Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

Заявник, через представника, звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив встановити факт смерті батька на окупованій території. Заяву обґрунтовано тим, що [INFO] у м. Донецьку помер батько заявника [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Донецьк, що проживав та був зареєстрований у [ADDRESS] . Факт смерті [PERSON] підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть серії 21 №200100231 від 13 грудня 2025 року, виданим закладом охорони здоров`я на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Причиною смерті вказано: набряк головного мозку, інфаркти у лівому таламусі і правій потиличній зоні з крововиливами. Форма бланку медичного свідоцтва про смерть не відповідає вимогам законодавства України. Окрім того, на тимчасово окупованій території України органом державної реєстрації актів цивільного стану окупаційної влади видано і свідоцтво про смерть від 16.12.2025 на бланку [NUMBER] . Отже, і лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть, видані органами окупаційної влади, які знаходиться на неконтрольованій території України, тому є недійсним і не створюють правових наслідків на території України. Таким чином, неможливо провести державну реєстрацію смерті батька заявника в позасудовому порядку. Встановлення факту смерті батька для заявника має юридичне значення і потрібно для реалізації своїх прав та обов`язків, пов`язаних зі смертю батька, для реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану. В інший спосіб даний факт не може бути встановлений. Заявник та його представник у судове засідання не з`явилася, від представника заявника надійшла заява про проведення судового засідання без її участі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився. Суд, розглянувши заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] про встановлення факту смерті на території, що є зоною проведення бойових дій підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно дост. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до роз`яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Приписами п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, а відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території, що надасть можливість отримати свідоцтво про смерть видане відповідним державним органом України. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Outcome: approved