Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

30 жовтня 2025 року позивач [PERSON] через свого уповноваженого представника адвоката Костенка О.М. звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після смерті сина [PERSON] , який помер [INFO] , право на завершення приватизації на земельну ділянку площею 0,8988 га, кадастровий номер: 3221981300:04:009:0025 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Згурівської селищної (раніше Войтівської сільської) ради Броварського району Київської області, а також право на державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] права власності на цей об`єкт нерухомого майна, шляхом проведення державним реєстратором державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності. У разі задоволення позову просив не стягувати з відповідача понесені судові витрати. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер син позивача [PERSON] . Позивач проживав з померлим на момент його смерті, тому в силу ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину, оскільки не відмовлявся від спадщини. До складу спадщини окрім іншого майна входить право на земельну ділянку площею 0,8988 га, кадастровий номер 3221981300:04:009:0025, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Войтівської сільської ради Згурівського району Київської області. За життя померлий [PERSON] висловив свою волю на виділення з земельної частки (паю) вищевказаної земельної ділянки та звернувся з відповідною заявою до Згурівської районної державної адміністрації. Розпорядженням Згурівської районної державної адміністрації № 611 від 30.08.2006 було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку власників земельних часток (паїв) в межах Войтівської сільської ради. Зазначеним Розпорядженням передано в приватну власність земельні ділянки згідно Додатку [PERSON] , код ділянки згідно схеми поділу № 329, площею 0,8988 га. Згідно технічної документації ТОВ «Тандем Експерт» вищевказана земельна ділянка була сформована, визначено чітку площу 0,8988 га, їй присвоєно кадастровий номер - 3221981300:04:009:0025 та проведено реєстрацію в Державному земельному кадастрі від 07.06.2017 року відділом у Згурівському району ГУ Держгеокадасту у Київській області. На підставі вказаного Розпорядження на ім`я [PERSON] було виготовлено Державний акт на право власності на землю серії ЯЕ № 101698, проте державний акт не було видано. 12 жовтня 2023 року позивач звернувся до Згурівської державної нотаріальної контори з усною заявою по питанню оформлення спадщини після смерті сина - [PERSON] . Розглянувши подані позивачем документи, нотаріус встановив, що відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на земельну ділянку кадастровий номер 3221981300:04:009:0025 площею 0,8988 га, а тому позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, рекомендовано звернутися до суду. Позивач звільнений від сплати судового збору, оскільки є інвалідом ІІ групи довічно, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК. У позовній заяві також заявлено клопотання про витребуваня доказів. Ухвалою судді Згурівського районного суду Київської області від 04.11.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання, сторонам визначено строки для подання заяв по суті справи, задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 12.11.2025, на виконання ухвали суду від 04.11.2025 в частині витребування доказів, надійшла інформація від Згурівської державної нотаріальної контори. Ухвалою Згурівського районного суду Київської області від 04.12.2025 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 23.12.2025, на виконання ухвали суду від 04.12.2025, Згурівська державна нотаріальна контора надала належним чином засідчену копію спадкової справи № 206/2022 до майна померлого [INFO] [PERSON] . У підготовче засідання позивач [PERSON] та його представник адвокат Костенко О.М. не з`явилася, про дату, час та місце проведення підготовчого засідання повідомлялись у встановленому законом порядку. 19.01.2025 представник позивача подав заяву, в якій просив проводити судове засідання у відсутність сторони позивача, зазначив, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити повністю. У підготовче засідання представник відповідача Згурівської селищної ради Мокронос В.І. не з`явився, 10.11.2025 подав до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити без участі представника відповідача, Згурівська селищна рада позовні вимоги визнає повністю, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. З копії довіреності № 07-07/2511 від 05.11.2025 (дійсна до 31.12.2025) (а.с. 37) та копії посадової інструкції начальника юридичного відділу Згурівської селищної ради (а.с. 38) вбачається, що представник відповідача Згурівської селищної ради Мокронос В.І. уповноважений на вчинення всіх процесуальних дій учасника процесу з правом підпису процесуальних документів. Обставини, викладені в позовній заяві підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22 лютого 2022 року (а.с. 12). З Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 83145598 від 05.11.2025 вбачається, що [PERSON] за життя заповіту не склав (а.с. 40). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все його майно. До складу спадщини окрім іншого майна входить право на земельну ділянку площею 0,8988 га, кадастровий номер 3221981300:04:009:0025, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Войтівської сільської ради Згурівського району Київської області (а.с. 14 копія державного акту серії ЯЕ № 101698, а.с. 15-18 - копія Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3200047642023 від 18.01.2023). Жоден зі спадкоємців у порядку та у строк визначені ст. 1269 та ст. 1270 ЦК України із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернувся. 17 листопада 2022 року, на підставі заяви батька померлого - [PERSON] (а.с. 13 копія свідоцтва про народження (повторне) серії [NUMBER] від 04 листопада 2022 року), у Згурівській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справи № 206/2022 (номер у спадковому реєстрі 69937852). Із копії паспорту позивача [PERSON] вбачається, що він зареєстрований з 10.06.1986 року за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). З копії довідки від 02 листопада 2022 р. № 03.02.-17/353, яка міститься у спадковій справі, вбачається, що [PERSON] , який помер [INFO] , до дня своєх смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . На час смерті з [PERSON] були зареєстровані та проживали: батько [PERSON] , [INFO] , брат [PERSON] , [INFO] , брат [PERSON] , [INFO] (а.с. 64). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтями 1261-1265 ЦК України визначено черговість спадкування за законом. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України), у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). З огляду на вищезазначене, [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, який на час відкриття спадщини постійно проживав разом із спадкодавцем, в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що спадщину прийняв. Як вбачається із повідомлення державного нотаріуса Саркісян О.