Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

09.10.2025 на адресу Вінницького міського суду Вінницької області через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява від ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», в особі представника Балюха Є. О., до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 26 183, 06 грн та сплаченого судового збору в сумі 2 422, 40 грн. Позов мотивовано тим, що 18.01.2025 між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та [PERSON] укладено кредитний договір (оферти) № 18.01.2025-100002008. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 10 000, 00 грн, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 18.01.2025, строком на 140 днів. Дата надання/ видачі кредиту 18.01.2025. Дата повернення кредиту 06.06.2025. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія пов`язана з наданням кредиту - 15% від суми кредиту та дорівнює 1 500, 00 грн. Розраховується шляхом множення суми кредиту (база розрахунку) на розмір комісії у відсотковому значенні. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Неустойка: 100, 00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/ неналежно виконаного зобов`язання. ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу відповідач [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на дату подання позову утворилась заборгованість у сумі 26 183, 06 грн, що складається з заборгованості по тілу кредиту в сумі 9 992, 02 грн, по процентам в сумі 11 191, 04 грн та неустойка 5 000, 00 грн, чим порушуються права та інтереси ТОВ «Споживчий центр». Відповідачем були здійснені заходи, спрямовані на визнання боргу, а саме: проведена часткова оплата по зазначеному кредитному договору, а саме: 23.01.2025 на суму 2 153, 99 грн та 14.02.2025 на суму 2 153, 99 грн. Позивач зазначає, що договір укладався відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію». Відповідачем електронним цифровим підписом підписано пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявку на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та отримано на свій рахунок кошти в сумі 10 000, 00 грн, а отже акцептовано умови договору. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2025 головуючим суддею по справі було визначено суддю Березовську О. А. Справа передана судді 10.10.2025. 10.10.2025 судом відповідно до ч. 6 ст. 187 ЦПК України був направлений запит до Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради про надання інформації про реєстрацію місця проживання відповідача. 10.10.2025 судом була одержана Інформаційна довідка від 10.10.2025 вих. № 32791 з Реєстру Вінницької міської територіальної громади про реєстрацію місця проживання відповідача [PERSON] , відповідно до якої вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 16.10.2025 позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі. Суд постановив розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін. Позивач надав суду докази направлення відповідачу позовної заяви з додатками за зареєстрованим місцем проживання (а. с. 14-15). Копія ухвали суду двічі направлялась відповідачу за зареєстрованим місцем проживання рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. Кореспонденція повернулась на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» 10.11.2025 та 01.12.2025 (а. с. 37-38, 39-40). Суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 23.01.2023 у справі №496/4633/18 (провадження № 61-11723св22), що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Отже, листи, що повернулися з відміткою в довідці поштового відділення про причину повернення :"за закінченням терміну зберігання" - є належно врученими. Суд розцінює відповідачку як таку що належним чином повідомлена про розгляд справи судом. Відповідачка не скористалась своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, інші заяви та клопотання від відповідачки також не надходили. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачкою відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами. Представник позивача ТОВ «Споживчий центр» Балюх Є. О. в позовній заяві клопотав розгляд справи проводити у його відсутність. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити; не заперечує проти заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази, надані позивачем у їх сукупності, суд встановив, що між сторонами виникли цивільні відносини, а саме відносини щодо договору споживчого кредиту, які регулюються відповідними нормами ЦК України, Законів України «Про споживче кредитування» та «Про електронну комерцію». Судом встановлено такі фактичні обставини. Судом встановлено, що 18.01.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] укладено кредитний договір №18.01.2025-100002008, який складається з пропозиції про укладення договору (оферти) кредитної лінії, заявки кредитного договору №18.01.2025-100002008 (кредитної лінії) від 18.01.2025, відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепту) кредитного договору №18.01.2025-100002008 (кредитної лінії) від 18.01.2025, інформаційного повідомлення позичальника [PERSON] (а.с. 23-29). Електронні документи сформовані на сайті кредитодавця в особистому кабінеті позичальника та підписані позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора Е348, отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при її ідентифікації в особистому кабінеті на сайті (п. 2.1, 2.2., 2.3. договору). З договору№18.01.2025-100002008, вбачається, що кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, комісії. Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник зобов`язується не використовувати кредит для участі в азартних іграх та не перераховувати кредит на рахунки організаторів азартних ігор. Кредит надається позичальнику на наступних умовах: дата надання/видачі кредиту, сума кредиту, строк, на який надається кредит, дата повернення (виплати) кредиту, проценти за користування кредитом, графік платежів встановлюється у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; тип кредиту кредитна лінія (п.3.1-3.3 пропозиції) ( а. с. 23 зворот). Відповідно до п.4.1, 4.3-4.4 договору, кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання електронного платіжного засобу споживача [NUMBER]. Днем надання кредиту вважається: списання відповідної суми коштів з рахунку кредитодавця, а днем погашення кредиту/сплати платежу - день надходження коштів у касу кредитодавця готівкою або зарахування на поточний рахунок кредитодавця, що підтверджується випискою з поточного рахунку кредитодавця. Сторони встановлюють, що проценти нараховуються з дня надання позичальнику кредиту (включаючи безпосередньо день надання кредиту) включно до дати його фактичного повернення. Проценти за користування нараховуються та обліковуються кредитодавцем щоденно. Комісії нараховуються у порядку, встановленому договором ( а. с. 23 зворот, 24). Відповідно до умов заявки (п. 1-16) , сума кредиту становить 10 000, 00 грн, строк, на який надається кредит - 140 днів з дати його надання, дата надання (видачі) кредиту 18.01.2025, дата повернення (виплати) кредиту 06.06.2025. Продовження (лонгація, пролонгація) строку договору не передбачена. Процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту (надалі комісія за надання, комісія, економічна сутність плата за надання кредиту) 20% від суми кредиту та дорівнює 1 500, 00 грн. Нараховується кредитором та обліковується в день видачі кредиту. Денна процентна ставка - загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається кредит, виражена у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0, 82% (денна процентна ставка) = (11 539, 77/10 000)/140*100%. Проценти (економічна сутність - плата за користування кредитом) розраховуються шляхом множення всієї суми кредиту (включаючи всі транші) (залишку від всієї суми кредиту) (база розрахунку) на кількість днів користування кредитом/ залишком кредиту та на процентну ставку, яка застосовується у відповідному періоді. В п. 12 сторонами визначений графік платежів. Неустойка: 100, 00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/ неналежно виконаного зобов`язання. Розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України становить 365% річних, які нараховуються від простроченої позичальником суми (база розрахунку). Максимальний розмір процентів відповідно до ст. 625 ЦК України встановлюється законом. Орієнтовна реальна річна процентна ставка за кредитом становить 6 469, 15 %. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача 21 539, 77 грн. Загальні витрати за споживчим кредитом 11 539, 77 грн (а. с. 26-27). Аналогічні умови визначені у відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт) кредитного договору №18.01.2025-100002008 (кредитної лінії). Договір підписано відповідачем [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е348, які остання отримала в смс-повідомленні на фінансовий номер телефону [NUMBER] , який вказаний відповідачем при її ідентифікації. Позичальником [PERSON] під час укладення кредитного договору №18.01.2025-100002008 пройдено ідентифікацію шляхом використання Системи BankID Національного банку (а. с. 30). Відповідно до листа ТОВ «УНІВЕРСАЛЬНІ ПЛАТІЖНІ РІШЕННЯ» № 1-0310 від 03.10.2025, 18.01.2025 було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта [NUMBER] на суму 10 000, 00 грн за договором №18.01.2025-100002008 (а.с. 31). Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором № 18.01.2025-100002008 від 18.01.2025 заборгованість [PERSON] складає: 10 000, 00 грн - основний борг, 11 191, 04 грн - проценти, 5000, 00 грн неустойка. Разом 26 183, 06 грн. Проценти по кредиту нараховані за період з 18.01.2025 по 06.06.2025 (а. с. 13). Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції. Статтею 3 цього Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Відповідно до частин 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Статтею 12 зазначеного Закону встановлено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Відповідно до статей 1054-1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що між сторонами на підставі укладеного в електронній формі кредитного договору виникли зобов`язання. При укладенні кредитного договору сторонами було узгоджено його істотні умови. Позивач виконав своє зобов`язання з надання кредитних коштів. Відповідач умови кредитного договору №18.01.2025-100002008 від 18.01.2025 своєчасно і в повному обсязі не виконував, кредит сплачувала частково. В позовній заяві позивач вказує, що відповідачем було сплачено на виконання зобов`язання за кредитним договором: 23.01.2025 - 2 153, 99 грн та 14.02.2025 - 2 153, 99 грн. Отже, відповідачем були порушені вимоги статей 526, 527, 530 ЦК України та умови договору, через що виникла заборгованість за кредитом. Судом перевірений розрахунок позивача з нарахування заборгованості за кредитним договором. Відповідно до Графіку