Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

У вересні 2025 року ТОВ «Бізнес позика» в особі представника Лебідь К. В. звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 30 718 грн 58 коп. та понесених судових витрат. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23.05.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено договір № 279210-КС-0021 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями. 23.05.2021 ТОВ «Бізнес позика» направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти договір про надання кредиту. 23.05.2021 [PERSON] прийняв пропозицію щодо укладення договору на умовах, визначених офертою. ТОВ «Бізнес позика» направило [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-5612 на номер телефону [NUMBER] , котрий боржником було введено/відправлено. Відповідно до умов договору позичальнику надано кошти в розмірі 43 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом. ТОВ «Бізнес позика» свої зобов`язання за договором кредиту виконало, надало позичальнику грошові кошти в розмірі 43 000 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , котрий позичальником вказано при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті. Також, 28.06.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 279210-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями. Відповідно до умов додаткової угоди ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику додаткового кредит в сумі 4 000 грн. Також, 24.08.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2 до договору № 279210-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями. Відповідно до умов додаткової угоди ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику додаткового кредит в сумі 5 000 грн. Також, 20.11.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 3 до договору № 279210-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями. Відповідно до умов додаткової угоди ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику додаткового кредит в сумі 14 000 грн. Крім того, 25.12.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 4 до договору № 279210-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями. Відповідно до умов додаткової угоди сторони домовились внести зміни в п. 1 договору та викласти «Термін дії договору» в новій редакції: «Термін дії договору: до 14.05.2022». До теперішнього часу боржник свої зобов`язання за кредитним договором № 279210-КС-002 про надання кредиту належним чином не виконав, а лише частково сплатив кошти, чим порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Станом на 08.08.2025 утворилася заборгованість у розмірі 30 718 грн 58 коп., що складається з суми прострочених платежів: по тілу кредиту - 17 954 грн 43 коп., по процентах - 12 764 грн 15 коп., яку позивач і просить стягнути з відповідача. Ухвалою судді від 22.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також задоволено клопотання позивача про витребування доказів з АТ «ПУМБ» (а. с. 82-83). Відповідач, у встановлений ухвалою про відкриття провадження строк, відзив на позовну заяву не подав. Згідно з вимогами ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку позовного провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. Так як учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків. Так, судом встановлено, що 23.05.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено договір № 279210-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями (а. с. 25). 23.05.2021 ТОВ «Бізнес позика» направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти Договір № 279210-КС-002 про надання кредиту (а. с. 26). Відповідач прийняв (акцепт) пропозиції (оферти) укласти цей договір (а. с. 28). ТОВ «Бізнес позика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-5612 на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті (а. с. 53), котрий останнім було введено/відправлено, що підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта [PERSON] (а. с. 48). Згідно паспорта споживчого кредиту позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, загальними витратами, орієнтовною вартість кредиту та порядком повернення кредиту, штрафними санкціями у разі прострочення платежів (а. с. 27, 29). Відповідно до п. 1 договору № 279210-КС-002 про надання кредиту від 23.05.2021 ТОВ «Бізнес позика» надає позичальнику грошові кошти у розмірі 20 000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах визначених цим договором та правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес позика». Строк кредиту - 16 тижнів, термін дії договору до 12.09.2021. процентна ставка в день 0,77501351, фіксована. Комісія за надання кредиту - 3 000 грн. орієнтовна загальна вартість наданого кредиту - 35 200 грн. Орієнтовна реальна річна процентна ставка - 3 399,63 процентів. Згідно з п. 2 договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, з врахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Договір містить графік платежів, (п. 3 договору), відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів за період з 06.06.2021 по 12.09.2021. Приймаючи умови договору, відповідач [PERSON] підтвердив, що він ознайомлений з договором, повністю розуміє всі умови, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань та погоджується неухильно їх дотримуватися (п. 6 договору). 28.06.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до договору № 279210-КС-002 про надання кредиту від 23.05.2021, шляхом обміну електронними повідомленнями. У вказаній угоді підтвердили, що станом на 28.06.2021 сума неповернутого позичальником кредиту наданого відповідачу до умов договору становить 18 230 грн. Кредитодавець та позичальник домовились, що після укладення додаткової угоди: кредит збільшується на 4 000 грн. Строк, на який надається кредит, збільшується. Відповідно до цієї угоди загальна сума отриманого та неповернутого позичальником кредиту складає: 22 230 грн. Комісія пов`язана з наданням додаткового кредиту: 600 грн. (а. с. 30). 28.06.2021 ТОВ «Бізнес позика» направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти додаткову угоду № 1 до договору № 279210-КС-002 про надання кредиту від 23.05.2021 (а. с. 31). Відповідач прийняв (акцепт) пропозиції (оферти) укласти цю додаткову угоду до договору (а. с. 32). ТОВ «Бізнес позика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-6074 на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті (а. с. 53), котрий останнім було введено/відправлено, що підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта [PERSON] (а. с. 49). Згідно паспорта споживчого кредиту позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, загальними витратами, орієнтовною вартість кредиту та порядком повернення кредиту, штрафними санкціями у разі прострочення платежів (а. с. 33, 34). 24.08.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 2 до договору № 279210-КС-002 про надання кредиту від 23.05.2021 (Споживчий кредит. Електронна форма), шляхом обміну електронними повідомленнями. У вказаній угоді підтвердили, що станом на 24.08.2021 сума неповернутого позичальником кредиту наданого відповідачу до умов договору становить 9 287 грн 26 коп. Кредитодавець та позичальник домовились, що після укладення додаткової угоди: кредит збільшується на 5 000 грн. Строк, на який надається кредит, збільшується. Відповідно до цієї угоди загальна сума отриманого та неповернутого позичальником кредиту складає: 14 287 грн 26 коп. Продовжено строк кредитування на 93 дні. Продовжено термін дії договору до 14.12.2021. Комісія за зміну умов договору: 750 грн. (а. с. 35). 24.08.2021 ТОВ «Бізнес позика» направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти додаткову угоду № 2 до договору № 279210-КС-002 про надання кредиту від 23.05.2021 (а. с. 36). Відповідач прийняв (акцепт) пропозиції (оферти) укласти цю додаткову угоду до договору (а. с. 37). ТОВ «Бізнес позика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-2163 на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті (а. с. 53), котрий останнім було введено/відправлено, що підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта [PERSON] (а. с. 50). Згідно паспорта споживчого кредиту позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, загальними витратами, орієнтовною вартість кредиту та порядком повернення кредиту, штрафними санкціями у разі прострочення платежів (а. с. 38, 39). 20.11.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 3 до договору № 279210-КС-002 про надання кредиту від 23.05.2021 (Споживчий кредит. Електронна форма), шляхом обміну електронними повідомленнями. У вказаній угоді підтвердили, що станом на 20.11.2021 сума неповернутого позичальником кредиту наданого відповідачу до умов договору становить 4 966 грн 93 коп. Кредитодавець та позичальник домовились, що після укладення додаткової угоди: кредит збільшується на 14 000 грн. Строк, на який надається кредит, збільшується. Відповідно до цієї угоди загальна сума отриманого та неповернутого позичальником кредиту складає: 18 966 грн 93 коп. Продовжено строк кредитування на 88 дні. Продовжено термін дії договору до 12.03.2022. Комісія за зміну умов договору: 2 100 грн. (а. с. 40). 20.11.2021 ТОВ «Бізнес позика» направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти додаткову угоду № 3 до договору № 279210-КС-002 про надання кредиту від 23.05.2021 (а. с. 41). Відповідач прийняв (акцепт) пропозиції (оферти) укласти цю додаткову угоду до договору (а. с. 42). ТОВ «Бізнес позика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-2941 на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті (а. с. 53), котрий останнім було введено/відправлено, що підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта [PERSON] (а. с. 51). Згідно паспорта споживчого кредиту позичальник був ознайомлений з умовами кредитування, загальними витратами, орієнтовною вартість кредиту та порядком повернення кредиту, штрафними санкціями у разі прострочення платежів (а. с. 43, 44). 25.12.2021 між ТОВ «Бізнес позика» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 4 до договору № 279210-КС-002 про надання кредиту від 23.05.2021 (Споживчий кредит. Електронна форма), шляхом обміну електронними повідомленнями (а. с. 45). 25.12.2021 ТОВ «Бізнес позика» направило [PERSON] пропозицію (оферту) укласти додаткову угоду № 4 до договору № 279210-КС-002 про надання кредиту від 23.05.2021 (Споживчий кредит. Електронна форма) (а. с. 46). Відповідач прийняв (акцепт) пропозиції (оферти) укласти цю додаткову угоду до договору (а. с. 47). ТОВ «Бізнес позика» направлено [PERSON] через телекомунікаційну систему одноразовий ідентифікатор G-2391 на номер телефону [NUMBER] (що зазначено позичальником у своїй анкеті в особистому кабінеті (а. с. 53), котрий останнім було введено/відправлено, що підтверджується візуальною формою послідовності дій клієнта [PERSON] (а. с. 52). Підписанням додаткової угоди № 4 позичальник підтверджує наявність у нього заборгованості перед кредитодавцем за договором станом на 25.12.2021 в розмірі 17 954 грн 43 коп. Викладено п. 1 договору «Строк кредиту» у новій редакції, а саме: «Строк кредиту: 357 днів». Додаткова угода № 4 до договору містить графік платежів, відповідно до якого визначено розмір та дату внесення позичальником платежів за період з 08.01.2022 по 14.05.2022. Приймаючи умови додаткової угоди № 4 до договору, відповідач [PERSON] підтвердив, що додаткова угода відповідає його намірам та досягнутим домовленостям, які засвідчуються його підписом (п. 14 додаткової угоди № 4 до договору). Позивач свої зобов`язання за договором кредиту виконав та надав позичальнику грошові кошти в розмірі 43 000 грн шляхом перерахування на банківську картку позичальника № [NUMBER] , що підтверджується анкетою клієнта [PERSON] від 28.08.2025 (а. с. 53) та платіжками щодо здійснення переказу грошових коштів [PERSON] згідно до кредитного договору № 279210-КС-002 від 23.05.2021 (а. с. 54-57). Згідно розрахунку заборгованості за договором № 279210-КС-002 про надання кредиту [PERSON] станом на 28.08.2025 за ним утворилась заборгованість у розмірі 30 718 грн 58 коп., що складається з суми прострочених платежів: по кредиту - 17 954 грн 43 коп., по відсотках - 12 764 грн 15 коп. Відповідачем [PERSON] частково сплачено заборгованість за кредитом у розмірі 63 878 грн 73 коп., з яких: за кредитом - 25 045 грн 57 коп., за відсотками - 32 383 грн 16 коп., за комісією - 6 450 грн. (а. с. 13-21). Відповідно до довідки про стан заборгованості від 28.08.2025 за кредитним договором № 279210-КС-002 від 23.05.2021 за [PERSON] рахується заборгованість в розмірі 30 718 грн 58 коп., що складається з суми прострочених платежів: за кредитом - 17 954 грн 43 коп., за відсотками - 12 764 грн 15 коп. (а. с. 22). На виконання ухвали суду про витребування доказів від 22.09.2025 АТ «ПУМБ» направило до суду повідомлення від 02.10.2025 № КНО-07.8.5/13256 БТ про те, що на ім`я [PERSON] в банку була випущена банківська картка № [NUMBER] до рахунку № [NUMBER] та виписку по вказаному рахунку за період з 23.05.2021 по 14.05.2022 в електронному вигляді, яка містить зарахування на суму 43 000 грн 00 коп. Згідно з випискою по рахунку № [NUMBER] , який належить [PERSON] , на вказаний рахунок останнього 24.05.2021 зараховано 20 000 грн, 28.06.2021 - 4 000 грн, 24.08.2021 - 5 000 грн та 21.11.2021 зараховано 14 000 грн. Відповідачем за період з 23.05.2021 по 14.05.2022 здійснювались банківські операції зі зняття та поповнення рахунку. Оцінивши подані докази, суд зазначає про таке. Відповідно до п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Згідно із частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). У ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). У ч. 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. При цьому одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 закону). Відповідно до ч. 3 ст. 11 вказаного закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 закону). Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. За правилами ч. 8, 12 ст. 11 зазначеного закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього закону, є оригіналом такого документа. Стаття 12 Закону України «Про електрону комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Із системного аналізу положень вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у постанові від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 вказав, що важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту Інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»). Юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму (ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»). Встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи на підставі поданих доказів, які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, свідчать про те, що [PERSON] не виконав у повному обсязі передбачених кредитним договором обов`язків з повернення одержаних в якості кредиту грошових коштів та сплати процентів за користування кредитом, що відповідно до закону та умов договору порушило права позивача. Відповідачем не спростовано факт користування наданими за договором коштами, заперечення щодо незгоди із наданою позикою відсутні. Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачем повернуто 63 878 грн 737 коп. позичальнику, що також вказує на факт укладення договору та користування коштами (а. с. 13-21). Як вказано в постанові Верховного Суду від 03.06.2020 (справа №295/1204/17) закон не містить переліку дій, що свідчать про визнання особою свого боргу або іншого обов`язку, але їх узагальнюючою рисою є те, що такі дії мають бути спрямовані на виникнення цивільних прав і обов`язків. У цьому сенсі діями, спрямованими на визнання боргу, є дії боржника безпосередньо стосовно кредитора, які свідчать про наявність боргу, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Факт отримання відповідачем коштів також підтверджується випискою з банківського рахунку останнього, в якому дати та розмір надходження коштів 24.05.2021, 28.06.2021, 24.08.2021 та 21.11.2021 співпадають з коштами, передбаченими договором, а також номер картки не дає підстав для сумнівів у її відповідності тій, що вказана в договорі . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Зважаючи на те, що позивачем доведено факт отримання позичальником кредитних коштів, правові підстави для нарахування відсотків протягом погодженого сторонами строку дії договору, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором про надання кредиту № 279210-КС-002 від 23.05.2021 в розмірі 30 718 грн 58 коп. При цьому відповідачем вказаний розрахунок жодними доказами не спростований, суду не надав власного розрахунку погашення заборгованості, який міг би слугувати противагою до розрахунків позивача. Таким чином, відповідач не довів належного виконання умов договору. Отже, доказів, які б спростовували правильність наданого представником позивача розрахунку заборгованості за кредитним договором, боржником не надано. Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129). Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків. Так, між сторонами у справі виникли кредитні правовідносини. Враховуючи те, що відповідач грошові кошти отримав, але в порядку та на умовах кредитного договору не повернув, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. За змістом ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору. Згідно із платіжною інструкцією № 13207 від 04.09.2025 позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви в електронному вигляді з використанням підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» в розмірі 2 422 грн 40 коп. (а. с. 77). Ціна позову становить 30 718 грн 58 коп. За наслідками розгляду справи судом стягнуто із відповідача на користь ТОВ «Бізнес позика» 30 718 грн 58 коп., що становить 100% відсотків від ціни позову. Таким чином із [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2 422 грн. 40 коп., сплачений останнім при поданні позову.

Outcome: approved