Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 31.12.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено кредитний договір (оферту) № 31.12.2023-100002045. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 10000 грн строком на 42 дні. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі. В свою чергу, відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку із чим утворилася заборгованість у розмірі 19800 грн, що складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10000 грн, заборгованості за процентами в розмірі 9800 грн. Представник позивача просила стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором та судові витрати. Ухвалою суду від 28.10.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідач правом на подання відзиву у встановлений законом строк не скористалася. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлено, що 31.12.2023 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] було укладено Кредитний договір (оферта) № 31.12.2023-100002045, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». Даний Договір складається з Пропозиції про укладення кредитного договору (оферта), заявки, Заявки кредитного договору, Відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) та Додатку до Кредитного договору у вигляді інформаційного повідомлення позичальника. Відповідно до умов зазначеного Договору відповідачу було надано кредит на таких умовах: дата надання (видачі) кредиту 31.12.2023; сума кредиту - 10 000 грн 00 коп.; строк, на який надається кредит - 42 дні з дати його надання; дата повернення (виплати) кредиту 10.02.2024. [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 10000 грн шляхом перерахування на кредитну картку, номер транзакції в системі iPay.ua - 2410138585, що підтверджується довідкою. У порушення умов кредитного договору [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором своєчасно не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 19800 грн, що складається з заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10000 грн, заборгованості за процентами в розмірі 9800 грн. Такий розмір заборгованості здійснений відповідно до умов договору за період з 31.12.2023 по 10.02.2024 згідно наданої довідки-розрахунку. Між сторонами виник спір щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договір та інші правочини. Відповідно до ст.ст. 526, 530, 610, 611, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися сторонами належним чином і своєчасно; порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ст. 13 та ст. 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] виникли договірні відносини у зв`язку з укладенням Кредитного договору (оферти). [PERSON] , будучи вільним в укладенні кредитного договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, будучи обізнаним з умовами кредитування, в тому числі з нарахуванням відсотків за користування кредитними коштами, підписав електронним одноразовим ідентифікатором кредитні документи, таким чином погодивши умови сплати процентів за користування кредитними коштами. Даний договір був укладений в електронній формі у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», що повністю підтверджується матеріалами справи. [PERSON] отримав кредитні кошти і у нього виникло зобов`язання повернути їх, у розмірах та у строки, зазначеними в кредитному договорі. Розрахунок заборгованості в частині стягнення тіла кредиту та відсотків відповідає умовам Договору про надання кредиту та його строку. Крім того, відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості, а відтак наданий позивачем розрахунок заборгованості в частині стягнення тіла кредиту та відсотків, за відсутності альтернативного розрахунку від відповідача, приймається судом, як достовірний. Тому, позов суд задовольняє. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сума судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved