Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

У червні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (далі ТОВ «ФК «ЄАПБ») звернулося в суд із позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості у загальному розмірі 71 022,00 гривень, зокрема: за Кредитним договором № 10661-06/2024 в розмірі 22 700,00 грн, з яких: 5 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 566,66 грн - сума заборгованості за процентами; 10 633,34 грн сума заборгованості за штрафними санкціями; за Кредитним договором № 05968-07/2024 в розмірі 36 000,00 грн, з яких: 7 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 500,00 грн - сума заборгованості за процентами; 15 000,00 грн сума заборгованості за штрафними санкціями; за Договором позики № 79158476 в розмірі 12 322 грн, з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 080,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 7 242,00 грн сума заборгованості за пенею (а.с. 2-8). В обґрунтування вказаного позову ТОВ «ФК «ЄАПБ» зазначило, що 08 червня 2024 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «АВАНС КРЕДИТ» (далі - ТОВ «АВАНС КРЕДИТ») був укладений Кредитний договір № 10661-06/2024 (надалі Договір), згідно з умовами якого відповідач отримав 5 500,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені договором. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений п. 8 Кредитного договору, реквізити та підписи сторін. Відповідно до п.п. 1.6. п. 1 Кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» (далі - Правила), п.п. 7.6 Кредитного договору, які розмішені на веб-сайті Товариства. Приймаючи умови Кредитного Договору відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. 19 листопада 2024 року на підставі договору факторингу № 191124/2, укладеного між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 22 700,00 грн, з яких 5 500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 6 566,66 грн сума заборгованості за процентами, 10 633,34 грн сума заборгованості за штрафними санкціями. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення [PERSON] , остання не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, [PERSON] не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання прав вимог до відповідачки, а саме з 19 листопада 2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 05 липня 2024 року між [PERSON] та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» був укладений Кредитний договір № 05968-07/2024 (надалі Договір), згідно з умовами якого відповідач отримав 7 500,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом, інших платежів та можливих штрафних санкцій, що передбачені договором. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, що відтворений шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, який зазначений п. 8 Кредитного договору, реквізити та підписи сторін. Відповідно до п.п. 1.6. п. 1 Кредитного договору, кошти кредиту надаються ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» у безготівковій формі шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки, реквізити якої надані відповідачем первісному кредитору з метою отримання кредиту. Підписанням Кредитного договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма умовами Правил надання грошових коштів у позику, у тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» (далі - Правила), п.п. 7.6 Кредитного договору, які розмішені на веб-сайті Товариства. Приймаючи умови Кредитного Договору відповідач підтверджує, що він повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватися цих Правил. 19 листопада 2024 року на підставі договору факторингу № 191124/2 укладеного між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників, зокрема позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 36 000,00 грн, з яких 7 500,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 13 500,00 грн сума заборгованості за процентами, 15 000,00 грн сума заборгованості за штрафними санкціями. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення [PERSON] , остання не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, [PERSON] не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання прав вимог до відповідача, а саме з 19 листопада 2024 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. 10 липня 2024 року між ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі ТОВ «1 БАНК») та [PERSON] укладено договір позики № 79158476, на виконання умов якого, Позикодавець надав Позичальнику грошові кошти у сумі 4 000,00 грн, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно з п. 1 Договору позики, за цим Договором Позикодавець зобов`язується передати Позичальнику у власність грошові кошти (надалі - Позику), на погоджений умовами Договору строк (надалі - Строк Позики), шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок Позичальника, а Позичальник зобов`язується повернути Позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення Строку Позики, або достроково, та сплатити Позикодавцю плату (Проценти) від суми позики. Підписанням цього Договору позики відповідач підтверджує він ознайомився на сайті https://mvcredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, що передбачена ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» (п.п. 5.1. п. 5 Договору позики), а також погодився, що до моменту підписання Договору позики вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту, розміщені на сайті https://mvcredit.ua/ru/documents-license/ (надалі - Правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору йому зрозумілі (п.