Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду із вказаним позовом у якому посилається на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] . Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку [ADDRESS] , яку він успадкував, але не оформив після смерті своєї матері [PERSON] . Позивачка спадщину після смерті батька прийняла, проте оригінали правовстановлюючого документа на спадкове майно відсутній. У зв`язку з чим звернулася до суду з вказаним позовом. Просить суд встановити факт належності спадкового майна спадкодавцю та визнати за нею право власності на вказаний житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті батьків. Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача Кілійської міської ради Ізмаїльського району Одеської областіне з`явився, надали заяву про проведення розгляду справи без участі представника, позовні вимоги визнали. Відповідач [PERSON] також надав заяву про визнання позову та розгляду справи без його участі. Третя особа: [PERSON] також надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову не заперечувала. Згідно з ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності з частиною 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. [INFO] помер батько позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] , а також свідоцтвом про народження та шлюб позивачки. Після смерті батька залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку [ADDRESS] . Вказаний житловий будинок [PERSON] успадкував, проте належним чином не оформив свої спадкові права, після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Перед смертю [PERSON] робила заповіт на своє майно на двох своїх синів [PERSON] (батько позивачки) та [PERSON] (відповідача), що підтверджується заповітом від 25.09.1992 та Витягом зі Спадкового реєстру №83589999 від 12.12.2025. Після смерті [PERSON] належне їй майно прийняв у спадщину тільки [PERSON] , який проживав разом зі спадкодавцем, однак належним чином право власності на житловий будинок не оформив, що підтверджується Інформаціями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.12.2025. Належність на праві власності спірного будинку [PERSON] свідчить нотаріально посвідчений Договір дарування від 25.09.1992, зареєстрований в реєстрі за №2777. Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок, житловий будинок, розташований в [ADDRESS] складається з: літ. А- житловий будинок (загальна площа 40,5 кв. метра, житлова площа 22,5 кв. метра), літ. Б сарай, літ. В сарай, літ. Г - вбиральня, №1-7- надвірні споруди. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася. Позивачка є спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька, яка спадщину прийняла, оскільки проживала з ним за однією адресою до дня його смерті, проте, зважаючи на відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, звернулася за захистом своїх прав до суду. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Згідно ч.1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами справи той факт, що позивачка спадщину після смерті батька прийняла, є спадкоємцем за законом першої черги, вищевказане спадкове майно дійсно належало спадкодавцеві. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. З огляду на викладене, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що право позивача підлягає захисту в судовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved