Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

Сутність заявлених до суду вимог У грудні 2025 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» звернулося до суду з вказаним позовом, який мотивувало тим, що 2 лютого 2025 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено електронний договір кредитної лінії №198534518, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) та відповідно до договору відповідачка отримавла у ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» кредит у розмірі 20600 грн 00 коп зі сплатою відсотків. 13 травня 2025 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу № МВ-ТП/35, відповідно до якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов`язувалася повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених договором. У зв`язку з невиконанням взятих на себе зобов`язань у відповідача утворилась загальна сума заборгованості за кредитним договором №198534518 від 2 лютого 2025 року у розмірі 62790 грн 15 коп, яка складається із: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 20599 грн 32 коп, заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 42190 грн 83 коп, яку разом із судовим збором у розмірі 2422 грн 40 коп та витратами на професійну допомогу у розмірі 5000 грн 00 коп товариство просило суд стягнути з відповідачки. Позиція позивача, відповідача по даній справі та процесуальні дії суду у даній справі Ухвалою судді місцевого суду від 10 грудня 2025 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідач правом подачі відзиву на позовну заяву не скористалася. Від сторін до суду не надходили заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Установлені судом фактичні обставини даної справи 2 лютого 2025 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено договір кредитної лінії №198534518 на наступних умовах: загальний розмір редиту 10000 грн; перший транш надається у загальному розмірі 2 лютого 2025 року; другий та решта траншів надаються протягом дисконтного періоду; строк дисконтного періоду користування складає 24 дні із дати отримання першого траншу; кінцева дата повернення кредиту 4 березня 2030 року; базова процентна ставка складає 0,98 % в день від суми залишку кредиту, що становитить 357,70 % річних; дисконтна процентна ставка складає 0,15 % від суми кредиту за кожен день користування кредиту з 2 лютого по 26 лютого 2025 року; розмір комісії за надання першого траншу 500 грн. Пункт 11.1 договору передбачає набрання його чинності з моменту підписання сторонами та діє він протягом 5 років, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання. У будь-якому разі зобов`язання, що виникають під час дії договору, діють до повного їх невиконання. Пункт 14.20 зазначеного правочину передбачає, що у разі відступлення права грошової вимоги за цим договором, до нового кредитора переходять також інші права, передбачені цим договором, в тому числі право на отримання забезпечення виконання цього договору. Крім того, 2 лютого 2025 року [PERSON] ознайомилася із актуальними умовами кредитування зазначені у паспорті споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору №198534518 від 2 лютого 2025 року, який містить інформацію про умови кредитування, у цій письмовій інформації визначений тип кредиту - кредитна лінія, строк кредитування до 1826 днів (Дисконтний період 24 дні з можливістю продовження та поновлення строку), дисконтна процентна ставка 3,65%-766,50%, індивідуальна процентна ставка 321,20%-357,700%, базова процентна ставка 357,70%, тип процентної ставки - фіксована, реальна річна процентна ставка, процентів річних 2523,41%; після закінчення дисконтоного періоду позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавця проценти щоденно. Цього ж дня між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору кредитної лінії №198534518 від 2 лютого 2025 року, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди про надання траншу у сумі 10600 грн, відповідно загальна сума кредиту складає 20600 грн (а.с.24-39,42-47). 2 лютого 2025 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» здійснено переказ [PERSON]. на платіжну картку № [NUMBER] грошових коштів у розмірі 10000 грн 00 коп та 10600 грн 00 коп на виконання договору №198534518 від 2 лютого 2025 року (а.с.54). Відповідно до розрахунку ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 13 травня 2025 року становить 38063,05 грн, з яких: 20599 грн 32 коп основний борг, 12314 грн 07 коп проценти за користування кредитом, 5149 грн 66 коп. неустойка. 13 травня 2025 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладено договір факторингу №МВ-ТП/35, відповідно до якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» передало (відступило) ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах, а останнє прийняло такі права вимоги за плату на умовах, визначених цим договором. Відповідно до п.2.1,2.2 цього договору фактор зобов`язувався прийняти право вимоги, включаючи борг відповідача, з переходом всіх прав та обов`язків Клієнта (ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за кредитним договором, який укладений з відповідачем. Відповідно до витягу з реєстру боржників від 13 травня 2025 року до договору факторингу №МВ-ТП/35 від 13 травня 2025 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 38063,05 грн, з яких: 20599 грн 32 коп основний борг, 12314 грн 07 коп проценти за користування кредитом, 5149 грн 66 коп неустойка (а.с.15-18). Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору №198534518 від 2 лютого 2025 року, за [PERSON] непогашений залишок заборгованості складає 62790 грн 15 коп., з яких: 20599 грн 32 коп основний борг, 12314 грн 07 коп проценти за користування кредитом станом на день відуступлення права вимоги, 42190 грн 83 коп проценти за користування кредитом, нараховані ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» (за період з 13 травня по 8 жовтня 2025 року) (а.с.22-24). Відповідно до довідки, наданої АТ «Ощадбанк» від 23 грудня 2025 року, на ім`я [PERSON] відкрито банківський рахунок № [NUMBER] , який обслуговується за допомогою банківської платіжної картки № [NUMBER] , а також підтверджено, що на вищевказаний рахунок у період з 2 лютого по 3 лютого 2025 року зараховано 20600 грн (а.с. 24,26). 