Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

У жовтні 2025 року позивач ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 17 травня 2016 року між ПАТ "Альфа-Банк", яке було перейменоване в АТ "Сенс Банк", шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, відповідно до умов якої відповідачці надано кредит з лімітом кредитної лінії у розмірі 200000,00 грн. Процентна ставка за користування кредитом становила 40,00 % річних, тип процентної ставки - фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж встановлено у розмірі 7 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50,00 грн. Проте позичальниця [PERSON] не дотримувалась умов кредитного договору, не сплачувала кредит, проценти за користування ним у розмірі та порядку, визначеному договором, допустила заборгованість у сумі 29287,91 грн, що складається з тіла кредиту у сумі 24812,45 грн, процентів за користування ним у сумі 4475,46 грн. За договором факторингу від 20 вересня 2021 року № 3, укладеним між АТ "Альфа-Банк" та ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс", первісний кредитор відступив позивачеві право вимоги до позичальниці [PERSON] за угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лініївід 17 травня 2016 року. З цих підстав позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лініївід 17 травня 2016 року у сумі 29287,91 грн, а також присудити з неї судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2025 року прийнято до провадження позовну заяву ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" до [PERSON] про стягнення заборгованості та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін у справі. Указана ухвала судді була надіслана відповідачці за адресою, за якою зареєстроване її місце проживання. Поштове відправлення з ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2025 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі повернуто відправнику з проставленням 27 жовтня 2025 року у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи у місці проживання. Отже, за положеннями п. 4 ч. 6 ст. 272 ЦПК України ухвала судді Оболонського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2025 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі вважається врученою відповідачеві 27 жовтня 2025 року (зазначене узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2024 року у справі № 752/5040/19, від 10 травня 2023 року у справі № 755/17944/18). У строк, визначений ухвалою судді Оболонського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2025 року про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження, відповідачка відзив на позовну заяву ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" до суду не подала. За положеннями ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За таких обставин суд ухвалив розглянути справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Ч. 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. 6, ч. 1 ст. 627 та ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст. 1055 ЦК України). 17 травня 2016 року [PERSON] підписала Оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка була акцептована ПАТ "Альфа-Банк". Отже, між сторонами справи укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 17 травня 2016 року, яка є змішаним договором та містить елементи різних договорів, зокрема договорів банківського рахунку та договору про споживчий кредит. За умовами угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 17 травня 2016 року ПАТ "Альфа-Банк" зобов`язалось надати позичальниці кредит на споживчі потреби у формі відновлювальної кредитної лінії з лімітом у розмірі 200000,00 грн. Строк кредитування - 36 місяців з можливістю пролонгації. Процентна ставка за користування кредитом - 40,00 % річних, тип процентної ставки - фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж на погашення кредиту - 7 % від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50,00 грн. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На виконання умов угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 17 травня 2016 року банком надано [PERSON] кредит у формі відновлювальної кредитної лінії, що підтверджується випискою з рахунка позичальника (а. с. 15-24). Ст. 530 ЦК України визначено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За час дії кредитного договору позичальниця [PERSON] належним чином не виконувала умови договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування ним. Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України). Заборгованість [PERSON] за угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 17 травня 2016 року становить 29287,91 грн, що складається з тіла кредиту у сумі 24812,45 грн, процентів за користування ним у сумі 4475,46 грн. Доказів на спростування розрахунку заборгованості за кредитом, який був наданий позивачем, відповідачкою не поданою. За договором факторингу від 20 вересня 2021 року № 3, укладеним між АТ "Альфа-Банк"та ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс", первісний кредитор відступив позивачеві право вимоги до позичальниці [PERSON] за угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 17 травня 2016 року (а. с. 8-12). З огляду на викладене суд вважає, що позов слід задовольнити, стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" заборгованість за угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 17 травня 2016 року у сумі 29287,91 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту у сумі 24515,65 грн, процентів за користування ним у сумі 4475,46 грн. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц). Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем було надано договір про надання правничої допомоги від 03 липня 2024 року № 03/07/24, укладений між ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" та адвокатом Литвиненко О.І., акт приймання - передачі наданих послуг від 02 червня 2025 року № 4. В акті прийому-передачі наданих послуг зазначено, що адвокат надала клієнту ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс", а клієнт отримав такі послуги: 1) надання первинної консультації замовнику у справі (витрачено 0,5 год, вартість послуг - 1000,00 грн); 2) правовий аналіз наявних документів у замовника, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного Суду та Європейського суду з прав людини (витрачено 2 год, вартість послуг - 4000,00 грн); 3) підготовка та подання позовної заяви (витрачено 2,1 год, вартість послуг - 4200,00 грн). Загальна вартість послуг - 9200,00 грн. При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у рішенні від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" v. Ukraine" ("Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України") від 23 січня 2014 року зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим, вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14- 382цс19). Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21. Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (п. 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18). Ураховуючи те, що обставини справи є стандартними для ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" (стягнення заборгованості за кредитним договором), обсяг доказів, якими обґрунтовуються позовні вимоги, є типовими у переважній більшості таких справ, послуги щодо надання первинної консультації клієнту, а також щодо правового аналізу наявних документів у клієнта, правової ситуації із застосуванням відповідного законодавства, правових висновків Верховного Суду, Європейського суду з прав людини тривалістю 2 год не можна вважати необхідними та обгрунтованими за критерієм їх неминучості. Ці послуги охоплюються підготовкою та складенням позовної заяви (тривалість 2,1 год, вартість - 4200,00 грн). Отже, виходячи з критеріїв реальності наданих адвокатських послуг та їх необхідності, обґрунтованими є витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4200,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у тому числі витрати на правову допомогу покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Таким чином, з відповідачки [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" компенсації підлягають судовий збір у сумі 3028,00 грн та витрати професійну правничу допомогу у сумі 4200,00 грн.

Outcome: approved