Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

15 серпня 2025 року представник позивача адвокат Кручек Ольга Олександрівна, діючи на підставі для надання безоплатної вторинної правничої допомоги № 2109/2025-3877211 від 06.05.2025 року та в інтересах [PERSON] , через систему «Електронний суд» звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті її чоловіка, [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Позов обґрунтовується тим, що позивачка [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Після смерті [INFO] чоловіка позивачки, [PERSON] , [INFO] , відкрилась спадщина, яка складалась, зокрема, з будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Це майно було фактично прийнято чоловіком позивачки [PERSON] у спадщину після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] , але не оформив своїх спадкових прав на нього через відсутність документу, що підтверджує право власності на нього. Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 21 вересня 1990 року, виданий в цілому на голову колгоспного двору [PERSON] , не було надано нотаріусу при оформленні спадщини через його втрату [PERSON] . Через це і позивачу [PERSON] постановою приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Т.В. Кириченко про відмову у вчиненні нотаріальної дії було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказаний будинок, який відповідно до постанови належав [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого був його син [PERSON] , який спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав і помер. З огляду на вказані обставину позивач звертається до суду за захистом свого права. Ухвалою суду від 20 серпня 2025 по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче провадження по справі. Ухвалою від 29 вересня 2025 року було залучено до участі у справі за позовом [PERSON] до Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно в якості співвідповідачів: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , оскільки житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить до суспільної групи «колгоспний двір» і вказані особи станом на 15.04.1991 року були членами колгоспного двору та відповідно мають право власності на частку на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. У строк встановлений судом відзив на позовну заяву від відповідачів не було подано Чернігівський районний суд Чернігівської області своєю ухвалою від 24 листопада 2025 року закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивача адвокат Кручек О.О. позовні вимоги підтримала , просила їх задовольнити в повному обсязі, з підстав викладених у позові. Відповідач Гончарівська селищна рада Чернігівського району Чернігівської області про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, явку свого представника в судове засідання не забезпечила. Разом з тим на адресу суду була надана заява про розгляд справи без участі їх представника, при вирішення спору покладаються на розсуд суду ( а.с 141) Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися. В матеріалах справи від вказаних відповідачів містяться заяви про проведення розгляду справи за їх відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечують ( а.с 126,127,128) Відповідач [PERSON] повідомлявся про час, дату та місце судового розгляду через оголошення про виклик на веб порталі «Судова влада» ( а.с 138) Згідно статті 223 ЦПК України, неявка до суду будь-якого учасника справи за умови, що його було належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 05 листопада 1983 року уклали шлюб у с. Дащенки , про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був зроблений відповідний актовий запис № 5 та видане свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Після укладення шлюбу прізвище позивачки [PERSON] ( а.с 52) [INFO] у віці 60 років помер чоловік позивачки [PERSON] про що виконкомом Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області 06 жовтня 2022 року зроблено відповідний актовий запис № 69 та видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ( а.с 12) Приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Кириченко Т.В. після померлого [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа №165/2022 від 21 жовтня 2022 року ( а.с 50) З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадщину після смерті [PERSON] прийняла позивачка [PERSON] , про що остання подала заяву нотаріусу ( а.с 51) Син померлого [PERSON] відповідач по справі відмовився від прийняття спадщини після смерті [PERSON] , про що подав відповідну заяву нотаріусу ( а.с 53 зворот) [PERSON] та [PERSON] , які є відповідачами по справі спадщину після померлого [PERSON] прийняли в силу приписів ч.3 ст 1268 ЦК України, так як фактично проживали зі спадкодавцем за однією адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини [INFO] , підтвердженням чого є довідка Слабинського старостинського округу №3 Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 199 від 27.11.2024 року ( а.с 53 зворот) Кириченко Тетяною Володимирівною, приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області, на заяву [PERSON] про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом майно померлого [INFO] [PERSON] винесена постанова відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.04.2025 року №126/02-31 ( а.с 14) Вказана постанова мотивована тим, що майно, на яке спадкоємець бажає одержати свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] складається з житлового будинку з господарськи будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Правовстановлюючий документ на вказаний житловий будинок з господарськими будівля; та спорудами - Свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 21 вересня 1990 року - виданий в цілому на голову колгоспного двору [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину після якого прийняв його син, [PERSON] , але не оформив своїх спадкових прав та також помер. Відповідно до довідки, виданої Слабинським старостинським округом № 3 Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області від 10 березня 2025 року № 56 за вищевказаною адресою станом на 15 квітня 1991 року були зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до статгі 120 Цивільного кодексу УРС.Р 1963 року майно колгоспного двору; належить його членам на праві спільної сумісної власності. Відповідно до статті 17 ЗУ «Про власність» (в редакції від 07.02.1991) майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено письмовою угодою між ними. Постановою Пленуму ВС України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна яке було на час їх вибуття і яке збереглося; в) у випадках, коли за рахунок майна колгоспного двору було внесено вклад у установу на ім`я члена двору, його частка має бути зменшена на суму вкладу, а як перевищує належну цьому члену частку, з нього стягуються відповідні грошові суми н інших членів колгоспного двору; г) згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні застосовуються з .1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів, не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна Таким чином, якщо в правовстановлюючому документ що житловий будинок належить лише голові колгоспного двору (після смерті якого і відкрилася спадщина), а інформація про інших членів двору відсутня, а за даними довідки органу самоврядування вбачається, що в житловому будинку проживали і інші особи, то у нотаріуса відсутня можливість безспірно визначити склад спадкового майна, оскільки відсутня змога встановити правильність віднесення будинку до суспільної групи господарств колгоспний двір, встановити факт перебування/вибуття із числа членів двору осіб (або когось із них) котрі станом на 15 квітня 1991 року проживали разом з головою колгоспного двору та встановити факт втрати ними права на частку в майні колгоспного двору. Вказані підстави слугували відмовою у видачі на ім`я [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , який належав голові колгоспного двору [PERSON] , який помер [INFO] , спадкоємцем якого був його син, [PERSON] , який прийняв але не оформив своїх спадкових прав в помер. З інформації наданої комунальним підприємством «Чернігівське районне бюро технічної інвентаризації» Чернігівської районної ради Чернігівської області за № 112 від 19.03.2025 року слідує, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] в цілому згідно свідоцтва про право власності від 21.09.1990 року ( а.с 22) З інформації від 20.08.2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , не зареєстровано ( а.с 29): Судом була досліджена довідка Слабинського старостинського округу № 3 Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 56 від 10.03.2025 року з якої слідує, що станом на 15.04.1991 року за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( а.с 18) Колгоспний двір визначався як сімейно-трудове об`єднання осіб, всі або частина яких є членами колгоспу, брали участь у суспільному виробництві колгоспу та спільно вели підсобне господарство на присадибній ділянці. У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено, що положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору. З введенням у дію з 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» колгоспні двори ліквідовано і питання права власності на майно колишніх колгоспних дворів регулюється нормами ЦК УРСР 1963 року. Правовий режим власності колгоспного двору, виділ частки з колгоспного двору, його поділ, а також підстави втрати права на частку в майні колгоспного двору визначено статтями 120-126 ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР, від 11.03.1985 року, № 105 «Про порядок державного обліку житлового фонду» і відповідно до чинного на той час порядку обліку господарств колгоспних дворів, все майно колгоспного двору обліковувалось за головою колгоспного двору. Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність» застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме : а ) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б ) розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Так, згідно зі статтями 120, 123 ЦК УРСР 1963 року майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності і розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Правильне застосування судами норм статей 120, 123 ЦК УРСР 1963 року передбачає з`ясування питання про віднесення будинку до відповідної суспільної групи господарств. Вказаний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року у справі № 6-350цс15. Отже, домогосподарство за адресою [ADDRESS] відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», що знайшло підтвердження під час судового розгляду, а відповідно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не втратили права на частку в його майні станом на 15.04.1991 року , то розмір часки останніх в нерухомому майні виходячи з принципу рівності, що становить по 1/7 кожному. Судом встановлено, що [INFO] у с. Слабин у віці 76 років помер [PERSON] , про що виконавчим комітетом Слабинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області в Книзі реєстрації смертей був зроблений відповідний актовий запис №16 та видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ( а.