Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Позивач ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернувся до Калинопільського районного суду Черкаської області з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача [PERSON] страхове відшкодування за завданні збитки в порядку регресу в розмірі 150290,00 грн. та судовий збір в розмірі 2422,40 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 31.12.2024 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] (страхувальник) було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №СА/2845333. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «ВАЗ» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 31.12.2024 року приблизно о 16 год. 58 хв„ в м. Черкаси по вул. В. Чорновола, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «BMW» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «BMW» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Відповідно до Постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.01.2025 року по справі №711/91/25, відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. 31.12.2024 року власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу «BMW» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » - [PERSON] - звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом № СА/2845333. На підставі страхового акту №049/037/029762/25/1 потерпілому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмір: 150 290 грн. Загальний розмір фактично понесених витрат позивачем склав: 150 290 грн. З метою досудового врегулювання спору, 18.03.2025 року відповідачу було направлено вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу № 049/037/029762/25/1/С, яка залишилась без реагування, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 10.11.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 27.11.2025 року постановлено проводити розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, в позовній заяві просить розглядати справу за його відсутності та не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату проведення судових засідань повідомлявся у відповідності до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та вважається належним чином повідомлений. Відзив на позов не подав. На підставі зазначеного, суд відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Судом встановлено, що між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] був укладений договір обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів СА/2845333, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності власників (водіїв) наземного транспортного засобу «ВАЗ» державний реєстраційний номер « [NUMBER] ». 31.12.2024 року сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля «ВАЗ» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «BMW» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.01.2025 року по справі №711/91/25, винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано [PERSON] . Зі змісту вказаної постанови убачається, що [PERSON] 31.12.2024 року о 16:58 год. в м. Черкаси, по вул. В. Чорновола / Чиковані, керував автомобілем Ваз-21099 д.н.з. [NUMBER] , на регульованому перехресті під час повороту ліворуч на зелений сигнал світлофора, не надав переваги в русі автомобілю «BMW» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався на зелений сигнал світлофора в зустрічному напрямку та допустив з ним зіткнення, чим порушив вимоги п. 16.6 ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП. Станом на день розгляду цієї справи Калинопільським районним судом Черкаської області постанова Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.01.2025 року по справі №711/91/25 є такою, що набрала законної сили. За нормою частини четвертої ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частини шостої цієї ж статті, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 31.12.2024 року власник автомобіля марки «BMW» державний реєстраційний номер « [NUMBER] » - [PERSON] звернувся до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про страхове відшкодування. На підставі ремонтної калькуляції та розрахунку страхового відшкодування, ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» склало страховий акт № 049/037/029762/25/1 про виплату [PERSON] страхового відшкодування у розмірі 150290,00 грн. 18.03.2025 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу, яка залишилась без відповіді. Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату). Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно зістаттею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до пункту 22.1статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зістаттею 993 ЦК Українитастаттею 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Однак, спеціальні нормиЗакону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або Моторно-транспортне страхову бюро України не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Положеннямистатті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Отже, виконання обов`язку з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність,Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладено на страховика (винної особи), у межах, встановлених цим Законом, та договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Разом із тим порядок відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, встановленостаттею 1194 ЦК України . У постанові від 04 липня 2018 року Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/18006/15-ц зроблено правовий висновок про те, що відповідно достатті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 грудня 2021 року у справі № 147/66/17 зазначила, що внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування заЗаконом № 1961-IVвиникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик заЗаконом № 1961-IVне має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.01.2025 року по справі №711/91/25, відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Отже, врахувавши наведені норми матеріального права та встановивши обставини справи, суд дійшов висновку, що страховик ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», сплативши страхове відшкодування в результаті пошкодження автомобіля «BMW» державний реєстраційний номер « [NUMBER] », набув право регресної вимоги до відповідача, який спричинив ДТП. Аналізуючи вищевикладені обставини, оцінюючи надані докази в їх сукупності, з позиції належності та допустимості кожного з них, суд доходить висновку про задоволення позову Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до [PERSON] , про відшкодування шкоди в порядку регресу. В порядку ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2422,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved