Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

ТОВ "ФК «ЕЙС» звернулось до суду з вказаним позовом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27.05.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №00-9797108 в формі електронного документа з використанням електронного підпису. 25.11.2024 року ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу № 25112024-МК/Ейс, відповідно до якого ТОВ «Макс Кредит» передає (відступає) ТОВ ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «Макс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору № 25112024-МК/Ейс від 25.11.2024 року, ТОВ ФК «Ейс» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 23642,00 грн. Відповідач належним чином умови договору не виконувала і має непогашену заборгованість перед ТОВ ФК «Ейс» в сумі 23642,00 грн., з яких: 11000,00 грн. - заборгованість за тілом, 12642,00 грн. заборгованість за відсотками, в зв`язку з чим, позивач звернувся до суду із даним позовом. Представник позивача до судового засідання не з`явився, але в прохальній частині позову просив розглянути справу без його участі представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи (зворотній а.с.4). Відповідач у судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового засідання повідомлявся шляхом надіслання ухвали та судової повістки на зареєстроване місце проживання (перебування) про, що свідчить у справі рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.23), також направлялась судова повістка про виклик до суду SMS повідомленням про, що свідчить у справі довідка про доставку SMS (а.с.25), довідка про доставку електронного листа (а.с.24). Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце слухання справи, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. В судовому засіданні встановлено, що 27.05.2024 року між ТОВ «Макс Кредит» та [PERSON] було укладено договір кредитної лінії №00-9797108 в формі електронного документа з використанням електронного підпису. Відповідно до п.2.8 Розділу 2 Кредитного договору, дата надання/видачі Кредиту "27" травня 2024 року. Сума кредиту 11000,00 грн. перераховується кредитодавцем на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) [NUMBER] . 27.05.2024 ТОВ "Макс Кредит" ініціювало переказ коштів згідно договору №00-9797108 безготівковим зарахуванням через компанію ТОВ "ПЛАТЕЖІ ОНЛАЙН" на платіжну картку № [NUMBER] , що в свою чергу, свідчить доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію кредитодавця - ТОВ "Макс Кредит". 25.11.2024 року ТОВ «Макс Кредит» та ТОВ ФК «ЕЙС» уклали договір факторингу № 25112024 - МК/Ейс, до умов якого ТОВ «Макс Кредит» передає (відступає) ТОВ ФК «ЕЙС» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК «ЕЙС» приймає належні ТОВ «Макс Кредит» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 25112024 - МК/Ейс від 25.11.2024 року ТОВ ФК «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 23642,00 грн. Всупереч умов договору №00-9797108 від 27.05.2024 року відповідачка взяті на себе зобов`язання належним чином не виконувала, що створило заборгованість у розмірі 23642,00 грн., з яких: 11000,00 грн. - заборгованість за тілом, 12642,00 грн. заборгованість за відсотками. Згідно довідки АТ «Універсал банк» від 05.11.2025 року вбачається, що на ім`я [PERSON] було випущена банківська платіжна картка [NUMBER] до рахунку [NUMBER] у гривні, за період з 27.05.2024р. по 01.06.2024р., баланс на початок періоду: 28,57 грн., баланс на кінець періоду: 0,93 грн., сума витрат за період: 69842,64 грн., сума зарахувань за період: 69815,00 грн. (а.с.21-22). Позичальник належним чином прийняті на себе зобов`язання по договору не виконував, що є порушенням Закону України «Про банки та банківську діяльність» та умов кредитного договору. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із частиною 2 статті 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то, в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ч. 1 ст. 1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. На підставі ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином, відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 617 ЦК України, відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно п. 4 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі досліджених письмових доказів, наданих позивачем, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги засновані на законі та умовах укладеного договору, підписаного сторонами, обґрунтовані належними доказами та підлягають задоволенню шляхом стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором №00-9797108 від 27.05.2024 року у загальному розмірі 23642,00 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр. 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.). З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов`язання та підлягають судовому захисту. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. За змістом ч. ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Понесені ТОВ «ФК «Ейс» витрати на правову допомогу Адвокатського бюро «Соломко та партнери» згідно з Договором № 20/08/25-01 від 20.08.2025, додаткової угоди № 25770809280 до Договору про надання правничої допомоги № 20/08/25-01 від 20.08.2025 р. складають 7000 грн. Дотримуючись принципу справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає, що заявлена сума витрат на правову допомогу є завищеною з огляду на складність та фактичний розгляд справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц). Також Верховний Суд, здійснюючи розгляд справи №873/212/21, у якій досліджував питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку про те, що суд може зменшити розмір указаних витрат, коли відображена у відповідних доказах інформація щодо характеру та обсягу виконаної адвокатом роботи (наданих послуг) не відповідає критерію розумності та є неспіввісною з обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу у даній справі у сумі 7000,00 грн. є не співмірними із складністю цієї справи, наданим Адвокатським бюро «Соломко та партнери» обсягом та часом послуг у суді (розгляд даної справи здійснювався за відсутності представника позивача), не відповідають критерію розумності їхнього розміру, співмірності та справедливості. Суд дійшов висновку про зменшення розміру таких витрат від попередньо заявленої суми та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000,00 гривень. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягають також стягненню на користь позивача 2422,40 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: partial