Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

28 жовтня 2025 року (через систему «Електронний суд») позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» через свого уповноваженого представника Мишевську Н.М. звернувся до Згурівського районного суду Київської області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на корить ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість за договором № 441716-КС-001 про надання кредиту від 28.12.2021, що становить 26653,55 грн, що складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 4653,75 грн; суми прострочених платежів по процентах - 21999,80 грн; суми заборгованості по штрафам - 0,00 грн, суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн, а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.12.2021 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 441716-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» 28.12.2021 направлено [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір № 441716-КС-001 про надання кредиту, а відповідач прийняв (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення договору, на умовах визначених офертою. Зі своєї сторони ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-4876, на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті), котрий боржником було введено/відправлено. Таким чином, 28.12.2021 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] було укладено договір № 441716-КС-001 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до п. 1 Договору, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 5000,00 грн, на засадах строковості, поворотності, платності (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором та Правилами про надання грошових коштів у кредит (надалі - Правила, а разом - Договір). Згідно з умовами договору, сторони визначили, що плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,0777 процентів за кожен день користування кредитом. Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку платежів. Пунктом 3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором кредиту виконало та надало позичальнику грошові кошти в розмірі 5000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] (котру позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті), що підтверджується довідкою про видачу коштів (або платіжним дорученням). Також, 15.06.2022 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 441716-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до умов Додаткової угоди сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 09.08.2023 р.». До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором № 441716-КС-001 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти на загальну суму 8840,00 грн. Таким чином, зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання договору і, відповідно, щодо правомірності вимог позивача за договором про надання кредиту. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» не нараховувало та не просить суд стягнути з відповідача на користь позивача жодну неустойку, а також проценти після закінчення строку дії кредитного договору. Зважаючи на ті обставини, що відповідач [PERSON] належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, у боржника станом на 09.10.2025 утворилась заборгованість за договором № 441716-КС-001 про надання кредиту у розмірі 26653,55 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту у розмірі 4653,75 грн, суми прострочених платежів по процентах у розмірі 21999,80 грн. Виходячи із наведеного, позивач вважає, що його позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом в повному обсязі. Крім того, у позовній заяві заявлено клопотання про витребування доказів. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 07 листопада 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено справу до розгляду, встановлено відповідні строки для подання заяв по суті справи, задоволено клопотання позивача про витребування доказів. 02 грудня 2025 року на виконання ухвали суду в частині витребування доказів від АТ «ПУМБ» надійшла інформацію про те, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в банку емітовано карту № [NUMBER] , а також виписка про рух коштів по даній карті за період 28.12.2021-02.01.2022. У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, у позовній заяві просив розгляд справи здійснювати за відсутності представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи, заяви про розгляд справи за його відсутності та/або відзиву на позовну заяву до суду не подав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подав та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. 28.12.2021 між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено договір № 441716-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». На підтвердження укладення Договору позивачем надані: копія анкети клієнта, в якій, зокрема, зазначені персональні дані клієнта, фінансовий номер телефону та номер банківської картки для перерахунку коштів (а.с. 44); копія паспорт споживчого кредиту (а.с. 23-24); копія договору № 441716-КС-001 від 28.12.2021, який підписаний відповідачем одноразовим ідентифікатор G-4876, який був надісланий на номер телефону [NUMBER] , що зазначений позичальником в анкеті в особистому кабінеті та введений/відправлений відповідачем 28.12.2021 о 15:59:20 (а.с. 25-26); копія пропозиції (оферти) укласти договір №441716-КС-001 від 28.12.2021 про надання кредиту (а.с. 27-28) та копія прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) щодо укладання договору № 441716-КС-001 від 28.12.2021 (а.с. 29-32), копія візуальної форма послідовності дій клієнта (а.с. 42); копія Правил надання споживчих кредитів ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (а.