Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 14 450 грн., мотивуючи тим, що 29.10.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачкою укладено Договір № 514366-КС-001 про надання кредиту (далі Договір, кредитний договір). Зазначений договір підписано у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом відповідачки з використанням одноразового ідентифікатора. За умовами зазначеного договору відповідачці було надано кредит шляхом перерахування на картковий рахунок коштів у сумі 5 000 грн. До теперішнього часу відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором. За таких обставин позивач просить стягнути на його користь із відповідачки заборгованість в загальній сумі 14 450 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 5 000 грн., суми прострочених платежів по процентах - 8 450 грн., суми прострочених платежів за комісією - 1 000 грн. Ухвалою суду від 22.12.2025 прийнято надану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Ухвалою суду від 22.12.2025 за клопотанням представника позивача зобов`язано АТ КБ "ПриватБанк" надати суду витребувані докази. Витребувані докази від АТ КБ "ПриватБанк" надійшли до суду 14.01.2026. Позивач належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи через підсистему «Електронний суд» на підтвердження чого наявна довідка про доставку електронного документу. Відповідачці було направлено копію позовної заяви разом з доданими до неї документами та запропоновано подати відзив і докази, однак у визначений судом строк такі документи суду не подані. Судові повідомлення та документи відповідачці надсилалися за адресою її зареєстрованого місця проживання. Відповідачка повідомлена про місце, день та час розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади. Відзиву на позов не подала. Ухвалою суду від 19.01.2025 постановлено проводити заочний розгляд справи Сторонами не подано будь-яких інших заяв, клопотань, доказів тощо. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 29.10.2024 між ТОВ «Бізнес Позика» та відповідачкою укладено Договір № 514366-КС-001 про надання кредиту, за умовами якого відповідачці було надано кредит в сумі 5 000 грн. на 24 тижнів з терміном дії до 15.04.2025 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом з стандартною фіксованою процентною ставкою у розмірі 1% в день, комісією за видачу кредит у сумі 1 000 грн., денною процентною ставкою у розмірі 0.85 %, орієнтовною загальною вартістю наданого кредиту в сумі 12 223 грн. 02 к., та орієнтовною реальною річною процентною ставкою в розмірі 6 725,15 процентів. Зазначений договір підписано у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», електронним підписом відповідачки з використанням одноразового ідентифікатора. 29.10.2024 року відповідачка прийняла (акцепт) пропозицію (оферту) щодо укладення Договір № 514366-КС-001 про надання кредиту, на умовах визначених офертою, шляхом направлення через ІТС Одноразового ідентифікатора UA-5862, (направленого Позичальнику на номер телефону [NUMBER] вказаного Позичальником в Заявці) електронного повідомлення СМС-повідомлення. ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за Договором кредиту виконало, надало відповідачці грошові кошти в сумі 5 000 грн. шляхом перерахування на банківську картку позичальника (відповідачки) № [NUMBER] , яку вона вказала при заповненні анкетних даних. Отримання відповідачкою кредитних коштів. підтверджується витребуваними доказами з АТ КБ «ПриватБанк», з яких вбачається, що на ім`я [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) в Банку відкрито рахунок № [NUMBER] , операції по якому можна здійснювати за допомогою банківської платіжної картки № [NUMBER] . З виписки по рахунку вбачається, що в період з 29.10.2024 по 15.04.2025 наявний рух коштів. Отже, ТОВ «Бізнес Позика» свої обов`язки за наданим кредитним договором виконало. Відповідачка взятих на себе за цим договором зобов`язань належним чином не виконувала, грошові кошти та відсотки за їх користування кредитору не повернула, у зв`язку з чим виникла кредитна заборгованість у сумі 14 450 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 5 000 грн., суми прострочених платежів по процентах - 8 450 грн., суми прострочених платежів за комісією - 1 000 грн., що підтверджується копією розрахунку заборгованості за кредитом у гривні від ТОВ «Бізнес Позика». Відповідачка добровільно заборгованість не погашає. З будь-якими заявами відповідачка до позивача не зверталася, причин прострочення зобов`язання не пояснювала. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. При цьому, в ч.1 ст. 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (в редакції чинній на день виникнення правовідносин) зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Згідно до ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті ч.12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» ч.3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію». Як регламентовано ч.6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. На день розгляду справи в суді зобов`язання відповідачкою досі не виконане, заборгованість не сплачена. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, встановлений договором. Положенням ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правовідносини, встановлені договором, або законом. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми, розмір яких встановлено договором (ст. 625 ЦК України). Таким чином, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд визнає, що внаслідок невиконання відповідачкою зобов`язання порушено майнові права позивача, які підлягають захисту шляхом стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованість за Договором № 514366-КС-001 про надання кредиту від 29.10.2024 року в сумі 14 450 грн., що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 5 000 грн., суми прострочених платежів по процентах - 8 450 грн., суми прострочених платежів за комісією - 1 000 грн. В силу вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, враховуючи умови кредитного договору, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно дост.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 2 422 грн. 40 к.

Outcome: approved