платежів, узгодженого сторонами у п. 12 кредитного договору, відповідач своєчасно 23.01.2025 внесла черговий платіж в сумі 2 153, 99 грн, який включав 1 400, 00 - проценти за користування кредитом, 753, 99 грн - комісія з надання кредиту;14.02.2025 внесла черговий платіж в сумі 2 153, 99 грн, який включав 1 400, 00 - проценти за користування кредитом, 746, 01 грн - комісія з надання кредиту, 7, 98 грн - тіло кредиту. Отже, комісія відповідачкою сплачена повністю. Судом встановлено, що в період з 18.01.2025 по 14.02.2025 відповідач своєчасно виконувала умови кредитного договору відповідно до графіку, узгодженого сторонами в договорі. Порушення у відповідача, відповідно до графіку, узгодженого сторонами в договорі, виникло з 15.02.2025. Проценти мають бути нараховані з 15.02.25 по 06.06.2025. Розмір заборгованості за тілом кредиту становить 9 992, 02 грн; розмір процентів в день становить - 99, 92 грн (9 992, 02*1%= 99, 92 грн). Строк прострочення становить 112 днів. 99, 92 грн*112 днів =11 191, 04 грн. Позивач вірно розрахував розмір заборгованості за процентами, але помилково вказує, що проценти нараховані за період з 18.01.2025 по 06.06.2025, фактично здійснюючи розрахунок за період з 15.02.2025 по 06.06.2025. Відповідач свій розрахунок суду не надав. Щодо позовної вимоги про стягнення неустойки в сумі 5 000, 00 грн за невиконання умов кредитного договору суд зазначає таке. Згідно з частиною 1 статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Частиною 1 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Відповідно до частини 1 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 п. 6.-1 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування», яким передбачалось що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем виключено. Цим законом п. 6 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» викладено в новій редакції: у разі прострочення споживачем у період з 1 березня 2020 року до припинення зобов`язань за договором про споживчий кредит, укладеним до тридцятого дня включно з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", у тому числі того, строк дії якого продовжено після набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У тому числі, але не виключно, споживач у разі допущення такого прострочення звільняється від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, передбачених договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Забороняється збільшення процентної ставки за користування кредитом з інших причин, ніж передбачені частиною четвертою статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит у період, зазначений у цьому пункті. Дія положень цього пункту поширюється, у тому числі, на кредити, визначені частиною другою статті 3 цього Закону. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані за період, зазначений у цьому пункті, за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) зобов`язань за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем. Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023 набрав чинності 24.12.2023. Суд враховує, що Закон України «Про споживче кредитування» є спеціальним законом, який регулює відносини щодо споживчого кредитування. Враховуючи, що вище зазначені зміни до цього закону були внесені після доповнення Прикінцевих та перехідних положень ЦК України пунктом 18, яким встановлено обов`язок списання кредитодавцем (позикодавцем) неустойки, застосуванню підлягають саме норми Закону України «Про споживче кредитування». Враховуючи, що кредитний договір був укладений 18.01.2025 вимога про стягнення неустойки пред`явлена на законних підставах. Щодо розміру неустойки суд зазначає таке. Відповідно до частини 1, 2, 3 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування» споживач, який порушив своє зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним, має відшкодувати кредитодавцю завдані цим збитки відповідно до закону з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. У договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті споживачем за порушення виконання його зобов`язань на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін. Відповідно до умов кредитного договору розмір неустойки становить 11 200, 00 грн (112 днів*100, 00 грн в день=11 200, 00 грн). Отже, з урахуванням обмежень, встановлених Законом України «Про споживче кредитування», позивач правомірно просить суд стягнути з відповідача неустойку в сумі 5 000, 00 грн, що становить половину суми, одержаної нею за кредитним договором. З урахуванням вище наведеного позов підлягає задоволенню в повному обсязі. За вище зазначеним розрахунком суду, яким перевірений розрахунок позивача, стягненню підлягає заборгованість в сумі 26 183, 06 грн, яка включає: 9 992, 02 грн - заборгованість за основною сумою боргу, 11 191, 04 грн -заборгованість за процентами, 5 000, 00 грн - неустойка. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 422, 40 грн пропорційно до розміру задоволених вимог. Оплата судового збору позивачем в сумі 2 422, 40 грн підтверджується платіжною інструкцією № СЦ00044857 від 08.10.2025 (а. с. 12). На підставі викладеного, згідно зі статтями 207, 509, 526, 527, 530, 549, 610, 611, 612, 628, 629, 638, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, Законом України «Про електронну комерцію» та «Про споживче кредитування», статтями 19, 76, 77, 81, 141, 247, 256, 280-282, 353, 354 ЦПК України, суд

Outcome: approved