Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

У червні 2025 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «ТФК ОЙЛ», в якому просив: 1) розірвати достроково договір позики між позивачем та ТОВ «Фінанс Фуєл Юкрейн», укладений 22.08.2024, зареєстрований за №23331133557 та додаткову угоду від 30.10.2024 № 1 до Договору про зміну сторони у вказаному договорі позики з ТОВ «Фінанс Фуєл Юкрейн» на ТОВ «ТФК ОЙЛ»; 2) стягнути з ТОВ «ТФК ОЙЛ» на користь позивача заборгованість за договором позики №23331133557 від 22.08.2024у розмірі 411 132,80 грн. Позов обґрунтовує тим, що 22.08.2024 між ним та ТОВ «Фінанс Фуєл Юкрейн» було укладено договір позики №23331133557, за умовами якого він, як позичкодавець, передав, а позичальник - ТОВ «Фінанс Фуєл Юкрейн», отримало у позику грошові кошти в сумі 250 000,00 грн. на строк 365 днів зі сплатою щомісячних процентів за користування коштами у розмірі 6% від загальної суми договору. Позичальник зобов`язувався повернути позичкодавцеві позичену суму у строк та на умовах, визначених у договорі, а також сплатити проценти. Як зазначає позивач, у період вересень-жовтень 2024 року позичальник здійснював виплату процентів за користування коштами на розрахунковий рахунок позичкодавця у розмірі 6% від загальної суми позики, що становило 3773,44,00 грн. У подальшому, а саме: 30.10.2024, до договору позики було укладено додаткову угоду №1, за умовами якої здійснено заміну позичальника з ТОВ «Фінанс Фуєл Юкрейн» на ТОВ «ТФК ОЙЛ». У зв`язку з тим, що починаючи з жовтня 2024 року ТОВ «ТФК ОЙЛ» в односторонньому порядку призупинило нарахування та виплату позивачу процентів. У зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2025 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 18.06.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Протокольною ухвалою суду від 25.11.2025 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, подав заяву, в якій просив розгляд справи здійснювати за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду справи по суті повідомлявся належним чином, причину неявки до суду не повідомив, тому суд вважав за можливе розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів. У постановах від 14.08.2020 від 13.01.2020 у справі №910/22873/17 Верховний суд зазначав, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Судом враховується рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011, згідно якого у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 22.08.2024 між позикодавцем - фізичною особою [PERSON] (далі - Інвестор), з однієї сторони, та позичальником - ТОВ «Фінанс Фуєл Юкрейн» (далі - Підприємство), з іншої сторони, було укладено договір позики №23331133557, за умовами якого Інвестор передає, а Підприємство приймає як позику грошові кошти у сумі, що визначена в п.2.1 розділу 2 даного договору, Підприємство зобов`язується повернути позичену суму у строк та на умовах, визначених у договорі, а також сплатити проценти у розмірі та порядку, встановлених цим договором. Пунктами 2.1 - 2.5 розділу 2 договору передбачено, що: сума інвестиції становить - 250 000,00 грн; проценти від загальної суми інвестиції в місяць - 6%; періодичність виплати процентів - щотижнево; порядок виплати процентів - шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Інвестора, зазначений у п.3 цього договору. Факт перерахування позивачем суми позики 250 000,00грн на розрахунковий рахунок ТОВ «Фінанс Фуєл Юкрейн» підтверджується квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 54 від 23.08.2024, призначення платежу - «плата згідно договору позики №23331133557 від 22.08.2024». За змістом договору позики: строк повернення інвестиції становить кількість календарних днів, вказаних у п.2.4 з дня надання суми інвестиції у повному обсязі (п.5.1); повернення інвестиції відбувається у останній календарний день строку, вказаного в п.2.4. з дня надання суми інвестиції у повному обсязі; якщо цей день припадає на вихідний або святковий день, то повернення інвестиції відбувається на наступний робочий день (п.5.2); днем повернення інвестиції вважається день фактичного повернення суми інвестиції шляхом зарахування суми інвестиції на розрахунковий рахунок інвестора, зазначений у реквізитах до цього договору; у випадку повернення інвестиції готівкою, сторони складають відповідну розписку (п.6.3); інвестор має право вимагати від підприємства дострокового повернення суми інвестиції не раніше, ніж 90 (дев`яносто) днів з дня надання інвестиції, шляхом надсилання письмової вимоги рекомендованим листом на поштову адресу підприємства та на електронну адресу, які вказані у п.3 цього договору (п.6.4); підприємство зобов`язане повернути суму інвестиції протягом 10 (десяти) днів з дня отримання вимоги про повернення; нарахування процентів припиняється з дня отримання вимоги про повернення (п.6.4.1); цей договір набуває чинності з моменту надання інвестором суми інвестиції підприємству та діє до повного виконання підприємством та інвестором своїх зобов`язань за договором (п.11.1); строк повернення інвестиції, встановлений п.2.4 та 5.1 цього договору, може бути продовжено за погодженням сторін, що оформляється додатковою угодою до договору (п.11.2). При цьому підприємство зобов`язано своєчасно, відповідно умов цього договору, здійснити повернення суми інвестиції та сплачувати проценти на умовах та в порядку, визначеному договором (п.7.2.1 договору). Згідно з п.7.4.4. договору позики підприємство має право затримати виплату процентів, передбачених розділом 2 договору, та повідомити щодо цього інвестора у випадках: - настання форс-мажорних обставин, передбачених цим договором; - позбавлення підприємства права вільно розпоряджатись та використовувати рахунки підприємства; - несправної роботи банківської системи чи банку, у якого обслуговується рахунок підприємства. 30.10.2024 між ТОВ «Фінанс Фуєл Юкрейн» (далі - Підприємство 1), ТОВ «ТФК ОЙЛ» (далі - Підприємство 2) та фізичною особою [PERSON] (далі - Інвестор) укладено Додаткову угоду №1 до договору позики №23331133557, згідно з умовами якої сторони домовились замінити одну із сторін в договорі, а саме: передати Підприємству 2 усі права та обов`язки Підприємства 1 за договором; Інвестор згоден із зміною Підприємства 1 на Підприємство 2 в договорі; Додаткова угода вступає в дію з моменту її підписання сторонами та діє до закінчення терміну дії договору відповідно до його умов (п.1, 2, 5 додаткової угоди). Як стверджує позивач, після укладення зазначеної додаткової угоди відповідач - ТОВ «ТФК ОЙЛ», не здійснював жодної виплати процентів за договором позики, на підтвердження чого надала до суду виписку з власного рахунку [NUMBER] за період з 02.09.2024 по 09.10.2024. Суду не надано доказів, які б підтверджували укладення сторонами додаткової угоди щодо продовження строку повернення суми позики чи повідомлення про наявність причин для затримки виплати процентів відповідно до п.7.4.4 та 11.2 договору позики від 22.08.2024. На час розгляду справи судом настав строк повернення позики, визначений п.5.1 договору позики. Судом встановлено, що на рахунок позивача, вказаний у п.3 договору позики №23331133557 від 22.08.2024, а саме: [NUMBER], з моменту укладення Додаткової угоди №1 від 30.10.2024 проценти за договором позики не надходили, як і не надходило повернення всієї суми позики з процентами, хоча настав обумовлений договором строк повернення позики (365 днів). З огляду на те, що договір позики був укладений сторонами 22.08.2024, а зарахування коштів у сумі 250 000,00 грн на рахунок відповідача здійснено позивачем 23.08.2024, то відповідно за минуванням 365 днів з дати сплати суми позики у відповідача виник обов`язок, передбачений розділами 5 та 6 договору, з повернення позивачці суми позики та нарахованих відсотків у повному обсязі. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст.1046 ЦК України). Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч.1 ст.1048 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.3 ст.1049 ЦК України). Згідно зі ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Стаття 11 ЦК України визначає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України). Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст.526 ЦК України). Відповідно до ст.610, ч.1 ст.611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Як встановлено судом, відповідачем допущено порушення зобов`язання зі сплати відсотків та повернення суми позики і після закінчення строку дії договору, який становив 365 днів з дня перерахування позивачкою як позичкодавцем, позичальнику грошових коштів (з 23.08.2024), що настав на час розгляду справи. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч.ч.1, 2ст.651 ЦК України). У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору (ч.ч.2, 5ст.653 ЦК України). Суд, з`ясувавши всі обставин справи, перевіривши їх доказами, надавши оцінку зібраним доказам як в цілому, так і кожному доказу окремо, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача на його користь суми позики у розмірі 411 132,80 грн. підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідачем не виконано зобов`язання за договором позики від №23331133557 від 22.08.2024 та додатковою угодою від 30.10.2024 по закінченню строку дії договору. Доказів зворотного матеріали справи не містять. З огляду на задоволення судом заявлених позивачкою позовних вимог на підставі ч.1, п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду, що становить 4111,40 грн. Відповідно до статей 11, 15, 16, 509, 525, 526, 610, 611, 1046, 1048, 1049 ЦК України, та

Outcome: approved