Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Позивач звернувся з даним позовом, у якому, з урахуванням поданої заяви про зменшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача як власника квартири [ADDRESS] заборгованість за надані з 01.11.2018 року по 01.10.2025 року послуги по опаленню, постачанню теплової енергії в сумі 33 735,94 грн. В обгрунтування вимог сторона зауважує, що відповідач користуються послугами, які надає Комунальне підприємство «Житомиртеплокомуненерго» Житомирської міської ради, при цьому, в порушення вимог Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ухиляється від своєчасної оплати отриманих послуг в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість у відповідному розмірі. Посилаючись на вимоги статей 525, 526 ЦК України, що визначають загальні умови виконання зобов`язання, недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання, а також вказуючи на порядок нарахувань за послуги централізованого опалення, постачання теплової енергії, позивач просить задовольнити позов, відшкодувати судові витрати. Ухвалою суду від 20.11.2025 року по справі відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якій наведений учасник зазначає, що заявлена згідно позовних вимог заборгованість з оплати комунальних послуг виникла внаслідок складних життєвих обставин, фактичного спрямування матеріальних ресурсів на підтримку чоловіка, який є військовослужбовцем, перебуває на фронті, потребує придбання амуніції, ліків тощо. Відповідач звертається до положень постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 502, вказуючи на те, що вимоги згаданого нормативного акту забороняють на період воєнного стану нарахування та стягнення штрафів, пені, інфляційних нарахувань, припинення надання послуг. Відповідач наголошує про обмежувальні приписи запровадженого законодавства і відносно членів сім`ї військовослужбовця. У відзиві одночасно вказується на обставини фактичного не проживання разом із відповідачем її сина [PERSON] , що, на думку сторони, впливає на обсяг спожитих послуг. Посилаючись на те, що не є працевлаштованою, відповідач просить зобов`язати позивача провести перерахунок заборгованості з виключенням пені та штрафних санкцій, розглянути можливість реструктуризації суми боргу, призупинити нарахування послуг з розрахунку на осіб, які фактично не проживають, зобов`язати позивача здійснити перерахунок з врахуванням таких відомостей. На адресу суду надійшла заява позивача про зменшення позовних вимог, у якій відповідний учасник, вказуючи на проведення часткової оплати відповідачем заборгованості, просить стягнути її залишок у розмірі 33 735,94 грн., відшкодувати судові витрати. Судом встановлено, що відповідач є власником квартири [ADDRESS] , користується послугами з централізованого опалення, постачання теплової енергії за відповідної адресою. У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань щодо оплати даних послуг у період з 01.11.2018 року по 01.10.2025 року допустила заборгованість в загальному розмірі 33 735,94 грн., що підтверджується дослідженими судом розрахунками. Згідно з п.5 ч.2 ст.7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного Кодексу. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов`язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положеннями ст. 322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Приймаючи до уваги, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, відповідним учасником не спростовано наданий стороною позивача розрахунок заборгованості, виконаний в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року «Про затвердження правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», а також згідно Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 22 листопада 2018 року № 315, суд вважає заявлені вимоги обгрунтованими і такими, що підлягають до задоволення. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. За змістом ч.9 ст. 83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними. Положеннями ч.ч. 4-5 ст. 178 ЦПК України визначено, що копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються: докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Поданий стороною відповідача відзив, долучені до нього матеріали (довідка про проходження служби, свідоцтво про шлюб) не направлені інший стороні у справі, а тому не можуть прийматись до уваги судом для вирішення спору по суті. При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що стороною позивача у розрахунок заборгованості не включено нарахування неустойки, а можливість проведення реструктуризації визначається виключно згодою сторін, що не передбачає втручання суду. Судом не отримано даних про помилковість виконаного позивачем розрахунку, отже заявлені вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved