Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 16.10.2024 року у розмірі 64440 грн. та судові витрати у розмірі 2422,40 грн. В обґрунтування вимог позивач вказує, що 16.10.2024 між ТОВ «БІЗПОЗИКА» та [PERSON] шляхом обміну електронними повідомленнями, укладено кредитний договір №512989-КС-001. Відповідно до умов договору, позичальнику надано кредит у розмірі 24000 грн. Як стверджує позивач, ТОВ «БІЗПОЗИКА» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у розмірі 64440 грн., що складається із: прострочених платежів по тілу кредиту у сумі 24000,00 грн.; прострочених платежів по процентах у сумі 36960,00 грн.; прострочених платежів за комісією у сумі 3480,00 грн., чим порушуються права та інтереси ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА». Посилаючись на зазначене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою Любарського районного суду Житомирської області від 23.10.2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та визначено відповідачу строк для подання відзиву. Клопотання представника позивача про витребування доказів - задоволено. 24.12.2025 року ухвалою суду закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на веб-сайті Любарського районного суду, однак у визначений судом строк він відзиву не подав, причин неявки суду не повідомив. Представник позивача у судове засідання не з`явився, у позовній заяві просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оскільки учасники процесу в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 16.10.2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі - позивач, ТОВ «БІЗПОЗИКА) та [PERSON] (далі -позичальник, відповідач) укладено договір №512989-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». За цим договором відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 24000 грн строком до 02.04.2025 року, та був зобов`язаний сплачувати проценти за користування кредитом у розрахунку 0,86 % на добу. За вказаним договором комісія за надання кредиту становила 4800 грн., що стверджується копією договору (а.с.17-28). Договір про надання кредиту №512989-КС-001 був укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця, що підтверджується візуальною формою послідовності дій щодо укладення електронного договору про надання кредиту №512989-КС-001 від 16.10.2024 року та паперовими копіями з текстів пропозиції (оферти) укласти договір, прийняття (акцепту) пропозиції (оферти) укласти договір та договору №512989-КС-001 про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма) від 16.10.2024, анкети клієнта, а також паспорту споживчого кредиту, яким проінформовано позичальника про його умови, що підписані відповідачем електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора UA-3114. Зі змісту анкети клієнта слідує, що [PERSON] зазначено адресу його проживання, паспортні дані, ідентифікаційний код, телефон та електронну пошту, номер банківського рахунку для перерахування коштів, що є підтвердженням здійсненої ним процедури ідентифікації в розумінні положень Закону України «Про електронну комерцію». При реєстрації та вході в особистий кабінет позичальника при укладенні договору відповідачем було використано фінансовий номер телефону [NUMBER] та електронну пошту [INFO] Отже, перед заповненням заявки та до укладання договору, відповідач [PERSON] самостійно ознайомився з інформацією про умови кредитування, розміщеною на сайті позивача за посиланням: bizpozyka.com, після чого заповнив заявку, тим самим зареєструвавшись в ПС та створивши особистий кабінет (після авторизації, яка проходить шляхом введення логіна особистого кабінету, тобто за номером мобільного телефона, зазначеного ним, і одноразового ідентифікатора), доступ до якого є лише у споживача, а не в кредитодавця. Кредитний договір №512989-КС-001 містить відмітку про підписання його одноразовим ідентифікатором «Підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-3114, 16.10.2024 18:35:46». Одноразовий ідентифікатор UA-3114 направлявся відповідачу шляхом надсилання повідомлення на його мобільний номер, який вказувався ним при реєстрації на сайті. Разом з тим, на підтвердження укладення договору №512989-КС-001 від 16.10.2024 року, позивачем надано візуальну послідовність укладення цього договору, з якої вбачається, що 16.10.2024 о 18:20:29 клієнт, використовуючи номер телефону [NUMBER] , зайшов у особистий кабінет на сайті https://my.tpozyka.com, підтвердив номер мобільного телефону, ознайомився з умовами надання кредиту, умовами кредитного договору, Правилами надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, здійснив акцептування кредитного договору шляхом надсилання електронного повідомлення, підписаного електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.49-50). Згідно листа ТОВ «ПрофітГід», 16.10.2024 ТОВ «БІЗПОЗИКА» успішно проведено транзакцію, щодо перерахунку грошових коштів в сумі 24000 грн. на платіжну картку [PERSON] ІПН [NUMBER] на підставі кредитного договору №512989-КС-001 від 16.10.2024 (а.с.51). З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором вбачається, що за відповідачем утворилася заборгованість за кредитним договором №512989-КС-001 від 16.10.2024 у розмірі 64440 грн. (а.с.11-13). Із інформації АТ "УНІВЕРСАЛ БАНК" слідує, що на ім`я [PERSON] банком було емітовано платіжну картку № [NUMBER] , та відкритий банківський рахунок (а.с. 84). Із виписки про рух коштів по картці [PERSON] слідує, що на банківську картку 06.09.2021 здійснено переказ коштів в сумі 24000,00 грн. (а.с. 85-112). Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст.639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Згідно зі статтею 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що сторони уклали електронний кредитний договір шляхом підписання відповідачкою заявки, яка за своєю правовою природою є договором приєднання, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Зі змісту заяви від 16.10.2024 слідує, що відповідач погодився з тим, що заявка разом з паспортом споживчого кредиту та графіком платежів, становлять кредитний договір, відповідач ознайомлений з зазначеними документами, що включає основні умови кредитування та своїм підписом надав згоду з його умовами, у зв`язку з чим суд вважає, що між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що зобов`язання за кредитним договором з погашення кредиту відповідач належним чином не виконував, внаслідок чого виникла заборгованості за договором. За таких обставин, суд вважає наявними підстави для задоволення позову та стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором в сумі 64440,00 гривень. Відповідно до ст.264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із ухваленням рішення суду про задоволення позовних вимог, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені ним і документально підтверджені в розмірі 2422,40 грн. по сплаті судового збору.

Outcome: approved