Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

Позивач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Молдован Д.В., звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовано тим, що 06 червня 2015 року між [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON] ) та [PERSON] було укладений шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції у Закарпатській області від 06 червня 2015 року, про що складено актовий запис № 89. Після укладання шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». У шлюбі у сторін народилися двоє дітей - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Виноградівського районного управління юстиції у Закарпатській області від 07.12.2015 року, за актовим записом №333 та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане Виноградівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області від 23.10.2018 року, за актовим записом №243. Питання щодо виховання, визначення місця проживання дітей, стягнення аліментів не піднімається. Діти постійно проживають та зареєстровані за адресою місця реєстрації їх матері (позивача): [ADDRESS] . Стягнення аліментів з відповідача на утримання спільних дітей відбувається по судовому наказу №299/3761/25, виданим Виноградівським районним судом Закарпатської області від 18.08.2025 року про стягнення 1/3 частки від всіх видів доходу відповідача. Спільне життя позивача та відповідача не склалось, протягом останнього року подружжя проживають окремо, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Сторони спілкуються виключно щодо виховання їхніх спільних дітей. Подружжя більше немає почуття взаємної любові один до одного. Кожен має різні погляди на сімейне життя, сторони не спілкують та не підтримують ніяких зв`язків, окрім як питання щодо спільних дітей. Даний шлюб носить суто формальний характер, оскільки сторони давно не проживають разом, шлюбні відносини як подружжя не підтримують, спільне господарство не ведуть. У зв`язку з цим позивач звернулася до суду із даним позовом та просить шлюб розірвати, залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] », судові витрати покласти на відповідача. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подала до суду письмову заяву, згідно якої просить розглянути справу у їх відсутність та задоволити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання також не з`явився, причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового розгляду від нього не надходило, відзив на позов не подав. У відповідності до порядку, встановленого ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України суд, вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Судом встановлено, що 06 червня 2015 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Виноградівського районного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 89, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.06.2015. Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей син [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя у сторін не склалося через різні характери та погляди на життя, в результаті чого між ними виникали різного характеру непорозуміння, які призвели до припинення шлюбно-сімейних відносин. Шлюб сторін існує тільки формально. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач остаточно визначилася та настоює на розірванні шлюбу. У відповідності до ст.51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до вимог ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя сторін. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3, 4 ст.56 СК України). Тому позов, заявлений позивачем обґрунтований та підлягає задоволенню і шлюб, укладений між нею та відповідачем слід розірвати. Крім цього, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає залишити своє шлюбне прізвище після розірвання шлюбу, а тому, суд прийшов до переконання, що необхідно залишити позивачу її шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду сплатила 1211,20 гривень судового збору, а відтак, з урахуванням вищенаведеного понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved