Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

У серпні 2025 року позивач [PERSON] звернулася до Тростянецького районного суду Сумської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 31 серпня 2024 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. Подружнє життя не склалося, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, відсутні спільні інтереси, взаєморозуміння, мають різні погляди на життя, спільного господарства не ведуть. Сімейні відносини припинені. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, судові витрати покласти на неї. Ухвалою Тростянецького районного суду Сумської області від 29 серпня 2025 року справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано на розгляд за підсудністю до Носівського районного суду Чернігівської області. Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 26 вересня 2025 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу повернуто до Тростянецького районного суду Сумської області для виконання вимог ч. 5-11 ст. 272, ч. 3 ст. 31 ЦПК України. Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області від 27 жовтня 2025 року в цивільній справі відкрито провадження, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 27 листопада 2025 року. Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 27 листопада 2025 року відкладено розгляд справи до 15 січня 2026 року у зв`язку з відсутністю відомості про вручення відповідачу повідомлення про дату, час та місце судового засідання. Позивач у судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву у якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила розглядати справу без її участі. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, відзиву на позов, жодних заяв/клопотань не подав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними матеріалами справи. Суд не ухвалює заочне рішення у справі, оскільки відсутня згода позивача на ухвалення заочного рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Судом встановлено, що 31 серпня 2024 року сторони зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 124, місце державної реєстрації: Тростянецький відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Охтирському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу подружжя спільних дітей не має. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Строк на примирення надавати недоцільно, оскільки жоден з подружжя цього не бажає. Судом встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу (ч. 2 ст. 114 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що збереження сімї в подальшому неможливо, шлюб сторін існує формально, а тому може бути розірваним. Щодо судових витрат у справі суд зазначає наступне. Враховуючи позицію позивача в частині розподілу судових витрат, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Outcome: approved