Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

В квітні 2025 року [PERSON] звернулася з позовом до суду до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів. В обґрунтування такого зазначила, що вони з 2008 року з відповідачем спільно проживали без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] . При цьому, на час народження сина, вони проживали окремо, оскільки їхні стосунки погіршилися і вони перестали спілкуватися, а тому відомості про батька дитини були внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України. На даний час відповідач перебуває у лавах ЗСУ та частково приймає участь у матеріальному утриманні сина, проте звертатися до органів ДРАЦС з заявою про визнання батьківства не має можливості. Позивач зауважує, що окрім немайнового права дитини знати свого батька та належати до його сім`ї, визнання батьківства потрібно і для вирішення інших, майнових питань, зокрема, стягнення аліментів на утримання сина. З огляду на наведене, позивач просить суд визнати відповідача батьком дитини [PERSON] , [INFO] , внести зміни до актового запису про його із відміткою про батька дитини [PERSON] та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - [PERSON] в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу платника аліментів, але не менше мінімального розміру, який становить 50% розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. 11.04.2025 року ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 10.06.2025 року судом постановлено ухвалу про зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача у складі ЗСУ або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції. Ухвалою суду від 22.09.2025 року провадження у справі поновлено. Позивач та його представник в підготовчому засідання підтримали позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовчому засіданні подав результати лабораторного дослідження, з яких вбачається, що ймовірність батьківства відповідача відносно [PERSON] становить 99,9996%, тому не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи Деражнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в підготовче засідання не з`явився, натомість подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, при винесенні рішення покладається на думку суду. Представник третьої особи органу опіки і піклування виконавчого комітету Деражнянської міської ради Хмельницького району Хмельницької області в підготовче засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про розгляд справи був повідомлений належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності представників третіх осіб. Відповідно до ст.200 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні. Заслухавши учасників справи, дослідивши письмові докази та матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що з 2008 року [PERSON] спільно проживала з [PERSON] як дружина та чоловік, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Від спільного проживання [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . При цьому, відомості що батька дитини були внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, яка встановлює, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові дитини записуються за її вказівкою. Так, згідно актового запису про народження №103, зробленого в Книзі реєстрації народжень 20 вересня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деражнянського районного управління юстиції Хмельницької області, батьком дитини записаний [PERSON] , громадянин України. Судом також були досліджені копії фотознімків, на яких разом зображені позивач та відповідач [PERSON] із дитиною. Як вбачається із результатів лабораторного дослідження від 05.11.25р., проведеного медичним центром «мама папа» №50882-63728, ймовірність батьківства [PERSON] щодо [PERSON] становить 99,9996%. Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved