Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

До Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся позивач АТ «ПУМБ» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором від 17 листопада 2023 року у розмірі 48 733,63 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] на підставі кредитного договору №1013464312 від 17 листопада 2023 року, укладеного з АТ «ПУМБ»,отримав кредит у розмірі 40 000,00 грн. Відповідно до умов договору відповідач зобов`язався здійснювати погашення кредиту та процентів, але зобов`язання не виконує. Станом на 03 липня 2025 року заборгованість за кредитним договором становить у загальному розмірі 48 733,63 грн. Просить стягнути з відповідача зазначену суму боргу та витрати зі сплати судового збору. Сторони у судове засідання не з`явилися. У позовній заяві позивач зазначив, що просить розглядати справу в спрощеному позовному провадженні за відсутності представника позивача. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно і належним чином за зареєстрованим місцем проживання, однак повторно не з`явився в судове засідання, про причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань не направив. Відзив на позов до суду не надходив. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ч.4 ст.223 та ст.280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. 12 листопада 2025 року позовна заява, переслана за належністю, надійшла до суду. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 листопада 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовною заявою. Призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. 17 листопада 2023 року між АТ «ПУМБ» та [PERSON] укладено електронний кредитний договір №1013464312 шляхом підписання відповідачем заяви на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Відповідач отримав кредит у сумі 40 000,00 грн строком на 24 місяці шляхом банківського переказу на рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% річних та комісії за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 2,99%. Відповідач зобов`язався щомісячно погашати суму кредиту, сплачувати нараховані проценти на суму кредиту та комісію в сумах та терміни, що передбачені умовами договору. Кредитором виконано умови договору та надано відповідачу у користування кредитні кошти, що підтверджується платіжною інструкцією та випискою з особового рахунку відповідача. Як видно з виписки за договором за період з 17 листопада 2023 року по 03 липня 2025 року відповідач здійснював часткове погашення заборгованості. Станом на 03 липня 2025 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 48 733,63 грн, з яких: 31 667,30 грн заборгованість за кредитом; 3,45 грн заборгованість за процентами, 17 062,88 грн заборгованість з комісії. Розмір заборгованості відповідачем не спростовано. 04 липня 2025 року банком направлено відповідачу письмову вимогу (повідомлення) від 04 липня 2025 року про наявність заборгованості та необхідність її сплати, попереджено про наслідки невиконання цієї вимоги. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що витікають із зобов`язань за договором кредиту. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною першою статті 638 ЦК України визначено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Встановлено, що сторонами кредитного договору №1013464312 визначені істотні умови, в тому числі: сума та строк кредитування, розмір відсотків та комісії, порядок їх нарахування, реальна річна процентна ставка у відповідності до розміру застосованих відсотків. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (позика), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтями 1046, 1048 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Встановлено, що боржник не виконав зобов`язання за договором, вчасно отримані в кредит кошти не повернув, відсотки за користування такими коштами та комісію не сплатив, заборгованість не погашена. Як було зазначено, відповідно до ч.1 ст.1048 та ч.1 ст.1049 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. З аналізу зазначених норм матеріального права слідує, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Встановлено, що заборгованість за процентами нарахована відповідачу в межах строку кредитування, визначеного договором, а тому суд погоджується з наданим позивачем розрахунком. Стаття 81 ЦПК України визначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачем підтверджений факт укладення відповідачем кредитного договору та порушення ним взятих на себе зобов`язань. Відповідач відзив на позов та будь-яких доказів на спростування того, що він підписував договір, отримував кредитні кошти і користувався ними, а також щодо суми заборгованості перед позивачем у зазначеному розмірі не надав, обставини, на які посилається позивач як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження при розгляді справи. Отже, оцінивши кожний доказ з точки зору їх належності та допустимості, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Outcome: approved