Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-19 00:00:00

24 грудня 2025 року позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. Свої вимоги позивачка обгрунтувала тим, що 16.06.2023 вона уклала шлюб з відповідачем по справі. У шлюбі є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина проживає разом із позивачкою, знаходиться повністю на її утриманні. Ухвалою суду від 25.12.2025 провадження по справі було відкрито. У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити. Пояснила, що чоловік добровільно допомоги не надає, після народження старшої дитини він ухиляється від утримання дітей, хоча неофіційно працює та отримує доходи. У судове засідання відповідач не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, клопотання про причини неявки або відкладення розгляду справи до суду не подав. Судом встановлено такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки Рокитнянської селищної ради № 03-31-1354 від 26.12.2025 з відповідачкою проживають її троє дітей. Позивачка вважає, що відповідач має можливість утримувати свого неповнолітню дитину, сина, а тому повинен сплачувати аліменти. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Згідно ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. У судовому засіданні не встановлено обставин, за яких відповідач міг би бути звільнений від обов`язку утримувати свого неповнолітнього сина. Визначаючи розмір аліментів, які належить стягнути із відповідача, суд дійшов таких висновків. Судом враховано, що відомостей про доходи та платоспроможність відповідача позивачем не надано. Водночас, обов`язок утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття не залежить від платоспроможності батьків. На переконання суду необхідність утримувати своїх дітей має пріоритетне значення перед потребами відповідача, водночас додаткове утримання 1/3 частини з його заробітку (доходу) не буде становити для відповідача непомірний фінансовий тягар. Натомість діти будуть забезпечені коштами, необхідними для їх життя та гармонійного розвитку. Суд наголошує на тому, що аліменти на утримання неповнолітніх дітей стягуються на користь того із батьків, з ким ці діти проживають. Отже, суд вважає можливим щомісячно стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Outcome: approved