Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

У серпні 2025 року Приватне акціонерне товариство «Харківенергозбут» звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електричну енергію, що утворилась за адресою: [ADDRESS] , в розмірі 65311,36 грн. за період з 01.08.2023 по 01.08.2025, просило також стягнути суму сплаченого судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на території Харківської області постачальником електричної для побутових споживачів визначено ПрАТ «Харківенергозбут», що здійснює свою діяльність на підставі ліцензії. Відповідач не здійснив оплату за спожиту електричну енергіє через що позивач змушений звернутися до суду із вимогою про стягнення боргу. Ухвалою Шевченківський районний суд м. Харкова від 01.09.2025 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, також було встановлено строки для реалізації права сторін на подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, пояснень треттьої особи. В поясненнях представник треттьої особи вказувала, що відповідач набув права власності на вищевказану квартиру, а відтак має сплачувати отриману житлову послугу щодо постачання електричної енергії незважаючи на відсутність підписаного договору між ним та постачальником у відповідності до Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Працівниками АТ «Харківобленерго» зафіксовано покази приладу обліку електричної енергії відповідача, що підтверджує нарахування пзивача. Представники позивача та треттьої особи подали заяви згідно яких просили справу розглянути за їх відсутністі, проти ухвалення заочного рішення не заперечували, позов підтримали в повному обсязі. Відповідача було повідомлено про дату, час та місце судового розгляду, однак він двічі в судові засідання не з`явився, причини не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. Від сторін не надходило заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. За таких обставин судом, згідно ч. 2 ст. 247, ст.ст. 280-281 ЦПК України, постановлено ухвалу про розгляд справи у заочному порядку, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 07.05.2025, власником квартири [ADDRESS] з 30.08.2006 є [PERSON] . Право власностті виникло на підставі договору дарування від 11.08.2006. За вказаною адресою позивачем відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , споживачем значиться відповідач. Як вбачається із наданої позивачем довідки за період з 01.08.2023 по 01.08.2025 за вищевказаною адресою (особовим рахунком, код точки обліку: 62Z9530376896890 ) спожито 203248 кВт/год., за які нараховано плату за ціною 2,64 грн./кВт по 31.05.2024 та з 01.06.2024 за ціною 4,32 грн./кВт всього 32266,08 грн. з яких сплачено відповідачем 718,88 грн. Заборгованість становить 65311,36 грн. Обсяг поставленої електричної енергії підтверджується довідкою треттьої особи за кодом: 62Z9530376896890 Ціни на електричну енергію для побутових споживачів становили з 1 червня 2023 р. по 31 травня 2024 р. 2,64 грн./кВт з 01.06.2024 4,32 грн./кВт у відповідності до постанови КМ України від 5 червня 2019 р. № 483. Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок електричної енергії». Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії визначені Законом України від 13 квітня 2017 року № 2019-VIII «Про ринок електричної енергії» (далі - Закон № 2019-VIII). За визначенням, наведеним у статті 1 цього Закону, ринок електричної енергії -система відносин, що виникають між учасниками ринку під час здійснення купівлі-продажу електричної енергії та/або допоміжних послуг, передачі та розподілу, постачання електричної енергії споживачам; розподіл електричної енергії - транспортування електричної енергії від електроустановок виробників електричної енергії або електроустановок оператора системи передачі мережами оператора системи розподілу, крім постачання електричної енергії. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 26 жовтня 2018 року № 1268 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо передачі даних побутових та малих непобутових споживачів постачальнику електричної енергії, на якого відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії» покладається виконання функції універсальної послуги на закріпленій території» постачальником універсальних послуг на території Харківської області визначено ПрАТ «ХАРКІВЕНЕРГОЗБУТ». ПрАТ «Харківенергозбут» має ліцензію з постачання електричної енергії (постанова НКРЕКП від 19.06.2018 №505). Згідно з ч. 4 ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії» постачальник універсальних послуг здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, та на умовах договору постачання універсальних послуг. Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті. Типовий договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, комерційна пропозиція, копія ліцензії на провадження відповідної діяльності та копії інших документів ПрАТ «Харківенергозбут» розміщені на його сайті для публічного доступу: zbutenergo.kharkov.ua. Такий договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до цього договору. Умови цього договору є обов`язковими для виконання усіма учасниками роздрібного ринку. Абзацом п`ятим пункту 13 Перехідних положень ЗУ «Про ринок електричної енергії» встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунку постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. У відповідності до п. 13 Перехідних положень вказаного закону передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових та малих непобутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно зі статтею 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, положення статті 322 ЦК України встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Даних про оскарження Відповідачем показань комерційного обліку, заперечень щодо розрахунку матеріали справи на момент її розгляду не містять, а відтак позовні вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню. Звертаючись з позовом до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2422,40грн., які підлягають стягненню на користь останнього з відповідача. Як передбачено ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved