Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

У лютому 2025 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 07 вересня 2024 року о 15 год. 45 хв. за адресою: вул. Гетьманська, буд. 32, м. Самар (м. Новомосковськ) Дніпропетровської області сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля «LADA Vesta CROSS», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «MERSEDES BENZ» номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Унаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки. Відповідачем добровільно не було здійснено жодного відшкодування завданих збитків, не усунуто наслідки заподіяної шкоди майну. Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2024 року [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні зазначеної вище ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Зазначена постанова набрала законної сили 01 жовтня 2024 року. На момент вчинення ДТП транспортний засіб під керуванням відповідача не був застрахований. У винуватця ДТП відсутнє страхування, що підтверджується відсутністю дійсного полісу обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів на момент скоєння ДТП. Відповідно до висновку ТОВ «Клевер Експерт» щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 405/10-24 від 21 жовтня 2024 року, підготовленого оцінювачем [PERSON] , розмір матеріального збитку, завданого автомобілю, який знаходився в користуванні позивача, в результаті ДТП становить 39 196,04 грн. На проведення експертизи позивачем витрачено 4 500 грн. Також позивач зазначає, що після дорожньо-транспортної події, спричиненої відповідачем, він відчув великий емоційний стрес і тривогу. Це була дуже важка ситуація, адже він не тільки переживав за своє здоров?я, ситуація була ще складніша через те, що в машині були його дружина та троє дітей (дівчатка: 1 рік, 3 роки та 6 років). Він був страшенно наляканий за їхнє здоров?я та безпеку. Дружина позивача є годуючою мамою наймолодшої доньки (1 рочок), і навіть думка про те, що з нею чи дітьми може статися щось серйозне, його буквально паралізувала. Кожна секунда після аварії здавалась вічністю, коли позивач намагався зрозуміти, чи все з ними в порядку. Страх за близьких був настільки сильним, що він навіть не міг зібратися, щоб оцінити ситуацію. Також позивач зазначає, що він тільки звільнився зі служби в ЗСУ, перебував весь час служби в Донецькій області, здавалося звик думати про свою безпеку та безпеку інших, але в той момент відчув себе безсилим. Додатково до цього, пошкодження автомобіля значно ускладнили його життя. Автомобіль - це не лише транспортний засіб, а й важлива частина його щоденної рутини. Досить значну кількість часу позивач витратив на пошук експертів, вирішення юридичних питань та перевірку технічного стану автомобіля після ДТП. З моменту аварії він був вимушений займатися пошуком експертів для оцінки пошкоджень автомобіля, звертатися до юристів за консультацією, щоб знати як він може захистити та відновити свої права. Це все забирало дуже багато часу, сил та емоцій. На певний час він втратив можливість швидко та зручно возити дітей на заняття, до школи, до лікарів, або навіть до друзів та рідних. Позивач не лише переживає через матеріальні втрати та механічні пошкодження автомобіля, але через ті емоційні травми, які він зазнав, дивлячись на те, як його родина переживає цей стрес разом із ним. Ураховуючи викладене позивач оцінює завдану йому моральну шкоду у 10 000 грн. У зв`язку з тим, що відповідач добровільно відмовляється відшкодувати заподіяну ним шкоду, позивач вимушений звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на його користь відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 39 196,04 грн. та 4500 грн. витрат на проведення експертних досліджень; відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., а також судові витрати. Ухвалою суду від 13 лютого 2025 року позов залишався без руху з наданням позивачеві строку для усунення його недоліків, що було зроблено позивачем 19 лютого 2025 року. 20 лютого 2025 року на адресу суду надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) фізичної особи-відповідача. Ухвалою суду від 21 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі з її розглядом в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав частково, зазначив, що Моторним (транспортним) страховим бюро України йому відшкодовано матеріальну шкоду, завдану пошкодженням транспортного засобу, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині суми 39 196,04 грн. він не підтримує. Інші позовні вимог підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням уточнень позивача, визнав в повному обсязі не заперечував проти їх задоволення, зазначив, що дійсно будь-яке відшкодування позивачеві ним не здійснювалося. Проти стягнення з нього зазначених сум він не заперечує. Третя особа в судове засідання не з`явилась, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим розглянути справу у її відсутність. Суд, заслухавши вступне слово та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приймаючи визнання позову відповідачем в частині, уточненої позивачем, приходить до такого. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, зазначений у ст. 16 ЦК України, зокрема відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди. Судом установлено, що 07 вересня 2024 року о 15 год. 45 хв. за адресою: вул. Гетьманська, буд. 32, м. Самар (м. Новомосковськ) Дніпропетровської області сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля «LADA Vesta CROSS», номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «MERSEDES BENZ» номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Унаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки. Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2024 року [PERSON] було визнано винуватим у вчиненні зазначеної вище ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Зазначена постанова набрала законної сили 01 жовтня 2024 року. Автомобіль «LADA Vesta CROSS», номерний знак [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] , який на момент ДТП на законних підставах перебував у володінні та користуванні позивача [PERSON] . На момент вчинення ДТП транспортний засіб «MERSEDES BENZ» номерний знак [NUMBER] , що перебував під керуванням відповідача [PERSON] , не був застрахований. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Як зазначив позивач у судовому засіданні, Моторним (транспортним) страховим бюро України йому було відшкодовано матеріальну шкоду, завдану пошкодженням транспортного засобу, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині суми 39 196,04 грн. він не підтримує. З огляду на що,

Outcome: approved