п. 5.3. п. 5 Договору позики). 14 червня 2021 року на підставі договору факторингу № 14/06/21, укладеного між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК «ЄАПБ», ТОВ «1 БАНК» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «1 БАНК» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, зокрема позивач набув право грошової вимоги до відповідача в сумі 12 322,00 грн, з яких 4 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу, 1 080,00 грн сума заборгованості за відсотками, 7 242,00 грн - сума заборгованості за пенею. Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення [PERSON] , остання не виконала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідачки, [PERSON] не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попереднього кредитора. З моменту отримання прав вимог до відповідачки, позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Невиконання [PERSON] своїх зобов`язань, які полягали у поверненні отриманих у кредит коштів та сплаті відсотків у розмірі та у строки, передбачені вищеописаними Договорами, стали причиною звернення ТОВ «ФК «ЄАПБ» до суду. Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2025 року відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою ТОВ «ФК «ЄАПБ» до [PERSON] про стягнення заборгованості; постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 65). 28 листопада 2025 року судом постановлено ухвалу про визнання явки представника позивача обов`язковою (а.с. 87). 30 грудня 2025 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» про долучення доказів, а саме: розрахунків заборгованостей за кредитними договорами та інформаційних довідок, наданих ТОВ «ФК «ЄАПБ» первісними кредиторами на підтвердження отримання боржником кредитних коштів (а.с. 91-108). У судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без участі представника цього товариства, не заперечив щодо ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів (а.с. 7 зворот). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про місце, день та час судового засідання повідомлялася належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленням про вручення поштового відправлення, а також оголошенням про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме (а.с. 66, 68, 71-72, 74, 76-77, 81, 83-85, 89-90, 118). Суд вважає, що відповідачка про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення. У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 08 червня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 10661-06/2024 (далі Договір), за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5 500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором (а.с. 9-12). Тип кредиту: кредит. Мета кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата погашення кредиту - 05 жовтня 2024 року (п. 1.2 Договору ). Згідно п. 1.4.1 Договору процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується в межах кредитування, вказаного в п. 1.2 цього Договору. Відповідно до п.1.6 Договору, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті за реквізитами платіжної банківської картки № [NUMBER] хх-хххх-7340 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. Вказаний договір підписаний електронним підписом відповідача W1063, та містить номер його рахунку: 5168-87хх-хххх-7340. Додатком № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 10661-06/2024 від 08 червня 2024 року є графік платежів, зазначено останню дату платежу 05 жовтня 2024 року та суму до сплати: кредит 5 500,00 грн; проценти 9 900,00 грн (а.с. 12 зворот), який підписаний електронним підписом відповідача W1063. Паспорт споживчого кредиту, містить аналогічні умови щодо суми та строку кредиту, розміру комісії та процентів, який підписаний електронним підписом відповідача W1063 (а.с. 13-14). 08 червня 2024 року ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за дорученням ТОВ «Аванс Кредит» здійснило переказ коштів в розмірі 5 5000,00 грн шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] хх-хххх-7340, номер транзакції в системі i-PAY.ua 419394327, про що свідчить лист за № 3466_250423100725 від 23 квітня 2025 року (а.с. 15) Згідно розрахунку заборгованості по Договору про надання фінансового кредиту № 10661-06/2024 від 08 червня 2024 року, складеного ТОВ «Аванс Кредит» станом на 19 листопада 2024 року, відповідачу нарахована заборгованість за Договором, за тілом 5 500,00 грн; 17 199,66 грн - проценти (а.с. 16-17, 111-113). 05 липня 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] було укладено Договір про надання фінансового кредиту № 05968-07/2024 (далі - Договір 1), за умовами якого товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 7 500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених Договором (а.с. 19-22). Тип кредиту: кредит. Мета кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата погашення кредиту 01 листопада 2024 року (п. 1.2 Договору 1). Згідно п. 1.4.1 Договору 1 процентна ставка становить 1,50% в день та застосовується в межах кредитування, вказаного в п.1.2 цього Договору. Відповідно до п.1.6 Договору 1, кредит надається клієнту в безготівковій формі у національній валюті за реквізитами платіжної банківської картки № [NUMBER] хх-хххх-4998 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. Вказаний договір підписаний електронним підписом відповідача W2516, та містить номер його рахунку: 5168-74хх-хххх-4998. Додатком № 1 до Договору про надання фінансового кредиту № 05968-07/2024 від 05 липня 2024 року є графік платежів, зазначено дату останнього платежу 01 листопада 2024 року та суму до сплати: кредит 7 500,00 грн; проценти 13 500,00 грн (а.