Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-15 00:00:00

05.11.2025 до суду надійшла позовна заява [PERSON] в особі представника адвоката Бахмута Михайла Сергійовича до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання права власності на недоотриману пенсію. У позові зазначила, що [INFO] померла її бабуся [PERSON] , [INFO] . За життя вона проживала у м. Молочанську Токмакського району, перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримувала пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Місто Молочанськ Токмакського району є тимчасово окупованою територією. З 01.05.2023 бабусі було припинено виплату пенсії. Вважає таки дії відповідача протиправними та просить визнати право власності на недоотриману пенсію за період з 01.05.2023 по 08.10.2024, зобов`язати нарахувати та виплатити недоотриману пенсію, що належала спадкодавцю [PERSON] , за період з 01.05.2023 по 08.10.2024. Ухвалою судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 06.11.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження із розглядом справи в порядку загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження, встановлено сторонам строки на подання заяв по суті справи. Витребувано у приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Хамула Н. Г. засвідчену в установленому законодавством порядку копію спадкової справи № 39/2025, після померлої [PERSON] 20.11.2025 від приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Хамули Л. Г. надійшла копія спадкової справи №39/2025. 21.11.2025 до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на позовну заяву.Відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що [PERSON] , перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фону України в Запорізькій області та отримувала пенсію. Виплата пенсії призупинена з 01.05.2023 по день її смерті у зв`язку з тривалим неотриманням виплат, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058. На запит приватного нотаріуса, щодо суми недоотриманої пенсії померлої [PERSON] , відповідачем було надано лист, де зазначено, що сума недоотриманої пенсії складає 36894,3 грн. за період з липня 2022 по квітень 2023 років. Частиною 2 статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону. Недоодержана пенсія що залишилася після смерті [PERSON] в сумі 36894,3 гр. в вересні 2025 року нарахована та виплачена на поточний рахунок позивача,а тому, недоотримані кошти відсутні. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Ухвалою Вознесенівського районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2025 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. 10.12.2025 до суду надійшла заява представника позивачки про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачки. Просить закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду. 15.01.2026 до суду від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надійшла заява про розгляд справи без її участі. Просить в задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їхній сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , мешкала за адресою: [ADDRESS] та перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримувала пенсію. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 19.12.2025 Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис №293. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 15.03.1985 Молочанським міськвиконкомом Запорізької області, актовий запис 20, [PERSON] народилася [INFO] . Її батьками є [PERSON] та [PERSON] . З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до свідоцтва [NUMBER] від 11.09.2010 виданого Таврійською с/р Токмацького району Запорізької області, 11.09.2010 [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] . 01.04.2025 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Хамули Н.Г. із заявою про прийняття спадщини після померлої бабусі [PERSON] . Інші особи із заявою про прийняття спадщини у встановлений Законом шестимісячний строк до нотаріуса не звертались. Згідно із довідкою від 21.08.2025, яка надана Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області на запит приватного нотаріуса, на дату формування довідки недоотримана [PERSON] пенсія складає 36 894,3 грн. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Хамула Н.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 1286, спадкоємцем після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , є її онука [PERSON] . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з недоотриманої пенсії у сумі 36894,3 грн., що зберігається у Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Запорізькій області, належна спадкодавцю, що підтверджується довідкою від 21.08.2025 про наявність недоотриманої пенсії, виданою Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Недоодержана пенсія що залишилася після смерті [PERSON] в сумі 36894,3 гр. в вересні 2025 року нарахована та виплачена на поточний рахунок [PERSON] . Листом від 10.10.2025 ГУ ПФУ в Запорізькій області повідомило [PERSON] , що виплату пенсії [PERSON] призупинено з 01.05.2023, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з не отриманням призначеної пенсії протягом шести місяців підряд. Таким чином, у даній справі спір виник з приводу права позивача на отримання у спадщину нарахованої [PERSON] та не отриманої нею за життя пенсії за період з часу її призупинення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 01.05.2023, по день припинення пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, по 08.10.2024. Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Згідно із частинами першою та другою статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. Положення частини третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та статті 1227 ЦК України узгоджуються з положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в частині першій статті 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності входять до складу спадщини. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми частини 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Згідно зі статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2-1) за заявою пенсіонера про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном; 3) у разі смерті пенсіонера, визнання його безвісно відсутнім або оголошення померлим у встановленому законом порядку; 3-1) у разі надання пенсіонеру статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин»; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 4-1) у разі не проходження фізичної ідентифікації у випадках, передбачених законодавством; 5) в інших випадках, передбачених законом. Верховний Суд України у своєму рішенні від 06.10.2015 у справі № 608/1189/14-а зазначив, що держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати право на отримання пенсії незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія. Як свідчить аналіз положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» припинення виплати пенсії можливо лише за умови прийняття пенсійним органом відповідного рішення з підстав, визначених статтею 49 цього Закону. Разом з тим, матеріали справи не містять рішення пенсійного органу про припинення виплати пенсії [PERSON] з підстав, визначених статтею 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Припинення пенсійних виплат за життя спадкодавця з підстав, не передбачених законом, та не оскарження дій відповідача спадкодавцем не зумовлює припинення вже призначених пенсійних виплат і не позбавляє його спадкоємців можливості спадкувати право на отримання пенсійних виплат. Право на такі виплати у спадкодавця зберігається, і в розумінні положень статті 1227 ЦК України ці виплати вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Таким чином призначена пенсія померлому яка йому не нараховувалась та не виплачувалась не позбавляє його спадкоємців можливості її успадкувати. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 14 лютого 2022 року у справі № 243/13575/19 (провадження № 61-11268сво20). З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а відтак їх слід задовольнити у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 968,96 грн.

Outcome: approved