М. за № 918/02-14 від 12.10.2023, 12 жовтня 2023 року позивач [PERSON] звернулася до Згурівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,8988 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3221981300:04:009:0025 після смерті сина [PERSON] . Для оформлення спадщини ним була подана до нотаріальної контори копія Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 10698, виданого на підставі розпорядження Згурівської районної державної адміністрації від 30.08.2006 року № 611 на ім`я [PERSON] та витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3200047642023 від 18.01.2023 та копія розпорядження Згурівської районної державної адміністрації від 30.08.2006 року № 611. З посиланням на п.п. 4.14, 4.16, 4.19 та 4.21 п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року (зі змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, державний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене вище спадкове майно у зв`язку з тим, що [PERSON] не надано оригінал державного акту про право власності на земельну ділянку та при безпосередньому доступі нотаріуса до державного реєстру речових прав не виявлено записів про реєстрацію прав на цю земельну ділянку (а.с. 20-21- відмова нотаріуса). З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що спадкодавець [PERSON] за життя висловив свою волю на виділення з земельної частки (паю) вищевказаної земельної ділянки та звернувся з відповідною заявою до Згурівської районної державної адміністрації. Розпорядженням Згурівської районної державної адміністрації № 611 від 30 серпня 2006 року було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку власників земельних часток (паїв) в межах Войтівської сільської ради, передано в приватну власність земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва власникам земельних часток (паїв) згідно з Додатком, зокрема, [PERSON] (п. 4 у списку), код ділянки згідно схеми поділу № 329, площею 0,8988 га (рілля) (а.с. 71-72 копія розпорядження з додатком). Згідно з технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розробленою ТОВ «Тандем Експерт» 05.12.2016, вищевказана земельна ділянка була сформована, було визначено чітку площу 0,8988 га, присвоєно кадастровий номер - 3221981300:04:009:0025. На підставі вищевказаної Технічної документації відділом у Згурівському району ГУ Держгеокадасту у Київській області 07.06.2017 проведено державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі. Форма власності приватна власність, категорія земель землі сільськогосподарського призначення, цільове приучення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування земельної ділянки Київська область, Згурівський район, Войтівська сільська рада (а.с. 15-18 - копія Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-3200047642023 від 18.01.2023, а.с. 22 копія Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 28.10.2025). На підставі Розпорядження Згурівської райдержадміністрації № 611 від 30 серпня 2006 року на ім`я [PERSON] було виготовлено Державний акт на право власності на землю серії ЯЕ № 101698, проте державний акт не було видано та не було зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі (а.с. 14 копія державного акту), та, відповідно, не було проведено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку у встановленому Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» порядку. Таким чином, [PERSON] за життя не набув права власності на вказану земельну ділянку. Фактично вищевказана земельна ділянка сформована, має чітку площу та розміри, винесена в натурі на місцевості, їй присвоєно кадастровий номер, про неї наявна інформація в Державному земельному кадастрі. За життя [PERSON] не завершив процедуру приватизації та не зареєстрував своє право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. В силу ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. В силу ст. 80 ЗК України суб`єктами права власності на землі приватної власності є громадяни та юридичні особи. Згідно зі ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Відповідно до ч. 2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно з ч. 3 ст. 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 125 ЗК України (в редакції, чинній на дату винесення Розпорядження про передачу земельної ділянки у приватну власність) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно зі ст. 125 ЗК України (в редакції, чинній на дату відкриття спадщини) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ч. 1 ст. 126 ЗК України (в редакції, чинній на дату винесення Розпорядження про передачу земельної ділянки у приватну власність) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Форми державних актів затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно зі ст. 126 ЗК України (в редакції, чинній на дату відкриття спадщини) право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Положеннями ст. 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013, № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Верховний Суд в Постанові від 21 березня 2018 року по справі № 623/633/17, провадження № 61-6243св18, зазначив наступне. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до статті 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. Судом встановлено, що [INFO] помер син позивача [PERSON] . Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON] на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. За життя спадкодавець [PERSON] , як власник земельної частки (паю), розпочав процедуру оформлення у приватну власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,8988 га, кадастровий номер: 3221981300:04:009:0025, яка розташована на території Згурівської селищної (раніше Войтівської сільської) ради Броварського району Київської області. Фактично земельна ділянка сформована, має чітку площу та розміри, винесена в натурі на місцевості, їй присвоєний кадастровий номер, про неї наявна інформація в Державному земельному кадастрі. За життя спадкодавець [PERSON] не оформив свої право власності на вказану земельну ділянку у встановленому законом порядку, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я позивача [PERSON] . У цьому випадку така земельна ділянка входить до складу спадщини, а спадкоємець померлого позивач [PERSON] набуває право на завершення приватизації. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, враховуючи визнання позову відповідачем, яке прийняте судом, як таке, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вбачає за необхідне позов задовольнити повністю. Нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки 26251,96 грн (а.с. 19 копія витягу № НВ-9983980762025 із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 29.10.2025). Судовий збір, що підлягав сплаті за подання позову майнового характеру складає 1211,40 грн. В позовній заяві представник позивача просив не стягувати з відповідача понесені позивачем судові витрати. Судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як особа з інвалідністю II групи (а.с. 11 копія довідки до акта огляду МСЕК). Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд, на підставі частин першої та шостої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, а також частини першої статті 142 Цивільного процесуального кодексу України вбачає за необхідне стягнути з відповідача Згурівської селищної ради судовий збір в дохід держави за вимогою майнового характеру у розмірі 50 відсотків судового збору, що підлягав до сплати позивачем [PERSON] , який звільнений від сплати судового збору на підставі пункту дев`ятого частини першої статті п`ятої Закону України «Про судовий збір», а саме грошові кошти у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок). Решту судових витрат залишити за позивачем.

Outcome: approved