Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-18 00:00:00

10 жовтня 2025 року до Фастівського міськрайонного суду Київської області надійшла заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Кожанська селищна рада. Заява подана представником позивача адвокатом Гончаренко Світланою Станіславівною. Зі змісту заяви слідує, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина. Заявник стверджує, що є спадкоємцем за заповітом після смерті батька та звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Разом із тим, постановою державного нотаріуса від 23 липня 2025 року № 720/02-31 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском шестимісячного стоку для подання відповідної заяви. Заявник стверджує, що з 01 січня 2022 року постійно проживав з батьком у [ADDRESS] , та, у зв`язку із хворобою батька здійснював постійний догляд за ним. Згідно тверджень заявника, після смерті батька він здійснив його поховання та продовжує проживати в цьому будинку. Встановлення факту спільного проживання заявника та спадкодавця є необхідним для реалізації права на оформлення спадщини. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22 жовтня 2025 року відкрито провадження в цій справі та призначено дату проведення судового засідання. В судове засідання, призначене на 18 грудня 2025 року, з`явилась представниця заявника. Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленим про час і дату проведення судового засідання, не з`явився, причини неявки не повідомив, пояснень щодо суті справи не подав. Відповідно до приписів частини 1 статті 223, частини 3 статті 294 ЦПК України, неявка представника заінтересованої особи не перешкоджає розгляду справи. Відповідно, розгляд цієї цивільної здійснюється без участі представника Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області. В судовому засіданні представниця заявника викладені в заяві доводи підтримала та додатково повідомила, що заявник дійсно проживав разом із батьком станом на дату його смерті, бажає реалізувати свої спадкові права та отримати спадщину, однак позбавлений такої можливості. При цьому, встановлення факту спільного проживання батька і заявника забезпечить подальшу реалізацію спадкових прав. В судовому засіданні була допитана свідок [PERSON] , яка підтвердила, що є рідною сестрою заявника та, відповідно, донькою [PERSON] . Її дівоче прізвище теж [PERSON] , прізвище було нею змінено після реєстрації шлюбу. Згідно показань свідка, у подружжя [PERSON] було двоє дітей син [PERSON] та донька [PERSON] . Їхня з заявником матір померла [INFO] . В подальшому, помер і батько. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить належний батькові житловий будинок. Батько зазначений будинок заповів сину, заявнику у справі. Протягом останніх двох років заявник проживав у батька, так як батько був старим і потребував допомоги. Спільне проживання заявника і батька мало місце до дня його смерті. Свідок стверджує, що вона на отримання спадщини не претендує, а інші спадкоємці відсутні. Заслухавши пояснення представниці заявника, допитавши свідка, суд закінчив з`ясування обставин справи та перевірку їх доказами та перейшов на стадію ухвалення судового рішення. У відповідності до приписів статті 244 ЦПК України, ухвалення та проголошення судового рішення було відколеним до 19 січня 2026 року до 17 години 10 хвилин. Заслухавши пояснення представниці заявника, допитавши свідка, суд встановив наступні обставини. Так, судом встановлено, що батьками заявника [PERSON] були [PERSON] та [PERSON] . Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] (а. с. 6). Також у батьків заявника є ще одна донька - [PERSON] . Зазначена обставина підтверджується свідоцтвом про народження, серія [NUMBER] (а. с. 7). [INFO] помер [PERSON] . Зазначена обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а. с. 9). 16 лютого 2017 року [PERSON] склав заповіт, яким все майно заповів сину [PERSON] . Заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Триліської сільської ради Фастівського району Київської області (а. с. 10). Заявник, бажаючи реалізувати свої спадкові права, звернувся з заявою про прийняття спадщини до Першої Фастівської державної нотаріальної контори. Однак, згідно постанови державного нотаріуса Першої Фастівської державної нотаріальної контори від 23 липня 2025 року № 720/02-31, у вчинені нотаріальної дії було відмовлено у зв`язку із пропуском заявником строку для прийняття спадщини (а. с. 11). При цьому, станом на дату смерті батька, заявник постійно проживав із ним за адресою [ADDRESS] . Зазначена обставина підтверджується довідкою виконавчого комітету Кожанської селищної ради Фастівського району Київської області від 14 липня 2025 року, № 16-03/185 (а. с. 8). Обставини щодо спільного проживання заявника та батька станом на дату смерті останнього підтвердила також і допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] . Встановивши зазначені обставини, суд вважає, що до правовідносин учасників судового розгляду застосуванню підлягають наступні правові норми та релевантні роз`яснення Пленуму ВСУ та правові позиції, викладені в Постановах ВС. Так, відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 315 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Абзацом 1 пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежать виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. В пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно пункту 7 Постанови пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно правової позиції, висловленої в Постанові ВС від 25 вересня 2019 року по справі № 280/1535/16-ц,справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Згідно правової позиції, висловленої в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Згідно правової позиції, висловленої в Постанові ВП ВС від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18), у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Згідно правової позиції, висловленої в Постанові ВС від 26 січня 2022 року у справі № 569/4803/19, у справах про встановлення фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів, суд може брати до уваги всі передбачені законом засоби доказування, серед яких показання свідків, що пояснюється відсутністю письмових доказів, які б посвідчували такі факти. Отже, з урахування встановлених обставин справи та норм, що регулюють правовідносини учасників справи, суд вважає, що встановлення факту спільного проживання [PERSON] та його батька [PERSON] станом на дату смерті останнього має юридичне значення, так як встановлення зазначеного факту сприятиме реалізації прав заявника на оформлення спадщини. Від становлення цього факту залежить реалізація спадкових прав заявника. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення відповідного факту. Зазначений факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Встановлення цього факту не пов`язано із подальшим вирішенням спору про право. Враховуючи вище наведене,

Outcome: approved