватися умова договору, що передбачає комісію, як дійсна/нікчемна/оспорювана. Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові вказала на те, що Законом України «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту, а згідно з пунктом 3.2.4 кредитного договору позичальник має право не частіше одного разу на місяць вимагати у банку безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості. Разом з тим зробила висновок про нікчемність в цілому пунктів 1.4 та 6 кредитного договору, зокрема не лише щодо щомісячного інформування про розмір заборгованості, але й опрацювання запитів позичальника, надання інформації по рахунку. Враховуючи наведені правові висновки, банк не мав права встановлювати до кредитного договору комісію за обслуговування кредитної заборгованості, яка включає в себе моніторинг заборгованості, під яким розуміється електронне інформування (нагадування) про здійснення щомісячних платежів по кредиту та процентах, надання інформації щодо стану заборгованості через дистанційні системи обслуговування, інформування позичальника про виникнення простроченої заборгованості, консультування позичальника (як усне так і письмове) щодо погашення заборгованості, своєчасності сплати платежів тощо. Така умова договору є нікчемною та не потребує визнанню недійсною. Отже, оскільки споживач є вразливою стороною договірних відносин, законодавець визначився з посиленим захистом споживачів шляхом прийняття Закону України «Про захист прав споживачів» та Закону України «Про споживче кредитування», який набрав чинності 10 червня 2017 року. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача (частини перша та друга статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів»). Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Як уже зазначалося судом вище, умовами укладеного між сторонами договору встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування». Ураховуючи наведене, оскільки [PERSON] було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись безоплатно, визначені в п. 1.4.2. кредитного договору 5/3710915 від 09.09.2021 умови щодо обов`язку позичальника сплачувати комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 2,35 % від суми кредиту, є нікчемними. Частиною четвертою статті 42 Конституції України передбачено, що держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком. Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг, як це закріплено вимогами ч. 3 ст. 55 вказаного Закону. Як унормовано положеннями ч. 3 ст. 13 ЦК України, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Таким чином, суд доходить висновку про те, що послуга з надання споживчого кредиту є діяльністю банку або іншої фінансової установи з передачі споживачу коштів на придбання продукції для його особистих потреб, а тому встановлення кредитором будь-яких зборів, комісій, платежів за інші дії, ніж надання коштів на придбання продукції, не відповідає змісту кредитних правовідносин. За таких обставин, первісним кредитором та позивачем без належних на те правових підстав нарахована плата за обслуговування кредитної заборгованості на загальну суму 79 900,00 грн, а відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за комісією за обслуговування кредитної заборгованості є безпідставними з наведених вище доводів та задоволенню не підлягають. Разом з цим, відповідачем здійснювалися оплати заборгованості на загальну суму 41 570,80 грн, з яких 14 099,00 грн (2350,00 + 2350,00 + 2350,00 + 2350,00 + 2350,00 + 154,86 + 2194,14 = 14099,00) було зараховано на погашення плати за обслуговування, що підтверджується випискою з особового рахунку [PERSON] за період з 09.09.2021 по 21.12.2024, а саме: - 08.10.2021 у розмірі 2350,00 грн; - 09.11.2021 у розмірі 2350,00 грн; - 09.12.2021 у розмірі 2350,00 грн; - 06.01.2022 у розмірі 2350,00 грн; - 09.02.2022 у розмірі 2350,00 грн; - 17.02.2023 у розмірі 154,86 грн; - 17.03.2023 у розмірі 2194,14 грн. Оскільки суд прийшов до висновку про безпідставність нарахування плати за обслуговування кредитної заборгованості, то сплачені відповідачем кошти, що були зараховані на погашення плати за обслуговування мають бути зараховані в оплату заборгованості за відсотками, у відповідності ст. 534 ЦК України. Окрім цього, відповідачем здійснено оплату заборгованості за кредитним договором 5/3710915 від 09.09.2021 на загальну суму 8000,00 грн (4000+4000=8000) після звернення позивача з позовом до суду, що підтверджується копіями квитанцій № 2757981118 від 07.11.2025 на загальну суму 4000,00 грн (цільове призначення платежу: Погашення заборгованості за кред. дог. 5/3710915 від 09.09.2021 [PERSON] ) та № 2801371386 від 05.12.2025 на загальну суму 4000,00 грн (цільове призначення платежу: Погашення заборгованості за кред. дог. 5/3710915 від 09.09.2021 [PERSON] ) (а.с.103, 104). Таким чином, розмір несплаченої заборгованості за відсотками становить 17 431,02 грн (39 530,02(сума заборгованості за відсотками, яку просив стягнути позивач) - 14 099,00 (сума оплат заборгованості, які були зараховані на погашення комісії первісним кредитором) - 8000,00 (сума оплат заборгованості, здійснених після звернення з позовом до суду) = 17 431,02). З огляду на вищезазначене, загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідачки становить 101 998,87 грн (17431,02+84567,85=101 998,87), що складається з 17 431,02 грн - заборгованості за відсотками, та 84 567,85 грн - заборгованості за тілом кредиту. Отже, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Брайт-К» заборгованості за кредитним договором 5/3710915 від 09.09.2021 в загальному розмірі 101 998,87 грн, що складається з: заборгованості за тілом кредиту у розмірі - 84 567,85 грн; заборгованості за відсотками у розмірі - 17 431,02 грн. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2447,97 грн, що підтверджується платіжною інструкцією кредитового переказу коштів №54016 від 11.08.2025 (а.с.1). Вказані кошти судового збору були зараховані до спеціального фонду державного бюджету України, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 55). Згідно позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у загальній сумі 203 997,87 грн. Суд дійшов висновку, що задоволенню підлягають позовні вимоги у розмірі 101 998,87 грн. Таким чином, пропорційність задоволених вимог становить 50% (101 998,87 х100: 203 997,87 = 50%). Оскільки, вимоги позивача задоволено на 50%, то сплачений судовий збір за пред`явлення позовної вимоги майнового характеру підлягає стягненню на користь позивача в сумі 1223,99 грн (2447,97 х 50% = 1223,99). На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 526,610,611,625,634, 1048, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: partial