с 43 зворот) З довідки Слабинської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 530 від 07.12.2016 року слідує, що на день смерті [INFO] [PERSON] був зареєстрований і проживав у [ADDRESS] разом з сином [PERSON] ( а.с 46) З досліджених матеріалів спадкової справи №63/2017 року заведеної щодо майна померлого [PERSON] слідує, що спадщину після останнього прийняв його син [PERSON] , чоловік позивачки по справі. ( а.с 42-48) Отже, після прийняття спадщини [PERSON] став мати право на 2/7 частки у праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] разом , з яких 1/7 частка у майні належала [PERSON] як члену колгоспного двору та 1/7 частка успадкована після смерті батька [PERSON] [INFO] померла [PERSON] , яка мала право на 1/7 частку у праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ( а.с 18) та яка є матір`ю [PERSON] , підтвердженням чого ж свідоцтво про народження [PERSON] серії [NUMBER] ( а.с 141) Відповідно до листа Чернігівської районної державної нотаріальної контори від 23.10.2025 року за №1361/01-16 спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не відкривалась ( а.с 102) З довідки Слабинського старостинського округу №3 Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області № 41 від 11.11.2025 року слідує, що на день смерті [INFO] [PERSON] була зареєстрована і проживала у [ADDRESS] разом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( а.с 124) Отже, [PERSON] в силу приписів ч.3 ст 1268 ЦК України, так як фактично проживав зі спадкодавцем за однією адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини [INFO] прийняв спадщину після смерті матері, якій за життя належало право на 1/7 частки у праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Отже, після прийняття спадщини після матері [PERSON] та після прийняття спадщини після смерті [PERSON] , [PERSON] став мати право на 3/7 частки у праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] разом , з яких 1/7 частка у майні належала [PERSON] як члену колгоспного двору, 1/7 частка успадкована після смерті батька [PERSON] та 1/7 успадкована після смерті матері [PERSON] . [INFO] у віці 60 років помер чоловік позивачки [PERSON] про що виконкомом Гончарівської селищної ради Чернігівського району Чернігівської області 06 жовтня 2022 року зроблено відповідний актовий запис № 69 та видане свідоцтво про смерть серії [NUMBER] ( а.с 12) З досліджених в судовому засіданні матеріалів спадкової справи №165/2022 від 21 10.2022 року після померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що спадщину після його смерті прийняли його дружина позивачка по справі [PERSON] , та його сини [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] відмовився від прийняття спадщини після смерті батька, про що подав заяву про відмову від прийняття спадщини ( а.с 50-61) До спадкової маси входило право на 3/7 частки у праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , яку у рівних часках прийняли [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , по 1/7 кожен . Після прийняття спадщини [PERSON] стало належати 2/7 частки у праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] з яких належить [PERSON] як члену колгоспного двору та 1/7 успадкована після смерті чоловіка [PERSON] . Після прийняття спадщини [PERSON] стало належати 2/7 частки у праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] з яких належить [PERSON] як члену колгоспного двору та 1/7 успадкована після смерті батька [PERSON] Після прийняття спадщини [PERSON] стало належати 1/7 частки у праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] яка успадкована ним після смерті батька [PERSON] [PERSON] та [PERSON] як членам колгоспного двору, які не втратили права на частку в його майні належить по 1/7 частки кожному у праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] Отже, позивачці [PERSON] належить право на 2/7 частки у праві власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, виходячи з наведеного, позивачка позбавлена можливості відновити свої права у позасудовому порядку, а тому її права підлягають судовому захисту, шляхом визнання за нею права власності на відповідну частку в майні Враховуючи встановлені обставини позов підлягає частковому задоволенню, а саме за [PERSON] слід визнати право власності на 2/7 частки у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] з яких належить [PERSON] як колишньому члену колгоспного двору та 1/7 успадкована після смерті чоловіка [PERSON] . Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи встановлені обставини справи, суд не приймає визнання позову відповідачами, так як визнання позову суперечить закону та порушує право на належні частки у праві власності відповідачів, які мають право на їх виділення.

Outcome: partial