Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до Південного районного суду міста Кам`янського із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову посилається на те, що 02.04.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» і [PERSON] було укладено кредитний договір №02.04.2025-100002925 та надано відповідачу кредиту у розмірі 15000,00 грн, на строк 168 днів, з стандартною процентною ставкою у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших семи чергових періодів користування кредитом, з процентною ставкою «економ», яка є фіксованою та незмінною у розмірі 0,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговами періодами, в яких застосовується процентна ставка «стандарт», комісією пов`язаною з наданням кредиту у розмірі 5% від суми кредиту. Відповідач всупереч умовам кредитного договору не повернув в повному обсязі кредит кредитодавцю, а також не виконав всі інші свої грошові зобов`язання перед кредитодавцем, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість у розмірі 45450,00 гривень. Також позивач просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у сумі 6000,00 грн. та сплачений судовий збір у сумі 2422,40 грн. Ухвалою суду від 14.11.2025 року було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Ухвалу з додатками надіслано відповідачеві на адресу його реєстрації, встановлену у відповідності до ст.187 ЦПК України. Представник позивача в позовній заяві зазначила, що розгляд справи просить проводити в порядку спрощеного провадження без її участі. Не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд, у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав та не повідомив причини його неподання, а також те, що представник позивача не заперечувала щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, про що свідчить прохальна частина позову, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, судом встановлено, що 02.04.2025 року [PERSON] ознайомився та підписав паспорт споживчого кредиту ТОВ «Споживчий центр» та пропозицію про укладення кредитного договору, з визначенням інформації, що надається споживачу до укладення кредитного договору.(а.с.17-18, 19-22). 02.04.2025 року між ТОВ «Споживчий центр» і [PERSON] було укладено кредитний договір №02.04.2025-100002925 та надано відповідачу кредиту у розмірі 15000,00 грн, на строк 168 днів, з стандартною процентною ставкою у розмірі 1% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом перших семи чергових періодів користування кредитом, з процентною ставкою «економ», яка є фіксованою та незмінною у розмірі 0,5% за один день користування кредитом, яка застосовується протягом чергових періодів, наступних за черговами періодами, в яких застосовується процентна ставка «стандарт», комісією пов`язаною з наданням кредиту у розмірі 5% від суми кредиту.(а.с.22-25 зв.ч.) Надалі ТОВ «Універсальні платіжні рішення» на підставі договору про надання послуг з переказу коштів №ФК-П-2024/01-2 з ТОВ «Споживчий центр» було перераховано 02.04.2025 року [PERSON] кошти в сумі 15000,00 грн., номер транзакції в системі iPay.ua 699155591, призначення платежу видача коштів за договором кредиту №02.04.2025-100002925.(а.с.14). Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, тому у нього утворилась заборгованість перед кредитором за кредитним договором №02.04.2025-100002925 від 02.04.2025 року в сумі 45450,00 грн., яка складається із суми основного боргу у розмірі 15000,00 грн., процентами у розмірі 19950,00 грн., комісією за надання кредиту у розмірі 750,00 грн., комісією за обслуговування у розмірі 2250,00 грн., неустойки у розмірі 7500,00 грн., що підтверджується розрахунками заборгованості.(а.с.15). Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь - якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, відповідно до умов Договору. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним чином боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 612 ЦК України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ч. 1ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Суд дійшов висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] , які відносяться до договірних зобов`язань, зокрема кредиту, встановив, що права позивача відповідачем порушені, оскільки відповідач не виконував належним чином умови договору, тому права позивача підлягають захисту. На підставі вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази та враховуючи те, що відповідачем не надано доказів про виконання свого обов`язку щодо сплати заборгованості за кредитним договором та відсотками відповідно до положень договору, а також за відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, суд вважає, що позов є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню. Щодо вирішення питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд дійшов до висновку, що положеннями ст. 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом. За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Отже, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені, зокрема доведеним має бути те, що відповідна правова допомога надана саме адвокатом. Однак, матеріали справи не містять жодних документів, які б підтвердили факт надання правничої допомоги адвокатомТовариству з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр». За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачеві витрат на правничу допомогу в сумі 6000 грн. У відповідності до положень ст.141 ЦПК України слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved