Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

У листопаді 2025 року позивач ТОВ «ФК «Кредит - Капітал»через представника адвоката Усенко М.І. звернувся до суду із вказаним вище позовом. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав, що 04 квітня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Селфі Кредит» (надалі ТОВ «Селфі Кредит») та [PERSON] укладено Договір №707236 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» в електронній формі за допомогою одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 6000 гривень на умовах визначених кредитним договором, а споживач зобов`язався одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме надало Відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначений умовами кредитного договору. 01 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» укладено Договір факторингу №01022024, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» відступив ТОВ «ФК «Кредит Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит Капітал» прийняв належні ТОВ «Селфі Кредит» права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, у тому числі і за Договором №707236 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 04 квітня 2023 року. Таким чином до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» відповідно до укладеного договору відступлення прав вимоги перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідач не виконував належним чином зобов`язання за договором, в результаті чого виникла заборгованість, яка становить 45 916 гривень. З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у вказаному розмірі, а також судові витрати, які складаються із судового збору у розмірі 2422 гривень 40 копійок та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 гривень. Позивач ТОВ «ФК «Кредит Капітал» в судове засідання представника не направив, 05 січня 2026 року адвокат Усенко М.І. надіслав клопотання про підтримання позовних вимог, просив розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду не заперечує (арк.спр.91-94). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяви про розгляд справи у її відсутність чи відкладення розгляду справи суду не подав. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлений шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання: [ADDRESS] , яка повернулась на адресу суду з відміткою УкрПошти «Адресат відсутній за вказаною адресою» (арк.спр.79-80), а також отримував судові повістки в електронний кабінет, про що свідчить наявні в матеріалах справи довідки про доставку електронного документу (арк.спр.74, 90 (зворот)). Ухвалою судді Старосинявського районного суду Хмельницької області від 27 листопада 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено судове засідання, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів(арк.спр.71). 18 грудня 2025 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідача. Враховуючи наявність підстав для ухвалення заочного рішення, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи, про що 14 січня 2026 року постановив ухвалу. Будь-які інші процесуальні дії у справі не проводилися. З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач покликається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов слід задовольнити, зважаючи на таке. Суд установив, що 04 квітня 2023 між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] було укладено Договір №707236 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort», який останнім підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором «Р647», який був надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Відповідно до п. 1.1 Договору, укладення цього Договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в Особистий кабінет в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до Особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. За умовами договору ТОВ «Селфі Кредит» надало відповідачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором (п. 1.2 Договору) (арк.спр.7-17). Сума кредиту (загальний розмір) складає 6000 гривень. Строк кредиту 406 днів. Періодичність зі сплати процентів - кожні 29 днів. Детальні дати повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (п.1.3, 1.4 Договору). Тип процентної ставки - фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти. Стандартна процента ставка становить 2,2% за день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п. 1.4 цього Договору. Знижена процентна ставка 0,44% в день та застосовується, якщо споживач до 03 травня 2023 року або протягом трьох календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного Графіком платежів або здійснить часткове дострокове повернення кредиту, споживач, як учасник Програми лояльності отримає від товариства індивідуальну знижку на стандартну процентну ставку, в зв`язку з чим розмір процентів, що повнен сплатити споживач за стандартною процентною ставкою до вказаної дати, буде перераховано за зниженою процентною ставкою (п.1.5, 1.5.1, 1.5.2 Договору). Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: - за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 49719,46% річних, за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду зстосування зниженої процентної ставки 12948,86% річних (п.1.7 Договору). Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: - за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 51 936 гривень, за стандартною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 48 873 гривні 60 копійок (п.1.8 Договору). Кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів платіжної картки № [NUMBER] (п.2.1 Договору). Сума кредиту (його частина) перераховується Товариством протягом двох календарних днів з моменту укладення цього Договору. Дати надання кредиту: 04 квітня 2023 року або 05 квітня 2023 року (п.2.2 Договору). Проценти, що нараховуються за цим Договором є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт» (п. 3.1 Договору). Така ж інформація стосовно розміру кредиту, строку його повернення, відсотків за користування кредитом була доведена відповідачу у паспорті споживчого кредиту, який підписаний електронним підписом - одноразовим ідентифікатором «Р647» (арк. спр.19-20). В Додатку №1 до Договору про надання споживчого кредиту №707236 від 04 квітня 2023 року доведено до відома [PERSON] графік погашення заборгованості, інформацію про загальну вартість кредиту, реальну річну процентну ставку, суму процентів за користування кредитом (арк.спр.17 (зворот) 18). Також відповідачем [PERSON] 04 квітня 2023 року о 16:59 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «М984» підписано Інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг, де зазначені персональні дані третіх осіб з метою інформування щодо необхідності виконання зобов`язань відповідачем (арк.спр.20 (зворот)). Згідно з Довідкою про ідентифікацію встановлено, що ТОВ «Селфі Кредит» в особі заступника директора з операційних питань Черненко О. повідомило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про використання [PERSON] одноразового ідентифікатора «Р647» при підписанні Договору про споживчий кредит №707236 від 04 квітня 2023 року та надало відомості про одноразовий ідентифікатор (арк.спр.21). ТОВ «ПейТек» повідомило ТОВ «Селфі Кредит» про успішне перерахування кредитних коштів 04 квітня 2023 року у розмірі 6000 гривень на рахунок [NUMBER] (арк.спр.23). Зазначені реквізити банківської карти № [NUMBER] в повідомленні співпадають із банківськими реквізитами карти відповідача, вказаними останнім у п. 2.1 Договору №707236 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort». Згідно з Розрахунком заборгованості за Договором №707236 від 04 квітня 2023 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту станом на 01 лютого 2024 року, сформованим ТОВ «Селфі Кредит» заборгованість відповідача становить 45 916 гривень, при цьому заборгованість за тілом кредиту становить 6000 гривень, за процентами 39 916 гривень (арк.спр.24-35). 01 лютого 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «ФК «Кредит Капітал» укладено Договір факторингу №01022024, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» відступив ТОВ «ФК «Кредит Капітал» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» прийняв належні ТОВ «Селфі Кредит» права вимоги до боржників вказаних у реєстрі боржників, у тому числі і за Договором №707236 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 04 квітня 2023 року (арк.спр.36-40), про що також був складений Акт приймання передачі Реєстру Боржників від 01 лютого 2024 року до Договору факторингу від 01 лютого 2024 року №01022024 (арк.спр.42). Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №01022024 від 01 лютого 2024 року, ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 45 916 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту 6000 гривень, заборгованість за відсотками 39 916 гривень (арк.спр.41). Платіжною інструкцією №74875 від 01 лютого 2024 року (безготівковий переказ в національній валюті) підтверджується, що ТОВ «ФК «Кредит Капітал» перерахувало кошти ТОВ «Селфі Кредит» за відступлення права вимоги (арк.спр.43). 10 листопада 2025 року ТОВ «ФК «Кредит Капітал» за Вих. №23346520 надсилало на адресу відповідача [PERSON] досудову вимогу щодо погашення заборгованості (арк.спр.44). На виконання ухвали суду від 27 листопада 2025 року АТ КБ «ПриватБанк» надало відповідь №20.1.0.0.0/7-251128/78522-БТ від 16 грудня 2025 року, за змістом якої на ім`я [PERSON] емітовано банківську карту № [NUMBER] ( [NUMBER] ), на яку з 04 квітня 2023 року зараховано грошові кошти в сумі 6000 гривень (арк.спр.85). Позивач, вказуючи на порушення його законних прав та інтересів, звернувся до суду за захистом таких з позовом про стягнення заборгованості. Таким чином, предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості, яка виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за укладеним кредитним договором. До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати такі норми права. Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями. Згідно з статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Згідно зі статтею 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Відповідно до статті 1079 ЦК України сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Досліджені судом докази підтверджують, що ТОВ «Селфі Кредит», ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит - Капітал» за своїм правовим статусом відносяться до юридичних осіб, що мають статус фінансових установ, які відповідно до Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» мають право здійснювати діяльність з надання фінансових послуг на території України, а тому договори відступлення права вимоги на підставі статті 204 ЦК України є обов`язковими для виконання. Стосовно стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до частин першої, третьої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та впорядку, що встановлено договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України, в разі прострочення повернення чергової частини позики кредитор має право вимагати від боржника дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків за користування кредитом. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Враховуючи положення частини першої статті 5Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», правочин вважається вчиненим у електронній формі у випадку, якщо в ньому наявні всі обов`язкові реквізити документа. У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Також, відповідно до частин першої та другої статті 6Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. З врахуванням викладеного, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх. Суд установив, що між ТОВ «Селфі Кредит» та [PERSON] укладено Договір №707236 про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» від 04 квітня 2023 року у формі електронного документа з використанням електронного підпису - одноразового ідентифікатора, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит на суму 6000 гривень строком на 406 днів. Умовами договору чітко визначено обов`язок позичальника сплатити кредитору відсотки за користування кредитними коштами, розмір відсотків, строки повернення коштів, тобто досягнуто згоди щодо істотних умов договорів, такі правочини, згідно з вимогами статті 204 ЦК України, створюють презумпцію правомірності правочину, у зв`язку з чим договори, згідно зі статтею 629 ЦК України є обов`язковими для виконання сторонами, а зобов`язання за ним, відповідно до приписів статті 526 ЦК України, мають виконуватися належним чином відповідно до закону та умов договору. Факт отримання відповідачем кредитних коштів у вказаному розмірі підтверджується матеріалами справи. [PERSON] не виконав належним чином свої зобов`язання за вказаним кредитним договором. Відповідач не спростував будь-якими доказами правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором та неналежне виконання нею умов договору щодо сплати заборгованості. Таким чином, оскільки на день звернення позивача до суду зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконав, тому позивач на законних підставах має право вимагати сплати заборгованості у визначеному ним розмірі. Розподіл судових витрат. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з частиною першою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 гривень та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви у розмірі 2 422 гривні 40 копійок, а всього - 10 422 гривні 40 копійок. Щодо судового збору. Матеріалами справи встановлено що при звернення до суду з позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2422 гривні 40 копійок. Оскільки на користь позивача підлягає стягненню 45 916 гривень кредитної заборгованості, то з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 2422 гривні 40 копійок, сплачений за подання позовної заяви. Щодо витрат на правничу допомогу, суд зазначає таке. Позивачем ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» в особі Ломідзе Д.В. 01 липня 2025 року укладеного Договір №0107 про надання правової (правничої) допомоги з Адвокатським об`єднанням «Апологет» (арк.спр.47). На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката, пов`язаних з цією справою, позивач надав також Акт №303 наданих послуг (правової (правничої) допомоги) від 10 листопада 2025 року (арк.спр.48), детальний опис наданих послуг до Акту №303 за Договором про надання правової (правничої) допомоги №0107 від 01 липня 2025 року, відповідно до яких Актвокатське об`єднання «Апологет» надало клієнтові ТОВ «ФК «Кредит Капітал» такі послуги пов`язані з пердставництвом інтересів за позовом клієнта до [PERSON] про стягнення заборгованості: - усна консультація клієнта, щодо перспектив та порядку стягнення заборгованості за кредитним договором; - ознайомлення з матеріалами кредитної справи; - погодження правової позиції клієнта у справі; - складення позовної заяви з урахуванням правової позиції клієнта; - подання заяви до суду від імені клієнта, на що витрачено 6 годин 30 хвилин. Вартість послуг 8000 гривень. Тобто, позивач надав докази понесених витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 137 ЦПК України відшкодуванню підлягає не будь-яка допомога, а та, що пов`язана зі справою (представництво в суді, підготовка до її розгляду, збір доказів тощо). Відповідно до частини четвертої цієї ж статті, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті, суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Вивчивши матеріали справи та подану заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновків про таке. Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При вирішенні питання стягнення витрат на правничу допомогу, суд бере до уваги зазначений в заяві обсяг виконаних адвокатом робіт: вивчення документів, підготовка позовної заяви. Суд також враховує категорію та складність справи, суть спору й характер спірних правовідносин, загальну тривалість процесу, кількість учасників справи, кількість та обсяг зібраних та доданих до позовної заяви доказів, а також обсяг документів, що підлягав вивченню у справі. Мають значення у даному випадку і критерії, які застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтований. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на складність справи, яка є малозначною, обсяг виконаних адвокатом робіт, слід дійти висновку про неспівмірність розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8000 гривень, який є завищеним. У зв`язку з викладеним, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 гривень. Саме такий розмір витрат на оплату послуг адвоката суд вважає співмірним із складністю даної справи та виконаних робіт, витраченим на виконання таких часом, обсягом наданих послуг та виконаних робіт та значенням справи для сторін.

Outcome: approved