Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом та просить позбавити відповідача [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON] . Вони, як батьки дитини, були записані батьками [PERSON] за спільною заявою про державну реєстрацію народження, відповідно до ст. 126 СК України, оскільки у шлюбі між собою вони не перебували. На даний час [PERSON] припинив з [PERSON] будь-які відносини, вони спільно не проживають і не ведуть спільного господарства. Дочка [PERSON] , [INFO] , залишилася проживати з позивачем та знаходиться на повному його утриманні. Мати дитини участі у її утриманні абсолютно не приймає, ухиляється добровільно її забезпечувати матеріально, чим не виконує обов`язку щодо утримання батьками своїх дітей. Для належного фізичного та розумового розвитку дитина потребує повноцінного харчування, одягу, взуття, тощо, відповідно позивач сам забезпечує сім`ю та потреби дочки. [PERSON] не бере участі у вихованні дочки [PERSON] , не займається і не цікавиться її дозвіллям, лікуванням, доглядом, не сприяє її духовному та фізичному розвитку. Крім цього, [PERSON] веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1, 2 ст.184 КУпАП (невиконання батьками обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей). Більше того, рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно своїх неповнолітніх дочки та сина від попереднього чоловіка. На виконанні у Стрийському ВДВС у Стрийському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває судовий наказ від 15.07.2025, виданий Стрийським міськрайонним судом Львівської області, про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.07.2025 і до досягнення дочкою повноліття. Згідно розрахунку заборгованості із сплати аліментів від 22.09.2025, ВП №78839629, загальна заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 22.09.2025 становить 5379,03 грн. Відтак відповідач [PERSON] свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Таким чином, відповідач [PERSON] не спілкується з дочкою і не бачиться, не виявляє до неї жодного інтересу. Участь у вихованні [PERSON] бере тільки позивач. Таке її ставлення до дочки є свідченням її байдужості до подальшої долі дочки. На даний час позивач [PERSON] проживає разом із дочкою [PERSON] без реєстрації в [ADDRESS] . Дитина забезпечена належними умовами для проживання, відпочинку та навчання і виключно батько [PERSON] займається її вихованням, навчанням та розвитком, забезпечує її всім необхідним. Таким чином, [PERSON] як мати [PERSON] , свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків, оскільки не цікавиться її життям і здоров`ям, не бере участі в її вихованні, не підтримує з нею родинних зв`язків, не проявляє батьківського піклування та турботи, не виявляє щодо своєї дочки жодного інтересу, а тому вважає, що в інтересах дитини її необхідно позбавити батьківських прав. Зважаючи на те, що відповідач без поважних причин не виявляє щодо своєї дочки батьківського піклування, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просили позов задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, своєчасно і належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Представник третьої особи виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області Скрицька Н.Б. в судовому засіданні пояснила, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи те, що відповідач не з`явилася в судове засідання без поважних причин, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, а тому суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення, проти такого вирішення справи позивач не заперечив. Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] ,виданого 04.01.2022 року відділом реєстрації державної актів цивільного стану у місті Стрию Стрийського району Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00052050305 від 27.06.2025 року. Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 20.12.2018 року у справі №456/1467/18 [PERSON] , [INFO] , позбавлено батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: дочки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25.05.2022 року у справі №456/1052/22 [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладено стягнення у виді попередження. Постановою Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.05.2023 року у справі №456/1949/23 [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. Судовим наказом виданого Стрийським міськрайонним судом Львівської області 15.07.2025 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % (відсотків) прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.07.2025 і до досягнення дочкою повноліття. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 22.09.2025 року, ВП №78839629, загальна заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 22.09.2025 становить 5379,03 грн. З довідки №136 виданої виконавчим комітетом Стрийської міської ради Львівської області 04.07.2025 року вбачається, що [PERSON] [INFO] , проживає без реєстрації разом з дочкою [PERSON] , [INFO] , в [ADDRESS] . З психолого-педагогічної характеристики № 151 від 17.09.2025 на вихованницю дошкільного відділення Братківського ліцею [PERSON] , [INFO] , вбачається, що остання відвідує дошкільне відділення Братківського ліцею понад два роки. Вихованням дитини займається батько: одягає, зачісує, готує їжу, приводить до дошкільної групи і забирає із садочка. Батько активно цікавиться справами та успіхами доньки. З результатів психодіагностичних досліджень, спостереження та розмови з дітьми видно гарні взаємовідносини дитини з татом. Дівчинка з радістю зустрічає тата в кінці робочого дня і з сумом прощається зранку, вчить вірші до свят та ранків з татом, творчі завдання виконує з татом, бавиться з татом, часто розповідає про спільну діяльність з татом. Багато говорить про тата з піднесеними позитивними емоціями. Рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області №368 від 06.11.2025 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Свідки [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні пояснили, що відповідач [PERSON] не виконує своїх батьківських обов`язків щодо неповнолітньої дочки [PERSON] , не приділяє їй уваги, не цікавиться її життям, здоров`ям, матеріально не допомагає. Неповнолітня [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] , який самостійно займається її вихованням та забезпечує дитину всім необхідним для життя та розвитку. Відповідно до ст. ст. 8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , не цікавиться її життям та здоров`ям, не виявляє бажання приймати участь у її вихованні, морально та матеріально не підтримує. Згідно зі ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи те, що відповідач фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, неналежно виконує батьківські обов`язки, враховуючи позицію виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає за необхідне з метою захисту інтересів неповнолітньої дитини позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] . Відповідно до п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір

Outcome: approved