с. 57-66). Відповідно до п. 1 договору кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 5000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Строк кредиту: 24 тижні. Процентна ставка: в день 1,07770000, фіксована. Комісія за надання кредиту: 750,00 грн. Термін дії договору: до 14.06.2022 р. Цей кредит є споживчим кредитом. Згідно з п. 2 договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - процент за користування кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Підписанням цього договору позичальник підтверджує, що до укладення договору отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачені законодавством України, зокрема, передбачену ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», Паспорт споживчого кредиту, частиною другою ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також примірник Правил (у формі електронного документа), що розміщені на сайті кредитоддавця. В анкеті клієнта відповідач [PERSON] вказав номер банківського рахунку / банківської картки для перерахунку коштів - [NUMBER] . 15.06.2022 року між ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та [PERSON] укладено Додаткову угоду № 1 до Договору № 441716-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», що підтверджується копією паспорта споживчого кредиту (а.с. 32-34); копією додаткової угоди № 1 від 15.06.2022 до договору № 441716-КС-001 від 28.12.2021, яка підписана відповідачем одноразовим ідентифікатор G-4701, який був надісланий на номер телефону [NUMBER] , що зазначений позичальником в анкеті в особистому кабінеті та введений/відправлений відповідачем 15.06.2022 о 17:35:01 (а.с. 35-36); копією пропозиції (оферти) укласти Додаткової угод № 1 (а.с. 39-41), копією візуальної форми послідовності дій клієнта (а.с. 43). Підписанням цієї Додатково угоди позичальник підтвердив наявність у нього заборгованості перед кредитодавцем за договором, станом на 15.06.2022, в розмірі 10270,55 грн, що включає: суму кредиту 4653,75 грн; проценти за користування кредитом 5616,80 грн; комісія за надання кредиту 0 грн. Відповідно до умов Додаткової угоди сторони домовились внести зміни в п. 1 Договору та викласти: «Термін дії Договору» в новій редакції, а саме: «Термін дії Договору: до 09.08.2023 р.», «Строк кредиту» в новій редакції, а саме: «Строк кредиту: 590 днів», встановили графік платежів. Процентна ставка з 15.06.2022 - 1,0777% в день, фіксована. Відповідно до пунктів 13, 14 Додаткової угоди № 1 всі інші умови Договору, не змінені Додатковою угодою, залишаються чинними та сторони підтверджують свої зобов`язання за ними. Ця Додаткова угода є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦКУ зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Згідно з ч. 1 ст. 205 ЦКУ правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та/або супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію"). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Вимоги до змісту (умов) договору про споживчий кредит визначені у ч. 1 ст. 12 Закону України «Про споживчий кредит». Договір про споживчий кредит, укладений з порушенням вимог частини першої цієї статті, є нікчемним (ч. 5 ст. 12 Закону). Частинами 1, 2 ст. 207, п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України передбачено, що правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі, крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо, зокрема, воля сторін виражена за допомогою електронного засобу зв`язку, та якщо він підписаний його стороною (сторонами). В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Статтею 11 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Частина 5 ст. 11 Закону України «Про електрону комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Стаття 12 Закону України «Про електрону комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. У ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Абзац другий частини 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовились укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним в письмовій формі. За змістом ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 28.12.2021 ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» перерахувало відповідачу [PERSON] кошти у розмірі 5000,00 грн згідно з кредитним договором № 441716-КС-001 від 28.12.2021 на карту [NUMBER] , що підтверджується копією квитанції № 476813881 від 28.11.2025, виписка про рух коштів по даній карті № [NUMBER] за період 28.12.2021-02.01.2022, яка була емітована на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в АТ «ПУМБ» (а.с. 79 - інформація АТ «ПУМБ», а.с. 80-81 - виска про рух коштів). Відповідач [PERSON] свої зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором не виконував належним чином, заборгованість погасив частково на загальну суму 8840,00 грн, з яких: за кредитом - 346,25 грн, по відсотках - 7743,75 грн, по комісії - 750,00 грн. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за договором у відповідача виникла заборгованість, яка станом на 17.10.2025 складає 26653,55 грн, з яких: за кредитом - 4653,75 грн, по відсотках - 21999,80грн, по комісії - 0,00 грн, по штрафам - 0,00 грн (а.с. 12-21 - розрахунок заборгованості, а.с. 22 - довідка про стан розрахунків). Заборгованість за кредитним договором нарахована в межах строку дії кредитного договору з урахуванням додаткової угоди № 1 та відповідно до умов кредитного договору, з урахуванням суми коштів, сплаченої відповідачем. Відповідач [PERSON] не надав до суду жодних заперечень щодо позовних вимог позивача, а також доказів на спростування доводів позивача щодо розміру та складу нарахованої заборгованості за договором про надання кредиту. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших атів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 2, 3 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. З огляду на вищезазначене суд вбачає за необхідне позов задовольнити повністю. В частині розподілу судових витрат суд приходить до наступного. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За подання позову майнового характеру через систему «Електронний суд» позивач сплатив судовий збір у розмірі 2422,40 грн (а.с. 11). Представник позивача просив стягнути судовий збір з відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задоволено повністю, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, із відповідача [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved