Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

16.10.2025 представник ТОВ «Споживчий центр» Омельяненко Р.Р. звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з останнього на користь позивача заборгованість за кредитним договором № 27.12.2023-100003837 від 29.12.2023 у розмірі 13752,01 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги мотивував тим, що 29.12.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 27.12.2023-100003837, на підставі якого останньому було видано кредит у розмірі 9000,00 грн. строком на 28 днів. ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, проте відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином, у зв`язку із чим у нього утворилась заборгованість, яка станом на 15.10.2025 становить 13752,01 грн. та складається із: 9000,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3402,01 грн. заборгованість за процентами, 1350,00 грн. заборгованість за комісією. У відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.10.2025 головуючим суддею у справі визначено Боброву І.В. Суд своєю ухвалою від 23.10.2025 відкрив провадження та призначив справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, до канцелярії суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, доходить до такого висновку. Судом встановлено, що 29.12.2023 між ТОВ «Споживчий Центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 27.12.2023-100003837 (далі - Договір) шляхом підписання заявки, пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) (кредитної лінії) та паспорту споживчого кредиту електронним підписом кредитодавця та одноразовим ідентифікатором позичальника [PERSON] . Відповідно до умов вказаного Договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб перерахування Позичальнику коштів у рахунок кредиту: банківський рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5457-08XX-XXXX-2494. Позичальнику надається кредит за таких умов: сума кредиту: 9000,00 грн; строк, на який надається кредит 28 днів з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 25.01.2024. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1.35% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку (п. 6 Договору). Пунктом 9 Договору встановлено, що комісія, пов`язана з наданням кредиту 15 % від суми кредиту та дорівнює 1350,00 грн. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Протягом строку дії договору тарифи за фінансовою послугою залишаються незмінними. Кредитодавець не надає супровідних послуг (п. 12 Договору). Неустойка: 90,00 грн за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (п. 14 Договору). Розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України становить 365 % річних, які нараховуються від простроченої позичальником суми (база розрахунку). максимальний розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України встановлюється законом (п. 15 Договору). Відповідно до статей 205, 207 ЦК України будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19. Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України "Про електронну комерцію" електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Відповідно до частин 3, 4, 12, 13 ст. 11 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Стаття 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції, а саме, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Наведеним вимогам кредитний договір № 27.12.2023-100003837 від 29.12.2023 відповідає, що свідчить про належне його укладення шляхом проставляння електронного підпису сторін. Статтею 526 ЦК України презюмується, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктами 1 та 2 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, зміна умов зобов`язання. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно із частинами першою та третьою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позичку частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав та надав відповідачу кредит у сумі 9000,00 грн, що підтверджується копією квитанції АТ КБ «ПриватБанк», відповідно до якої на номер картки 545708*94 було перераховано 9000,00 грн, призначення платежу: видача за договором № 27.12.2023-100003837. Всупереч умовам Договору відповідач не виконав свого зобов`язання належним чином та має непогашену заборгованість перед ТОВ «Споживчий Центр» за кредитним договором № 27.12.2023-100003837 від 29.12.2023, яка відповідно до довідки-розрахунку заборгованості, наданої позивачем складає 13752,01 грн, з яких: 9000,00 грн основний борг, 3402,00 грн проценти, 1350,00 грн комісія. Відповідач у своїй письмовій заяві, наданої до канцелярії суду, позовні вимоги визнав у повному обсязі, тобто погодився із сумою нарахованої заборгованості. Отже, враховуючи наведене вище, суд доходить до висновку, що позовна заява ТОВ «Споживчий центр» до [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно з частиною 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Outcome: approved