Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

01.09.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» (далі - ТОВ «Кредит -Капітал») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтовано тим, що 22.02.2024 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено кредитний договір №103702761, відповідно до умов якого товариство надало відповідачеві грошові кошти в сумі 7 000 грн., а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання на умовах та в строки, що визначені договором. 25.06.2024 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит -Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 109-МЛ/Т, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит- Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до [PERSON] за кредитним договором № 103702761 від 22.02.2024. Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором. Однак, у зв`язку з порушенням відповідачем своїх зобов`язань, у нього утворилась заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит -Капітал» за кредитним договором № 103702761 від 22.02.2024 в розмірі 22050 грн, з яких: 7 000,00 грн. -прострочена заборгованість за тілом кредиту, 14 700,00 грн. - прострочена заборгованість за відсотками, 350,00 грн. - прострочена заборгованість за комісією, яку позивач просить суд стягнути на свою користь, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 422,40 грн. та витрати на правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн. Ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 09 вересня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи повідомлявся завчасно і належним чином, однак зворотнє поштове відправлення повернулося з відміткою «адресат відсутній» за вказаною адресою. Відповідно до пункту 3 частини 8статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження. Зважаючи на те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача. Враховуючи, що в судове засідання не з`явилися всі учасники справи, відповідно до ч. 2ст. 247ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або, якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, приймаючи до уваги, що представник позивача цього не заперечує, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22 лютого 2024 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] укладено договір №103702761, шляхом його підписання відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який був надісланий на номер останнього, про що свідчить п.6 кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін. Згідно з умовами договору відповідач отримав у товариства кредит в сумі 7000,00 гривень, строком на 120 днів з 22 лютого 2024 (строк кредитування) (п. 1.3 договору). Відповідно до п. 1.4 договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 21 червня2024 року (останній день строку кредитування). Відповідно до п. 1.5.1. Договору комісія за надання кредиту складає 350,00 грн. Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 210,00 грн., які нараховуються за ставкою 0,10 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду (п. 1.5.2.). Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду: 14 490,00 грн., які нараховуються за стандартною процентною ставкою 2,30 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом поточного періоду (п. 1.5.3.) Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п. 2.1 договору). Додаток № 1 до цього договору містить графік розрахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка становить 22 050,00 гривень, з яких: 7000,00 гривень - тіло кредиту, 14 700,00 гривень - проценти за користування кредитом, 350,00 гривень-комісія за надання кредиту. Відповідно до копії довідки про ідентифікацію за підписом представника ТОВ "Мілоан" клієнт [PERSON] , з яким укладено договір №103702761 від 22 лютого 2024 року ідентифікований ТОВ "Мілоан". Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор: 135513; час його відправки: 22 лютого 2024 року о 19 год. 46 хв., номер телефону: [NUMBER] . З копії платіжного доручення №83385654 від 22 лютого 2022 року вбачається. щоТОВ "Мілоан" перерахувало [PERSON] 7 000 гривень - кредитні кошти згідно договору №103702761. Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За правилом частини статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1статті 627 ЦК України). За змістом статей 626, 628ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 2статті 639 ЦК України). Положення ст. 639 ЦК України передбачають, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі205,207 ЦК України). Відповідно до ст. 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Особливості укладання електронного договору визначені Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»). Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Договір про споживчий кредит №103702761 від 22.02.2024 підписаний відповідачем за допомогою одноразового ідентифікатора 135513, що відповідає вимогам закону «Про електронну комерцію». Таким чином, встановлені вище обставини, підтверджують факт укладання між первісним кредитором та відповідачем кредитного договору, шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора, умовами якого було визначено суму кредиту, розмір відсотків, порядок повернення грошових коштів, та строк дії кредитного договору, при цьому факт отримання грошових коштів підтверджується відповідними повідомленнями про переказ грошових коштів на картку позичальника. 25 червня 2024 року між ТОВ "Мілоан" та ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" укладено договір відступлення права вимоги №109-МЛ/Т, відповідно до умов якого ТОВ "Мілоан" передало ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у Реєстрі Боржників, укладеними між кредитором і боржниками. Акт прийому-передачі реєстру боржників від 25 червня 2024 року підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості. Згідно копії з витягу Реєстру Боржників до договору відступлення права вимоги №109 МЛ/Т від 25 червня 2024 року, ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору №103702761 від 22.02. 2024 року в розмірі 22050,00 гривень. За нормою ст.512ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно ст.514ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Згідно ч. 1ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відтак, ТОВ «Кредит Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача, що підтверджується витягом з Реєстру боржників до Договору відступлення прав вимог. Проте, відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст.526,530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Всупереч умовам договору відповідач не виконав свого зобов`язання, не повернувши отримані у кредит кошти у визначений договором строк, у зв`язку із чим суд вважає, що заборгованість відповідача за основною сумою боргу підлягає стягненню. Щодо стягнення з відповідача відсотків за користування кредитом, суд приходить до наступного висновку. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22 листопада 2023 року, що набрав чинності 24 грудня 2023 року доповнено статтю 8 Закону України «Про споживче кредитування» пунктом 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %. Наданий суду позивачем розрахунок заборгованості за відсотками за договором ТОВ «Мілоан» № від 22.02.2024 за період з 23.04.2024 до 21.06.2024 не відповідає вимогам Закону України «Про споживче кредитування (далі Закону). З наданого суду розрахунку вбачається, що протягом пільгового періоду (перші 30 днів договору) проценти нараховувалися за процентною ставкою 0,10 відсотків, що не суперечить вимогам Закону України «Про споживче кредитування». У подальшому, проценти нараховувалися за процентною ставкою 2,3% за кожен користування кредитом, хоча, починаючи з 23.04.2024 процентна ставка не мала б перевищувати 1%. Таким чином проценти за період з 23.04.2024 по 21.06.2024 підлягають перерахуванню: 7000грн. х 1% дн х60дн/100%, що становить 4200 грн. Отже, судом встановлено, що розмір простроченої заборгованості зі сплати процентів, яка підлягає стягненню з відповідача становить 9240,00 грн (5040 грн.-проценти за період з 22.02.2024 по 22.04.2024 та 4200грн.- проценти за період з 23.04.2024 по 21.06.2024) Враховуючи вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором слід задовольнити частково, стягнувши з [PERSON] на користь ТОВ «Кредит Капітал» заборгованість за Договором № 10370261 про надання коштів на умовах споживчого кредиту -7000,00 грн. простроченої заборгованості за сумою кредиту, 9240,00 грн. простроченої заборгованості за відсотками, 350 грн. простроченої заборгованості за комісією, а всього 16590 грн. Що стосується стягнення з відповідача судових витрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат,пов`язаних з розглядом справи,належать витрати на професійну правничу допомогу; Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, враховуючи, що позов задоволено частково, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 1822,70 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6019,60 грн.

Outcome: partial