9 жовтня 2025 року ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» звернулося до [PERSON] із повідомленням про розірвання договору, відповідно до якого товариство повідомило, що право вимоги за кредитним договором №198534518 від 2 лютого 2025 року укладеним між [PERSON] та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» перейшло та належить ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС». У зв`язку з порушенням своєчасності оплати процентів за користуванням кредитом кредитний договір підлягає достроковому розірванню зі сплатою всієї суми заборгованості у розмірі 67939 грн 81 коп (а.с. 55). Також на електронну адресу відповідача направлена досудова вимога, відповідно до якої станом на 13 листопада 2025 року загальна сума заборгованості за договором №198534518 від 2 лютого 2025 року складає 67939 грн 81 коп та запропоновано добровільно погасити заборгованість до подачі позовної заяви до суду (а.с.56). Заявлена сума заборгованості за кредитним договором №198534518 від 2 лютого 2025 року становить 62790 грн 15 коп, з яких: 20599 грн 32 коп. тіло кредиту, 42190 грн 83 коп відсотки за користування кредитом. Норми права, які підлягають застосуванню у даній справі Частиною 1 ст.13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно зі ст.ст.526,530 ч.1 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Частиною 1 статті 634 ЦК України встановлено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частини 1 статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 516 ЦК України). Частиною 1 статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Висновки суду по суті заявлених вимог За встановлених обставин справи суд уважає, що між сторонами виникли цивільні правовідносини врегульовані ст.ст.509, 526, 547, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України та нормами законодавства про електронну комерцію та споживче кредитування, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У разі прострочення відповідачем повернення чергової частини кредитних коштів позивач має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилися, та сплати процентів, належні йому відповідно до умов договору. За невиконання зобов`язання може бути встановлена відповідальність у виді пені і штрафу. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] ініціювала укладання кредитного договору, звернулася до ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», зазначила бажаний розмір споживчого кредиту, надала необхідні для укладання договору особисті дані, зокрема, реєстраційний номер облікової картки платника податків, паспортні дані та номер мобільного телефону (а.с.24-25). Договір кредитної лінії підписаний відповідачкою за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, тобто сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, уклавши його відповідно до вимог закону. Із наданих позивачем суду розрахунків вбачається повне неповернення відповідачкою отриманих кредитних коштів у строки визначені електронним кредитним договором та після спливу дисконтного періоду кредитування, тому суд уважає, що підлягає стягненню сума заборгованості за кредитом на користь позивача (нового кредитора за договором відступлення права вимоги) у повному обсязі. Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам діючого кредитного договору, докази зворотнього у суду відсутні. Крім того, ураховуючи той факт, що ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» на підставі договору факторингу від 13 травня 2025 року №МВ-ТП/35 відступлено право вимоги щодо відповідача на користь ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» і таке відступлення відповідає нормам п.1 ч.1 ст.512 та ст.513 ЦК України, то позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Із урахуванням вищенаведеного, суд уважає, що право позивача на вільне володіння та користування набутими ним грошовими коштами є порушеним і воно підлягає судовому захисту, а тому з відповідача необхідно стягнути фактично отриману суму кредитних коштів та борг по відсоткам за користування кредитом. Розподіл судових витрат по справі Відповідно до ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Суд, ураховуючи повне задоволення заявленого позову уважає, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача 3028 грн повернення сплаченого ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» судового збору при його зверненні до суду з даним позовом. Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування, представником позивача надано: договір про надання правничої допомоги № 5 від 2 грудня 2024 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «ЛІГА ЮРИДИЧНИХ ТЕХНОЛОГІЙ ТА ІННОВАЦІЙ» в особі керуючого партнера Колінько А.В. та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС»; додаткової угоди № 2018 від 6 листопада 2025 року про надання правової допомоги до договору № 5 від 2 грудня 2024 року, відповідно до якої вартість послуг становить 5000 грн; акту прийому-передачі наданих послуг від 6 листопада 2025 року, відповідно до якого послуги надані на загальну суму 5000 грн; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 22 лютого 2019 року № 73; ордера про надання адвокатом Колінько А.В. правничої (правової) допомоги ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» від 2 грудня 2024 року; платіжною інструкцією № 37 від 6 листопада 2025 року, відповідно до якої ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» сплатило 5000 грн за надання правової допомоги згідно з договором № 5 від 2 грудня 2024 року та додаткової угоди від 6 листопада 2025 року (а.с.56-57, 59-64). При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд ураховує те, що дана справа не є складною за предметом та підставою позову, у ній представник позивача підготував і подав позов до суду, не приймаючи участі у судових засіданнях, надав юридичну консультацію позивачу, отримавши від неї відповідні документи, у даній категорії спорів сформована усталена судова практика, обсяг наданих правових послуг як за своїм змістом та тривалістю не є значним, певне значення даної справи для позивача, яке пов`язується із стягненням із відповідача належних позивачу грошових коштів. Разом із цим, суд, практично застосовує норму ч.3 ст.141 ЦПК України, якою визначені критерії,

Outcome: approved