Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-11 00:00:00

29.07.2025 року представник позивача - адвокат Андрущенко М.В., який підтвердив свої повноваження електронним ордером серії АН №1685827 від 08 травня 2025 року, звернувся до суду шляхом формування документу в системі "Електронний суд", із зазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути на користь позивача з відповідача суму заборгованості за договором надання грошових коштів у позику у розмірі 23985,00 грн. та суму понесених судових витрат у розмірі 2422,40 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 09 лютого 2024 року між сторонами був укладений електронний договір про надання грошових коштів у позику №2991610224, який разом із Правилами надання споживчих кредитів, затверджених 17.10.2022 року складають єдиний договір. Кредитний договір, у відповідності до норм ч.1 ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» був укладений у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію». Позичальнику було надано одноразовий ідентифікатор, для підписання Кредитного договору, підтвердження ознайомлення з Правилами та інших супутніх документів. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредит у розмірі 3 000,00 гривень, шляхом перерахунку на вказаний позичальником рахунок, включаючи використання реквізитів платіжної картки [NUMBER] ; строк кредитування 30 днів; зі сплатою стандартної процентної ставки яка становить 2,5% в день. Так, як позивач не є банківською установою в розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність», тому кредитні кошти перераховувалися ТОВ «Фінансова компанія «Контрактовий дім» через систему платежів EasyPay на підставі договору №160523/1 від 16.05.2023 року. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит відповідно до умов укладеного договору надання грошових коштів у позику №2991610224. Через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, у зв`язку з порушенням зобов`язань по Кредитному договору, відповідач має заборгованість в розмірі 23985,00 грн., яка складається з: 3 000,00 грн. прострочена заборгованість за кредитом, 20985,00 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Відповідач взяті на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з цім позовом. Ухвалою судді від 04.08.2025 року відкрито провадження по справі та розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін по справі. Відповідачу надіслано копію позовної заяви з доданими документами, та роз`яснено про необхідність подання в п`ятнадцятиденний строк письмового відзиву разом з наявними у неї доказами. Представник позивача Андрущенко М.В. у позовній заяві клопотав про розгляд справи у відсутності представника позивача, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України за веб-адресою: http://bg.od.court.gov.ua/sud1507/, та надіслання судової повістки за місцем реєстрації, причину неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву до суду не подала, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 16 ЦК України). Частиною 1 ст. 2 ЦПК Україн визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до норм пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 09 лютого 2024 року між ТОВ "Іннова фінанс" та фізичною особою [PERSON] було укладено електронний договір про надання грошових коштів у позику №2991610224. За умовами п. 1.1. договору, ТОВ " Іннова фінанс" надало відповідачу кредит у безготівковій формі шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок (картку) у розмірі 3 000 грн. Строк кредиту (строк дії договору) 30 днів, дата повернення позики 10.03.2024 року. Процентна ставка - фіксована (п.1.1.3). Дисконтна (знижена) процентна ставка (застосовується у відповідності до умов Програми лояльності ТОВ «Іннова фінанс» - 0,01 % на день (3,65 % річних). Базова процентна ставка становить 2,5 % на день (912,5 % річних) та застосовується в межах строку кредиту. Відповідно до п. 1.6. договору, де зазначено, що у випадку користування позикою понад строк, встановлений п. 1.2. договору, з наступного дня після спливу строку вказаного п. 1.2 цього договору умови щодо нарахування процентів за дисконтною процентною ставкою у розмірі 0,01 % на день перераховуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна ставка в розмірі 2,5% на день від суми позики за кожен день користування позикою (а.с.25-28). Додатком 1 до договору про надання грошових коштів у позику № 2991610224 від 09 лютого 2024 року сторони узгодили таблицю обчислення загальної вартості позики та реальної річної процентної ставки за договором про надання грошових коштів у позику. Згідно з анкетою клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи), позичальник: [PERSON] , сума наданого кредиту 3 000,00 грн., дата отримання кредиту 09 лютого 2024 року, номер телефону позичальника [NUMBER] , електронна адреса позичальника [INFO] , номер банківського рахунку на який здійснювався переказ коштів № [NUMBER] (а.