Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

13 жовтня 2025 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 серпня 2020 року між TOB «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8544863406, відповідно до умов якого останній було надано кредит в розмірі 83256, 96грн. зі сплатою процентів за користування кредитом (0, 01 % річні; 2, 49% щомісячні проценти) строком на 60 місяців. 20 вересня 2021 року між TOB «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір про відступлення права вимоги № 200921, відповідно до якого право грошової вимоги до боржника за вказаним кредитним договором перейшло до позивача. Не виконуючи належним чином зобов`язання за кредитним договором, відповідач порушила норми законодавства та умови кредитного договору. На підставі наведеного, позивач просить суд стягнути з відповідача в свою користь заборгованість в розмірі 81828, 63 грн., а також суму понесених судових витрат. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у прохальній частині заяви просив розглядати справу у його відсутності. Відповідачка в судове засідання повторно не з`яввилась, про день, час, місце розгляду справи повідомлялась судом за адресою реєстрації судовим повідомленням/повісткою з рекомендованим повідомленням, які повернуті суду без вручення, причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позовну заяву від неї на адресу суду не надходили. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв?язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 06 серпня 2020 року між TOB «ФК «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 8544863406, відповідно до умов якого останній було надано кредит в розмірі 83256, 96 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом строком на 60 місяців. Відповідачка взятих на себе зобов`язань по поверненню кредиту не виконала, порушивши вимоги кредитного договору. 20 вересня 2021 року між TOB «ФК «Центр фінансових рішень» та АТ «Таскомбанк» було укладено договір факторингу № 200921, відповідно до якого право грошової вимоги до боржника за вказаним кредитним договором перейшло до позивача. З наданих позивачем розрахунків вбачається, що станом на 01 травня 2025 року сума заборгованості відповідача становить 81828, 63 грн., з яких: 41754, 22 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту, 6, 29 грн. прострочена заборгованість по процентах, 40068, 12 грн. заборгованість по щомісячних процентах. Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке. Частиною 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов?язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов?язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов?язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно приписів ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов?язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до ч.1 ст.513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. Згідно зі ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов?язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На момент звернення позивача в суд та розгляду справи по суті, відповідачка, в порушення вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України, грошові кошти за кредитним договором не повернула, відсотки за користування ними не сплатив. Відсотки за договором нараховані в межах строку дії договору, що відповідає положенням ст.1048 ЦК України та умовам договору. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що з відповідачки слід стягнути в користь позивача заборгованість за кредитним договором № 8544863406 від 06 серпня 2020 року в розмірі 81828, 63 грн., з яких: 41754, 22 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту, 6, 29 грн. прострочена заборгованість по процентах, 40068, 12 грн. заборгованість по щомісячних процентах. Крім того, на підставі ч. 1ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з задоволенням позову з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме по сплаті судового збору в розмірі 2422, 40 грн.

Outcome: approved