с. 22), який підписаний електронним підписом відповідача W2516. Паспорт споживчого кредиту, містить аналогічні умови щодо суми та строку кредиту, розміру комісії та процентів, який підписаний електронним підписом відповідача [NUMBER] (а.с. 23-24). 05 липня 2024 року ТОВ «Універсальні платіжні рішення» за дорученням ТОВ «Аванс Кредит» здійснило переказ коштів в розмірі 7 500,00 грн шляхом перерахування на банківську картку № [NUMBER] хх-хххх-4998, номер транзакції в системі i-PAY.ua 444568391, про що свідчить лист за № 3466_250423100725 від 23 квітня 2025 року (а.с. 25) Згідно розрахунку заборгованості по Договору про надання фінансового кредиту № 05968-07/2024 від 23 травня 2024 року, складеного ТОВ «Аванс Кредит» станом на 19 листопада 2024 року, відповідачу нарахована заборгованість за Договором, за тілом 7 500,00 грн; 28 500,00 грн - проценти (а.с. 26, 106-108). 10 липня 2024 року між ТОВ «1 БАНК» та [PERSON] укладено договір позики № 79158476 (далі Договір 2), за умовами якого відповідачу було надано у кредит грошові кошти в сумі 4 000,00 грн, строком на 30 днів, до 08 серпня 2024 року, денна процентна ставка/день становить 0,90%, процентна ставка за понадстрокове користування Позикою за день 2,70% та орієнтованою річною процентною ставкою 1 925,33%, орієнтована загальна вартість позики 5 080,00 грн (а.с.35-38). У розділі «Юридичні адреси та реквізити сторін» Договору 2 відповідачем вказано номер карти [NUMBER] хх-хххх-4998. Згідно умов Договору 2 ТОВ «1 БАНК» зобов`язалось передати [PERSON] у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики (п. 1 Договору). Пунктом 4 цього Договору 2 визначено, що проценти за цим договором нараховуються на залишок позики щоденно, включаючи дати отримання та повернення коштів. Пунктами 5.1, 5.2, 5.3 Договору 2 передбачено, що позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з повною інформацією щодо Позикодавця та його послуги, в тому числі інформацією, що передбачена ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», ст. 7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та нормативно-правовими актами Національного банку України. Позичальник ознайомився на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ з Офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (ТМ «MYCREDIT»), в якій визначені умови застосування денної процентної ставки зі знижкою, а також із правилами постійно діючої акції під умовною назвою «ОН MY FREEDOM (перша позика 0.01%)» для споживачів фінансових послуг TOB «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (TM «MYCREDIT»). Позичальник до моменту підписання Договору вивчив цей Договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ru/documents-license/ (надалі «Правила»), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань Сторін та наслідки укладення цього Договору, йому зрозумілі. Відповідно до таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (додаток № 1 до Договору позики № 79158476 від 10 липня 2024 року) сторони узгодили суму кредиту за договором в розмірі 4 000,00 грн, та розмір процентів за користування кредитом 1 080,00 грн (а.с. 38). Всі умови також викладені у Паспорті споживчого кредиту, який відповідач підписав 10 липня 2024 року та який є невід`ємною частиною Договору 2 (а.с. 39-40). Згідно квитанції АТ «ТаскомБанк» номер транзакції: 269f41e0-c6a0-4291-a93e-f313a5cb6acb, 10 липня 2024 року на картку [NUMBER] було здійснено зарахування коштів у сумі 4 000,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості по договору позики № 79158476 від 10 липня 2024 року, складеного ТОВ «1 БАНК» станом на 26 листопада 2024 року, відповідачці нарахована заборгованість за Договором, з яких тіло 4 000,00 грн; 1 080,00 грн - проценти; 7 242,00 грн пеня. Також з розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] вносила кошти на погашення заборгованості на загальну суму в розмірі 750,00 грн (а.с. 97-101). Відтак, до виниклих між сторонами правовідносин підлягають застосуванню наступні норми матеріального та процесуального права. Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень ст. ст. 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. Згідно ч. 1 ст. 1047 ЦК України, у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 3 Закону України Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму. Згідно ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону. За змістом ст. ст. 3, 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, тобто даними в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Згідно ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 19 листопада 2024 року між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 191124/2, у відповідності до умов якого ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, вказані в реєстрі боржників (а.с. 32). Відповідно до витягу з реєстру боржників від 19 листопада 2024 року до вказаного договору факторингу ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до [PERSON] : за кредитним договором № 10661-06/2024 у розмірі 22 700,00 грн, з яких: 5 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 6 566,66 грн - сума заборгованості за процентами; 10 633,34 сума заборгованості за штрафними санкціями; за кредитним договором № 05968-07/2024 у розмірі 36 000,00 грн, з яких: 7 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 500,00 грн - сума заборгованості за процентами; 15 000,00 сума заборгованості за штрафними санкціями (а.с. 32). Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників від 19 листопада 2024 року за Договором факторингу № 191124/2 від 19 листопада 2024 року клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників, після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу № 191124/2 від 19 листопада 2024 року від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості (а. с. 31). 14 червня 2021 року між ТОВ «1 БАНК» і ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу № 14/06/21, у відповідності до умов якого ТОВ «1 БАНК» відступило ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаних в реєстрі боржників (а.с. 41-43). 28 липня 2021 року між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено додаткову угоду № 2 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, викладено п. 1.3 договору в новій редакції (а. с. 44). 13 червня 2022 року між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено додаткову угоду № 7 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, викладено п. 9.1 договору в новій редакції (а.с. 45). 26 листопада 2024 року між ТОВ «1 БАНК» та ТОВ «ФК ЄАПБ» укладено додаткову угоду №44 до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року про відступлення прав вимоги згідно з реєстром боржників № 38 від 26 листопада 2024 року (а. с. 46). Згідно з витягом з реєстру боржників № 38 від 26 листопада 2024 року до договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, сума заборгованості [PERSON] за Договором 79158476 становить 12 322 грн, з яких: 4 000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 1 080,00 грн - сума заборгованості за відсотками; 7 242,00 грн сума заборгованості за пенею (а. с. 48). Відповідно до Акту прийому-передачі Реєстру боржників № 38 від 26 листопада 2024 року за договором факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників № 38 від 26 листопада 2024 року, після чого, з урахуванням пункту 1.2 договору факторингу № 14/06/21 від 14 червня 2021 року, від клієнта до фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості (а. с. 47). Отож, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло право вимоги до відповідача за вищеописаними кредитними договорами, адже взятих на себе кредитних зобов`язань [PERSON] не виконала, що і стало причиною звернення позивача за захистом своїх прав до суду. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Суд, проаналізував зміст спірних правовідносин та встановив, що договори між ТОВ «1 БАНК» та [PERSON] , як і між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та [PERSON] укладено в електронному вигляді, із застосуванням електронного підпису. При цьому відповідачка подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого ТОВ «1 БАНК», ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», надіслали [PERSON] за допомогою засобів зв`язку, на вказаний нею номер телефону, одноразовий ідентифікатор, який відповідачка використала для підтвердження. Без здійснення вказаних дій [PERSON] кредитні договори не були б укладені сторонами, а тому описані вище правочини, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» вважаються таким, що за правовими наслідками прирівнюються до договору, укладеного у письмовій формі, та їх укладення у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача. Волевиявлення позичальника на час укладення договору підтверджено вчиненням фактичних дій, направлених на ознайомлення із умовами кредитування, складанням відповідних документів і внесенням до них конфіденційної інформації, відомої тільки відповідачу. Без здійснення входу на сайт позивача за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, використання аналога власноручного підпису, кредитний договір (анкета - заява на кредит) не міг би бути укладеним. Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 01 листопада 2021 року у справі № 234/8084/20. Так, у наданому позивачем Договорі позики № 79158476 від 10 липня 2024 року, вказувалося про те, що граничний строк кредитування 30 днів. Кредит повертається у розмірі 5 080,00 грн, зі сплатою процентів у розмірі 1 080,00 грн. Саме ця інформація міститься у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту, з якими ознайомився та зрозумів позичальник. Іншої інформації щодо розрахунку вартості кредиту на строк понад 30 днів, із зазначенням графіку інших платежів за користування кредиту та суми процентів, матеріали справи не містять. Також, у наданому позивачем кредитному договорі № 10661-06/2024 від 08 червня 2024 року, вказувалося про те, що граничний строк кредитування 120 днів. Кредит повертається у розмірі 15 400,00 грн, зі сплатою процентів у розмірі 9 900,00 грн. Саме ця інформація міститься у Графіку платежів, з якими ознайомився та зрозумів позичальник. Іншої інформації щодо розрахунку вартості кредиту на строк понад 120 днів, із зазначенням графіку інших платежів за користування кредиту та суми процентів, матеріали справи не містять. Окрім цього, у наданому позивачем кредитному договорі № 05968-07/2024 від 05 липня 2024 року, вказувалося про те, що граничний строк кредитування 120 днів. Кредит повертається у розмірі 21 000,00 грн, зі сплатою процентів у розмірі 13 500,00 грн. Саме ця інформація міститься у Графіку платежів, з якими ознайомився та зрозумів позичальник. Іншої інформації щодо розрахунку вартості кредиту на строк понад 120 днів, із зазначенням графіку інших платежів за користування кредиту та суми процентів, матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача. Отже, при вирішенні спірних правовідносин суд зауважує на необхідності застосування положення contra proferentem (з лат. - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). В постанові Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 352/1950/15-ц (провадження № 61-2973св22) зроблено висновок, що договір, як приватноправова категорія, оскільки є універсальним регулятором між учасниками цивільних відносин, має на меті забезпечити регулювання цивільних відносин, та має бути спрямований на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Тлумачення правочину - це з`ясування змісту дійсного одностороннього правочину чи договору (двостороннього або багатостороннього правочину), з тексту якого неможливо встановити справжню волю сторони (сторін). Потреба в тлумаченні виникає в разі різного розуміння змісту правочину його сторонами, зокрема при невизначеності і незрозумілості буквального значення слів, понять і термінів. Згідно з частиною першою ст. 637 ЦК України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до ст. 213 цього Кодексу. Висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленому у постанові від 14 травня 2022 року у справі № 944/3046/20 (провадження № 61-19719св21), стверджується, що у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч.ч. 3, 4 ст. 213 ЦК України, слід застосовувати тлумачення «contra proferentem». «Contra proferentem" (лат. «verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem») - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» («no individually negotiated»), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін». Тобто, «contra proferentem» має застосовуватися у разі, якщо є два різні тлумачення умови (чи умов) договору, а не дві відмінні редакції певної умови (умов) договору, з врахуванням того, що: «contra proferentem» має на меті поставити сторону, яка припустила двозначність, в невигідне становище. Оскільки саме вона допустила таку двозначність; «contra proferentem» спрямований на охорону обґрунтованих очікувань сторони, яка не мала вибору при укладенні договору (у тому числі при виборі мови і формулювань); «contra proferentem» застосовується у тому випадку, коли очевидно, що лише одна сторона брала участь в процесі вибору відповідних формулювань чи формулюванні тих або інших умов в договорі чи навіть складала проект усього договору або навіть тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою; у разі неясності умов договору тлумачення умов договору повинно здійснюватися на користь контрагента сторони, яка підготувала проект договору або запропонувала формулювання відповідної умови. Поки не доведене інше, презюмується, що такою стороною була особа, яка є професіоналом у відповідній сфері, що вимагає спеціальних знань. Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. Тому при стягненні заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, якими визначено тіло кредиту, строк кредитування і розмір відсотків, а саме тіло кредиту, строк Договору, розмір відсотків за Договором, а не завуальованими, неясними умовами, які дозволяють кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно великі суми грошових коштів за користування кредитом. Це не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Отже, до стягнення з відповідача на користь нового кредитора - позивача за Договором позики 79158476 від 10 липня 2024 року підлягають тільки 4 000,00 грн тіло кредиту, та 1 080,00 грн проценти, віднявши вже сплачені відповідачем кошти на погашення заборгованості у розмірі 750,00 грн, що підтверджено наданим позивачем розрахунком заборгованості. А тому до стягнення з [PERSON] за цим договором підлягає 4 000,00 грн тіло кредиту, та 330,00 грн (1 080,00 грн 750,00 грн) проценти, відповідно до п. 2.5 Договору, яким визначено черговість зарахування коштів на погашення заборгованості. Також до стягнення з відповідача на користь нового кредитора - позивача за кредитним договором № 10661-06/2024 від 08 червня 2024 року підлягають тільки 5 500,00 грн тіло кредиту, та 9 900,00 грн проценти. Окрім цього, до стягнення з відповідача на користь нового кредитора - позивача за кредитним договором № 05968-07/2024 від 05 липня 2024 року підлягають тільки 7 500,00 грн тіло кредиту, та 13 500,00 грн проценти. Щодо стягнення з позичальника заборгованості за Договором позики 79158476 від 10 липня 2024 року за пенею в сумі 7 242,00 грн, то слід зазначити наступне. Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). У постанові Верховного Суду від 21 січня 2025 року, справа № 751/3052/23, зазначено, що тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється: (1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування; (2) в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит; (3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання). Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, нарахування ним пені та заборгованості за порушення відповідачем грошового зобов`язання за кредитним договором відбулось після 24 лютого 2022 року, в період дії воєнного стану, а тому відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення із [PERSON] заборгованості за пенею в розмірі 7 242,00 грн. Щодо вимог ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення штрафних санкцій, які передбачені умовами Кредитного договору № 10661-06/2024 від 08 червня 2024 року, Кредитного договору № 05968-07/2024 від 05 липня 2024 року, то суд вважає її такими, що також не підлягають до задоволення. Так, пунктом 5.3 Договору № 10661-06/2024 від 08 червня 2024 року та Кредитного договору № 05968-07/2024 від 05 липня 2024 року передбачено, що у випадку прострочення Клієнтом терміну сплати чергового платежу, визначеного в Графіку платежів, Товариство у перший день прострочення нараховує штраф у розмірі 200,00% від суми, одержаної Клієнтом за цим Договором, при цьому загальний розмір нарахованого штрафу не може перевищувати граничні обмеження, встановлені нормами чинного законодавства України про споживче кредитування. Штраф підлягає оплаті Клієнтом протягом строку кредитування. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 17 березня 2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-IX від 15 березня 2022 року, яким, зокрема, було внесено зміни до розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України та доповнено його пунктом 18, що встановлює нові правила звільнення позичальника від відповідальності в разі прострочення виконання ним своїх зобов`язань. Так, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). На зазначене звернув увагу Верховний Суд у постанові від 12 лютого 2025 року у справі № 758/5318/23 (провадження № 61-15103св24), від 06 травня 2025 року у справі № 464/2647/22 (провадження № 61-6059св24). У відповідності до п. 6 Розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем. Водночас з системного аналізу як приписів п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», так і п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, вбачається, що відповідні положення Закону України «Про споживче кредитування» не мають предметом свого правового регулювання правовідносини щодо нарахування пені під час воєнного стану в державі, а стосуються унормування цивільного законодавства у зв`язку з іншими обставинами, а саме прийняття Закону Укркаїни «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». За змістом ч. 2 ст. 4 ЦК України основним актом цивільного законодавства України є саме Цивільний кодекс України. Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Так основним регулятором договірних відносин є ЦК України, а не окремі закони, що вбачається з аналізу висновків постанови Верховного Суду від 10 жовтня 2018 у справі № 362/2159/15-ц. Таким чином, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ», як набувача права вимоги до цього боржника, на підставі Договорів факторингу, укладених між ТОВ «ФК «ЄАПБ» та ТОВ «1 БАНК», ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», заборгованості: за Кредитним договором № 10661-06/2024 від 08 червня 2024 року в розмірі 15 400,00 грн, з яких: 5 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9 900,00 грн - сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором № 05968-07/2024 від 05 липня 2024 року в розмірі 21 000,00 грн, з яких: 7 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 500,00 грн - сума заборгованості за процентами; за Договором позики № 79158476 від 10 липня 2024 року в розмірі 4 330,00 грн, з яких: 4 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 330,00 грн сума заборгованості за відсотками. Про виникнення зобов`язання відповідачки перед позивачем свідчить та обставина, що кошти, передбачені Договорами - тіло кредиту, надійшли в розпорядження [PERSON] на належний їй банківський рахунок і позичальник тим самим не заперечував умов договору та не надав доказів на спростування факту отримання ним кредитних коштів. Відповідно до основних засад цивільного судочинства - змагальності та диспозитивності (статті 12, 13 ЦПК України), обов`язків з доказування (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), саме відповідачка має довести безпідставність позовних вимог і наданих позивачем доказів, а не суд, в якого відсутні такі повноваження поза межами перевірки доводів, які міг би надати відповідач. Отож, враховуючи ту обставину, що [PERSON] в повному обсязі не повернула кредитні кошти, отримані нею на підставі вказаних вище договорів, на користь позивача підлягає стягненню заборгованість сума заборгованості на загальну суму 40 730,00 грн: за Кредитним договором № 10661-06/2024 від 08 червня 2024 року в розмірі 15 400,00 грн, з яких: 5 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9 900,00 грн - сума заборгованості за відсотками; за Кредитним договором № 05968-07/2024 від 05 липня 2024 року в розмірі 21 000,00 грн, з яких: 7 500,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 13 500,00 грн - сума заборгованості за процентами;за Договором позики № 79158476 від 10 липня 2024 року в розмірі 4 330,00 грн, з яких: 4 000,00 грн сума заборгованості за основною сумою боргу та 330,00 грн сума заборгованості за відсотками. Згідно платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 113075 від 16 травня 2025 року, позивачем при поданні даної позовної заяви до суду сплачений судовий збір у сумі 3 028,00 грн. Отож, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в розмірі 1 736,51 грн (40 730,00 * 3 028,00 : 71 022,00), пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 525, 526, 530, 546, 549, 598, 610, 625, 1046-1054 ЦК України, та

Outcome: partial