Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позивач ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс»(далі -позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач), в якому просить стягнути суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 36 685,05 гривень, судовий збір, а також витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9 200,00 гривень. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 травня 2019 року [PERSON] уклав з АТ «АЛЬФА-БАНК» договір про надання кредиту 501138969 відповідно до умов якого АТ «АЛЬФА-БАНК» надав позичальнику кредит у сумі 55 250,00 грн, строк кредиту 18 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 17,99%. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. АТ «АЛЬФА-БАНК» виконав умови кредитного договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти в розмірі 36 685,05 грн, в свою чергу позичальник не виконав умови кредитного договору щодо повернення кредитних коштів внаслідок чого виникла заборгованість. Згідно детального розрахунку заборгованості станом на 04 лютого 2025 року загальний розмір заборгованості становив 36 685,05 грн, яка складалась з тіла кредиту у розмірі 21 602,56 грн, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 3 535,24 грн., заборгованості по комісії 11 547,25 грн. 22 лютого 2021 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та ТОВ «ФК ФОРТ» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК ФОРТ» набуло статусу кредитора за кредитним договором 501138969 від 06 травня 2019 року. 23 лютого 2021 року між ТОВ «ФК ФОРТ» та ТОВ «Фінансова компанія «ЕЛІТ ФІНАНС» укладено договір факторингу, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором до відповідача. Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором 501138969 від 06 травня 2019 року. Згідно з розрахунком заборгованості за [PERSON] станом на 04 лютого 2025 року обліковується заборгованість у розмірі 36 685,05 грн, яку просить позивач стягнути у судовому порядку. Також, представник позивача просить стягнути витрати на оплату судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 200,00 грн. Відзиву та будь-яких заяв та клопотань в ході проведення судового розгляду від відповідача не надходило. Рух справи 11 січня 2024 року до Харківського районного суду Харківської області надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 січня 2024 року вищевказану цивільну справу передано в провадження судді Карасави І.О. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29 квітня 2024 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, справа призначена до судового розгляду, відповідачу наданий строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача Євдотьєв А.О. у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справи за відсутності позивача. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно і належним чином в порядку статті 128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив суд про причини неявки та не подав відзив, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, відповідно до статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фактичні обставини справи, встановлені судом та зміст спірних правовідносин Відповідно до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, 06 травня 2019 року між АТ «АЛЬФА-БАНК» та [PERSON] було укладено договір про надання кредиту №501138969. АТ «Альфа Банк» прийняв пропозицію відповідача на укладання кредитного договору про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, які є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Відповідно до умов договору АТ «АЛЬФА-БАНК» надав позичальнику кредит у сумі 55250,00 грн, строк кредиту 18 місяців на споживчі потреби з відсотковою ставкою 17,99 %. Договір кредитної лінії укладено з відповідачем у електронній формі відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію», який має силу договору, укладеного в письмовій формі та підписаний сторонами. Відповідач погодився на приєднання до публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднався до умов договору, погодився з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання. Таким чином, сторонами кредитного договору погоджено усі істотні умови договору, зокрема умови кредитування та розмір процентів за користування кредитними коштами. Крім того, підписанням паспорту споживчого кредиту від 06 травня 2019 року [PERSON] підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення відсотків, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, посилається крім паспорта споживчого кредиту на орієнтовний графік споживчого кредиту, графік платежів, розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту, анкета-заява на отримання кредиту, які були підписані відповідачем. Таким чином суд дійшов висновку, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування грошовими коштами за кредитним договором №501138969 від 06.05.2019. 22.02.2021 між АТ «АЛЬФА БАНК» та ТОВ «ФК ФОРТ» було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшли до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС». Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 06 травня 2019 року, укладеним між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем. З наданого позивачем розрахунку заборгованості встановлено, що розмір заборгованості за кредитним договором б/н від 06 травня 2019 року [PERSON] перед АТ «АЛЬФА-БАНК» станом на 20.09.2021 становить 36 685,05 грн., яка складалась з тіла кредиту у розмірі 21 602,56 грн. та заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 15 082,49 грн. Відповідно до частин 1 і 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що належними доказами доведено факт отримання відповідачем кредиту та наявності у нього заборгованості. Згідно даних виписки по рахунку за кредитною карткою Mastercard World за період з 06 травня 2019 року по 20 вересня 2021 року [PERSON] користувався кредитними коштами та періодично здійснював їх погашення. Розмір відсоткової ставки був визначений при укладенні договору та погоджений відповідачем, також попередньо обумовлювався у паспорті споживчого кредиту, який був підписаний відповідачем. Оскільки фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку банку не повернуті, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №501138969 від 06 травня 2019 року у розмірі 36 685,05 грн, яка складалась з тіла кредиту у розмірі 21 602,56 грн та заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 15 082,49 грн. 22.02.2021 між АТ «АЛЬФА БАНК» та ТОВ «ФК ФОРТ» було укладено договір факторингу, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшли до ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС». Таким чином, ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» набуло статусу кредитора за кредитним договором від 06 травня 2019 року, укладеним між АТ «АЛЬФА-БАНК» та відповідачем. 23 лютого 2021 року між АТ «АЛЬФА БАНК» та ТОВ «ФК ФОРТ» було укладено договір факторингку, за умовами якого права вимоги за кредитним договором перейшли до ТОВ «ФК ФОРТ». 20 грудня 2021 року АТ «Альфа Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» передано реєстри боржників в електронному вигляді. Відповідно до витягу Реєстру боржників ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» набув права грошової вимоги до відповідача [PERSON] за кредитним договором №501138969 від 06 травня 2019 року у розмірі 36 685,05 гривень. Про укладання договору факторингу відповідачу було повідомлено на електронну адресу та засобами поштового зв`язку. Пунктом 1 частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до частини 1 статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Як передбачено частиною 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Статтею 1078 ЦК України визначено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Як передбачено частиною 1 статті 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Грошова вимога, право якої відступається, є дійсною, якщо клієнт має право відступити право грошової вимоги і в момент відступлення цієї вимоги йому не були відомі обставини, внаслідок яких боржник має право не виконувати вимогу. Клієнт не відповідає за невиконання або неналежне виконання боржником грошової вимоги, право якої відступається і яка пред`явлена до виконання фактором, якщо інше не встановлено договором факторингу. Таким чином, право вимоги за кредитним договором 501138969 від 06.05.2019 укладеним [PERSON] із первісним кредитором, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс». Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Враховуючи викладене вище, оскільки відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором щодо повернення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальній сумі 36 685,05 гривень, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості. Щодо розподілу судових витрат За змістом частини 1 статті 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто(самопредставництво) та (або) через представника. Згідно статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ЦПК України однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підставі укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» та Адвокатом Литвиненко Оксаною Ігорівною договору №03-07/24 про надання правової допомоги від 03 липня 2024 року, адвокат прийняв на себе зобов`язання надавати клієнту послуги захисту прав та інтересів клієнта під час розгляду судом будь-якої інстанції справ у якій клієнт є учасником. Статус Литвиненко Оксани Ігорівни, як адвоката, підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю від 18 вересня 2020 року. Згідно акту №1 приймання-передачі наданих послуг від 15.07.2024 адвокат надав, а клієнт прийняв юридичні послуги, які складаються з: первинної консультації, одиниця виміру - година, кількість послуг 1, період надання послуг - 0,5 години, вартістю 1 000,00 грн; правовий аналіз наявних документів у замовника по справі, кількість послуг 1, період надання послуг 3 години, вартістю 4 000,00 грн; підготовка та подання позовної заяви, кількість послуг 1, період надання послуг 2,1 годин, вартістю 4 200,00 грн, на загальну суму 9 200,00 грн. Так, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи, та пропорційності до розміру задоволених позовних вимог. Оцінюючи співмірність послуг категоріям складності справи, ціни позову, обсягом наданих послуг, суд враховує, що предметом позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача становить 36 685,05 грн, справа відноситься до справ незначної складності з типовим предметом позову, позивач та його представник у судових засіданнях участі не приймали, за наслідком розгляду справи винесене заочне рішення. Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що сума в розмірі 9 200, 00 грн в якості судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою під час розгляду справи в Харківському районному суді Харківської області, яку просить стягнути відповідач з позивача не є обгрунтованою, пропорційною та розумною. Суд зазначає, що сума у розмірі 3 000,00 грн в якості судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою під час розгляду справи в Харківському районному суді Харківської області, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача, буде відповідати пропорційності розміру задоволених позовних вимог, є співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони. За правилами частини 2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача. При пред`явленні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 3 028,00 грн. Таким чином, вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЛІТ ФІНАНС». На підставі викладеного,

Outcome: approved