Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

І. Зміст позовних вимог. Позивач, Комунальне підприємство «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО», звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги, яка станом на 31.08.2025 року становить 66 723,17 грн. Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачами своїх зобов`язань щодо оплати послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води та абонентського обслуговування. ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15 жовтня 2025 року відкрито провадження в порядку спрощеного без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачам запропоновано надати відзив на позовну заяву. ІІІ. Позиції учасників судового провадження. Відповідач 1 ( [PERSON] ) через свого представника подав відзив на позовну заяву, у якому просив позов задовольнити частково. В обґрунтування заперечень зазначив, що після відкриття провадження у справі, а саме 06.12.2025 року, відповідачами було проведено оплату частини заборгованості: 5 416,77 грн - за послуги з централізованого опалення (період 01.05.2018-31.10.2021); 5 233,33 грн - за послуги з гарячого водопостачання (період 01.05.2018-31.10.2021). У зв`язку з цим, заборгованість за опалення за вказаний період відсутня, а за гарячу воду складає 1 485,65 грн. Решту позовних вимог відповідачі визнали. ІV. Фактичні обставини встановлені судом та норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи Судом встановлено, що з 01.05.2018 року КП «КИЇВТЕПЛОЕНЕРГО» є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а з 01.11.2021 року - виконавцем послуг з постачання теплової енергії та гарячої води. Будинок, в якому розташована квартира відповідачів [ADDRESS] підключений до мереж тепло- та водопостачання. Відповідачі, проживаючи та будучи зареєстрованими за цією адресою, є споживачами цих комунальних послуг і, відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», несуть солідарну відповідальність за їх оплату. Договори про надання комунальних послуг були укладені в публічній формі (договори приєднання), що підтверджується публікацією їхніх текстів у засобах масової інформації та на офіційному веб-сайті позивача. Факт споживання послуг відповідачами є підтвердженням прийняття умов цих договорів. Відповідачі не виконували належним чином свої зобов`язання щодо своєчасної оплати спожитих послуг, що призвело до виникнення заборгованості. Позивач також набув право вимоги щодо заборгованості, яка виникла до 01.05.2018 року, на підставі Договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.10.2018 № 602-18, укладеного з ПАТ «КИЇВЕНЕРГО». Надані позивачем розрахунки заборгованості, що складається з основного боргу, інфляційних втрат, 3% річних та пені, є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи. Відповідачі, у свою чергу, не надали жодних доказів, які б спростовували або частково заперечували розмір цієї заборгованості. Відповідно до ч. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно ч. 2 ст. 5 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, управління побутовими відходами. За змістом ст. 6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» учасниками право відносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг є: 1) послуг з постачання та розподілу природного газу - постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача; 2) послуг з постачання та розподілу електричної енергії - енергопостачальник або інший суб`єкт, визначений законом; 3) послуг з постачання теплової енергії - теплопостачальна організація; 4) послуг з постачання гарячої води - суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води; 5) послуг з централізованого водопостачання - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання; 6) послуг з централізованого водовідведення - суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водовідведення; 7) послуг з управління побутовими відходами - адміністратор послуги з управління побутовими відходами, а у разі його відсутності - визначений у встановленому законодавством порядку суб`єкт господарювання, який здійснює збирання та перевезення побутових відходів. Обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг визначені ст.ст. 7, 8 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги". Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право, зокрема, одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Зі свого боку, виконавець комунальної послуги, зокрема, зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором (п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»). На підтвердження надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води в будинок за адресою [ADDRESS] позивачем надано корінці нарядів про включення та відключення будинку, відомості спожитої теплової енергії. Доказів, які б спростували визначений позивачем розмір заборгованості, відповідачі в ході судового розгляду справи не надали, як і не надали допустимих доказів належного виконання ним зобов`язань по сплаті за житлово-комунальні послуги. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (стаття 526 ЦК України). Так, необхідність укладення договору про надання комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено, як обов`язок, а не право сторін, і відмова споживача від укладення договору у такому разі суперечить вимогам ч.3 ст. ст. 627, 630 ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Разом із тим за змістом наведених норм закону споживач зобов`язаний оплатити комунальні послуги, якщо він фактично користується ними, відсутність договору про надання комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, що й відповідає спірним правовідносинам. Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 10 жовтня 2012 року у справі 6-110цс12. Судом встановлено, що відповідачі є споживачами послуг за адресою: [ADDRESS] . Факт наявності заборгованості підтверджується розрахунком позивача. Водночас, Відповідачами надано докази (платіжні документи від 06.12.2025), що підтверджують добровільне погашення частини боргу у загальному розмірі 10 650,10 грн вже після звернення позивача до суду. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП «Київтеплоенерго» підлягають задоволенню частково. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню пропорційно судовий збір по 1514,00 грн.

Outcome: approved