Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

30 липня 2025 року [PERSON] звернулась до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , за період з 01 квітня 2021 року по 30 червня 2025 року у сумі 156000,00 грн. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21 січня 2001 року розірвано. Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . 22 жовтня 2021 року рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 3000,00 грн щомісячно, починаючи з 26 лютого 2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду за ним утворилася заборгованість по виплаті аліментів в сумі 156000,00 грн за період з березня 2021 року по червень 2025 року включно. Відповідачем не вживалися заходи щодо сплати аліментів у визначеному судом розмірі, а отже, зазначена заборгованість по аліментам виникла з вини відповідача, який не мав об`єктивних перешкод для своєчасної їх сплати. Пеня за несплату аліментів за період з березня 2021 року по червень 2025 року становить 1247430,00 грн. Але, оскільки загальний розмір неустойки (пені) значно перевищує розмір заборгованості по аліментам, то відповідно до вимог ч. 1 ст. 196 СК України, не може перевищувати 156000,00 грн суми заборгованості по аліментним платежам. 01 серпня 2025 року ухвалою суду залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Баштанський відділ державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актуальна назва якого Перший відділ державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України. Позивач та її представник в судове засідання не з`явились. Представник позивача надала до суду заяву з проханням розглядати справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач та представник третьої особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд вважає можливим на підставі ст. 223 ЦПК України розглянути справу за відсутності учасників справи, оскільки в ній достатньо доказів для ухвалення рішення. Дослідивши докази в сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що, згідно позовної заяви, сторони з 06 червня 2015 року перебували у шлюбі, який рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 21 січня 2021 року було розірвано. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] /а.с. 8/. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 22 жовтня 2021 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000 грн щомісячно, починаючи з 26 лютого 2021 року і до його повноліття /а.с. 9/. 20 травня 2022 року Баштанським відділом державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження №69069765 про примусове виконання виконавчого листа № 486/332/21, виданого 07 грудня 2021 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області /а.с. 10/. Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів від 02 липня 2025 року за боржником [PERSON] числиться заборгованість по аліментним платежам станом на 02 липня 2025 року по виконавчому провадженню № 69069765 за період з березня 2021 року по червень 2025 року включно у розмірі 165000,00 грн /а.с. 11-12/. Відповідно до відповіді Державної податкової служби України на запит №277991737 від 02 липня 2025 року по ВП № 69069765, РНОКПП боржника ( [PERSON] ) [NUMBER] , останній у 2024 році та у 1 кварталі 2025 році отримував дохід (ознака доходу 185) від податкового агента: військова частина [NUMBER] /а.с. 13/. Згідно з наданим позивачем розрахунком сума пені за несвоєчасну сплату аліментів з 01 квітня 2021 року по 24 липня 2025 року складає 1247430,00 грн. /а.с. 3/. В розрахунку позивачем зазначено, що фактично пеня за березень 2021 року розпочинається з 01 квітня 2021 року, але в таблиці просто вказано для ясності «березень 2021». Відповідно до ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з ч. 6 - ч. 9 ст. 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Статтею 141 СК України закріплено, що мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини. Відповідно до частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На підставі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів). У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. На підставі ч. 1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Відповідачем не надано до суду жодних доказів, які б підтверджували поважність причин, які б йому перешкоджали своєчасно сплачувати аліменти. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Вказана позиція закріплена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц. Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України). Згідно зі статтею 8 СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сферах використання природних ресурсів та охорони довкілля, а також до трудових та сімейних відносин, якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства. Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновки, що положення ЦК України субсидіарно застосовуються для регулювання сімейних відносин. Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (частини перша та друга статті 614 ЦК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 частини першої статті 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що у такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19 (провадження № 61-16670сво19). Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Відповідач не спростував презумпцію вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати, що є правовою підставою для застосування до нього відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Відповідно до наданого позивачем розрахунку пені за несплату аліментів, пеня складає 1247430 грн. Але, суд не погоджується із розрахунком обчисленням пені, наданим позивачем, оскільки позивачем не правильно розрахована сума пені. Використовуючи вищенаведені правила для обрахунку пені зі сплати аліментів, суд бере за основу наданий розрахунок державного виконавця заборгованості за аліментами. Згідно вказаного розрахунку заборгованість відповідача за період з березня 2021 року по червень 2024 року становить 156000,00 грн. Отже, розрахунок пені слід провести наступним чином. За 2021 рік: за березень 3000 х 1% х 1552 дні = 46560 грн; за квітень 3000 х 1% х 1522 дні = 45660 грн; за травень 3000 х 1% х 1491 дні = 44730 грн; за червень 3000 х 1% х 1461 дні = 43830 грн; за липень 3000 х 1% х 1430 дні = 42900 грн; серпень 3000 х 1% х 1399 дні = 41970 грн; за вересень 3000 х 1% х 1369 дні = 41070 грн; за жовтень 3000 х 1% х 1338 дні = 40140 грн; за листопад 3000 х 1% х 1308 дні = 39240 грн; за грудень 3000 х 1% х 1277 дні = 38310 грн. За 2022 рік: за січень 3000 х 1% х 1246 дні = 37380 грн; за лютий 3000 х 1% х 1218 дні = 36540 грн; за березень 3000 х 1% х 1187 дні = 35610 грн; за квітень 3000 х 1% х 1157 дні = 34710 грн; за травень 3000 х 1% х 1126 дні = 33780 грн; за червень 3000 х 1% х 1096 дні = 32880 грн; за липень 3000 х 1% х 1065 дні = 31950 грн; серпень 3000 х 1% х 1034 дні = 31020 грн; за вересень 3000 х 1% х 1004 дні = 30120 грн; за жовтень 3000 х 1% х 973 дні = 29190 грн; за листопад 3000 х 1% х 943 дні = 28290 грн; за грудень 3000 х 1% х 912 дні = 27360 грн. За 2023 рік: за січень 3000 х 1% х 881 дні = 26430 грн; за лютий 3000 х 1% х 853 дні = 25590 грн; за березень 3000 х 1% х 822 дні = 24660 грн; за квітень 3000 х 1% х 792 дні = 23760 грн; за травень 3000 х 1% х 761 дні = 22830 грн; за червень 3000 х 1% х 731 дні = 21930 грн; за липень 3000 х 1% х 700 дні = 21000 грн; серпень 3000 х 1% х 669 дні = 20070 грн; за вересень 3000 х 1% х 639 день = 19170 грн; за жовтень 3000 х 1% х 608 дні = 18240 грн; за листопад 3000 х 1% х 578 дні = 17340 грн; за грудень 3000 х 1% х 547 дні = 16410 грн. За 2024 рік: за січень 3000 х 1% х 516 днів = 15480 грн; за лютий 3000 х 1% х 487 днів = 14610 грн; за березень 3000 х1% х 456 дні = 13680 грн; за квітень 3000 х 1% х 426 дні = 12780 грн; за травень 3000 х 1% х 395 дні = 11850 грн; за червень 3000 х 1% х 365 дні = 10950 грн; за липень 3000 х 1% х 334 дні = 10020 грн; серпень 3000 х 1% х 303 дні = 9090 грн; за вересень 3000 х 1% х 273 дні = 8190 грн; за жовтень 3000 х 1% х 242 дні = 7260 грн; за листопад 3000 х 1% х 212 днів = 6360 грн; за грудень 3000 х 1% х 181 день = 5430 грн. За 2025 рік: за січень 3000 х 1% х 150 днів = 4500 грн; за лютий 3000 х 1% х 122 дні = 3660 грн; за березень 3000 х 1% х 91 днів = 2730 грн; за квітень 3000 х 1% х 61 днів = 1830 грн; за травень 3000 х 1% х 30 днів = 900 грн. Всього: 1209990 грн. Оскільки загальний розмір нарахованої пені перевищує її межі, визначені статтею 196 СК України, то до стягнення підлягає 156000 грн, що не перевищує 100% заборгованості боржника. Таким чином, факт наявності заборгованості зі сплати аліментів підтверджується належними доказами - розрахунком заборгованості, і відповідачем не спростовано вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів позивачу, тому суд приходить до висновку, що вказана заборгованість виникла з вини відповідача і вимоги позивача про стягнення неустойки (пені) є обґрунтованими, доведеними, підтверджуються належними та допустимими доказами та підлягають задоволенню. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України, оскільки при зверненні до суду позивач була звільнення від сплати судового збору, тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1560,00 грн. (1 відсоток ціни позову).

Outcome: approved