Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

18 вересня 2024 року представник позивача Столітній М.М. через систему «Електронний суд» направив до суду позовну заяву, якою просить суд: стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» суму заборгованості в розмірі 70 312,40 грн., а також сплачений судовий збір у розмірі 2422,40 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27 листопада 2022 року між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та [PERSON] за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» було укладено електронний Договір №6136727 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 20000,00 грн., строком на 360 днів. 27 листопада 2023 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» укладено договір факторингу № 27.11/23-Ф, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №6136727 від 27 листопада 2022 року укладеним між ТОВ «Авентус Україна» та [PERSON] набуло ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна», далі назву було змінено на ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Позивач зазначає, що ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за договором виконав повністю та надав грошові кошти в обумовленому Договором розмірі шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача. Оскільки, відповідач порушив умови договору, станом на дату звернення до суду має заборгованість за кредитним договором в розмірі 70312,40 грн., з яких: 19602 грн. тіло кредиту, 50710,40 грн. нараховані відсотки. Відповідач не виконав свого обов`язку, у зв`язку з цим, позивач змушений звернутися до суду за захистом майнових прав. Ухвалою суду від 27 вересня 2024 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом та повідомленням. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. 20 листопада 2024 року, до суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі (а.с. 166-169). 13 грудня 2024 року ухвалою Бориспільського міскрайонного суду Київської області клопотання представник задоволено, витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» інформацію. Ухвалою суду від 16 червня 2025 року клопотання представника позивача задоволено та змінено найменування позивача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До початку розгляду справи направив заяву якою просив проводити розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань чи відзиву на позов до суду не подав. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно вимог ст. 223, 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і представник позивача. За змістом вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Згідно постанови КЦС Верховного Суду від 30 вересня 2022 року у справі за №761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбулось, то датою його ухвалення є дата складання повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи. Відповідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Суд, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, прийшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно ст. 55, 124 Конституції України та ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встанов-люному цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ст. 12, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказами, відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Судом встановлено, що 27 листопада 2022 року ТОВ «Авентус Україна» уклало з [PERSON] договір про споживчий кредит №6136727, за яким ТОВ «Авентус Україна» зобов`язалось надати кредит в розмірі 2000 грн. 00 коп., а відповідач зобов`язався повернути кредит протягом 360 днів та сплачувати проценти за користування ним. В той же день ТОВ «Авентус Україна» надало [PERSON] кредит в розмірі 20000 грн. 00 коп. Ця обставина підтверджується листом АТ КБ «ПриватБанк» за 20.1.0.0./7-250716/37105-БТ від 19 липня 2025 року. 27 листопада 2023 року ТОВ «Авентус Україна» уклало з ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» договір факторингу №27.11/23-Ф, за яким ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» право вимоги до [PERSON] за договором про споживчий кредит №6136727 від 27 листопада 2022 року. 25 листопада 2024 року найменування ТОВ «Фінтраст Україна» було змінено на ТОВ «Фінтраст Капітал». Це підтверджується копією рішення єдиного учасника ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» №251124/1 від 25 листопада 2024 року. Спірні правовідносини регулюються главою 48 «Виконання зобов`язання» та главою 51 «Правові наслідки порушення зобов`язання. Відповідальність за порушення зобов`язання» розділу І «Загальні положення про зобов`язання», а також главою 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» та главою 73 «Факторинг» підрозділу 1 «Договірні зобов`язання» розділу ІІІ «Окремі види зобов`язань» книги 5 «Зобов`язальне право» ЦК України. Відповідно ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином з дотриманням умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог з дотриманням звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконан-ня). Відповідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч вимог ч.1 ст.81 ЦПК України [PERSON] не подала жодного доказу на підтвердження належного виконання нею грошових зобов`язань за договором про спожив-чий кредит №6136727 від 27 листопада 2022 року. Тому у відповідача виник борг по поверненню кредиту в розмірі 70312,40 грн., з яких: 19602 грн. тіло кредиту, 50710,40 грн. нараховані відсотки. Ці обставини підтверджуються приєднаними до позову письмовими розрахунками. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що станом на день ухвалення рішення суду [PERSON] хоча б частково повернула борг за вказаним договором. З огляду на це суд вважає, що з відповідача на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» належить стягнути борг за договором про споживчий кредит № 6136727 від 27 листопада 2022 року в розмірі 70312 грн. 40 коп. Відповідно ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зокрема, до таких витрат належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові на позивача; у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» сплатив судовий збір в розмірі 2422 гривень 40 копійок. Ця обставина підтверджується платіжною інструкцією №2281 від 09 вересня 2024 року. Крім того, зі змісту звіту про надання правової допомоги згідно Договору №10/07-2023 від 10 липня 2023 року вбачається, що вартість витрат позивача на професійну правничу допомогу склала 10000 грн. 00 коп. Пред`явлений позов задоволений в повному обсязі. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» слід стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 2422 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. 00 коп. Враховуючи наведене та

Outcome: approved