с. 11). Відповідно до паспорту споживчого кредиту, [PERSON] за допомогою електронного підпису підтвердила, що отримала та ознайомилася із інформацією про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних нею умов кредитування (а.с.40-42). Відповідно до Договору про надання послуг з приймання та переказу платежів № 160523/1 від 16.05.2023 року, ТОВ "Фінансова компанія "Контрактовий дім" з однієї сторони та ТОВ "Іннова фінанс" з другої сторони уклали даний договір про надання послуг з приймання та переказу платежів. 09 лютого 2024 року кредитні кошти в сумі 3 000,00 грн. перераховані ТОВ "Іннова фінанс" на картковий рахунок відповідача за допомогою системи Easy Pay, що підтверджується квитанцією до платіжної інструкції №19762-1354-86886869 (а.с. 33). Переказ коштів також підтверджується відповіддю АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за вих. №20.1.0.0.0/7-251107/64858-БТ від 12.11.2025 року, наданої на запит суду, відповідно до якої на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] та з руху коштів (виписки) по цій банківській картці (рахунку) за період з 09.02.2024 року по 11.02.2024 року вбачається, що 09.02.2024 року на картковий рахунок відповідача надійшли грошові кошти в розмірі 3 000,00 грн., якими відповідач активно користувався. Відповідно до розрахунку наданого позивачем, заборгованість [PERSON] за кредитним договором №2991610224 від 09 лютого 2024 року, станом на 22 липня 2025 року становить 23985 грн. 00 коп., яка складається з: 3 000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 20985 грн. 00 коп. - заборгованість за процентами (а.с. 52-64). Суд вирішуючи спір по суті, виходить з наступного. За змістом ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, з-поміж іншого, договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У свою чергу системний аналіз статей 524-526,533-535 ЦК України дає підстави стверджувати про те, що грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. Порушенням зобов`язання, як встановлено у ч.1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст. 205 ЦК Україн визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з ч.1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Частиною 3 ст. 207 ЦК України встановлено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію". Відповідно до п.5 ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст. 11 ЗУ "Про електронну комерцію", пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Частиною 7 ст. 11 ЗУ "Про електронну комерцію" - електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Відповідно до ч.12 ст. 11 ЗУ "Про електронну комерцію", електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Статтею 12 ЗУ "Про електронну комерцію"визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис" за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що договір про надання грошових коштів у позику №2991610224 від 09 лютого 2024 року підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами договору про надання грошових коштів у позику. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Аналіз вказаних норм свідчить, що істотними умовами кредитного договору є розмір кредиту, порядок його повернення, розмір та порядок сплати процентів за користування кредитом. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно із ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідач всупереч умовам Кредитного договору порушив вищезазначені умови Кредитного договору і в кінцевому підсумку не повернув в повному обсязі кредит, а також не виконав всі інші свої грошові зобов`язання перед позивачем за Кредитним договором. Наведені обставини свідчать про те, що між сторонами у цій справі виникли договірні зобов`язання, які випливають з кредитного договору, ними дотримано письмової форми укладення кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог статей 639, 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов. Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19), від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19 ( провадження № 61-7203св20). Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, відповідач суду не надала. Так як відповідач [PERSON] не виконала обов`язок з повернення кредитних коштів, фінансова установа вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення коштів. З огляду на вищенаведене, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, відсутність заперечень зі сторони, належним чином повідомленого відповідача - суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь ТОВ «Іннова фінанс» підлягає стягненню заборгованість по кредиту на загальну суму 23985,00 гривень. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Положеннями ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А відтак, в силу вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 422.40 гривень, що був сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом. На підставі викладеного,

Outcome: approved