Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-14 00:00:00

Стислий виклад позиції заявника. 10 грудня 2025 року заявник звернувся до суду з зазначеною заявою, в якій зазначає, що з метою призначення пенсії звернулася до територіального управління Пенсійного фонду України, натомість отримала рішення про відмову в призначенні пенсії, оскільки не було зараховано стаж роботи, зазначений в трудовій книжці серії [NUMBER] , в якій виправлення її прізвища, ім`я, по батькові та дати заповнення на титульній сторінці зроблено з порушенням Інструкції ведення трудових книжок. Заявниця зазначає, що проживала в м. Олешки Херсонської області, яке на даний час знаходиться на тимчасово окупованій території України. У зв`язку з цим, просить установити факт належності їй трудової книжки серія [NUMBER] , виданої 06 вересня 1979 року. Позиції учасників справи. У судове засідання сторони не з`явились. Заявник у поданій заяві зазначила про розгляд справи без її присутності. Від представника заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області Козченко Н. надійшли пояснення, в яких просять розглядати справу без участі представника. При розгляді заявлених вимог покладаються на розсуд суду. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою від 12 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання (а.с. 18). Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом установлено, що трудова книжка серії [NUMBER] , заповнена російською мовою 06 вересня 1979 року на ім`я [PERSON] , [INFO] . Прізвище у трудовій книжці змінено на « [PERSON] » на підставі свідоцтва про шлюб [NUMBER] , виданого 12.11.1988 року Цюрупинським бюро ЗАГС. Дата заповнення трудової книжки виправлена, шляхом наведення року з 1989 на 1979 (а.с.9). З копії паспорта громадянина України, серії [NUMBER] , виданого Цюрупинським РВ УМВС України в Херсонській області 13 грудня 1999 року вбачається, що його видано на ім`я [PERSON] , [INFO] уродженки м. Цюрупинськ Херсонської області (а.с.6-7). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, заповненого російською мовою- 12 листопада 1988 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , [INFO] . Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 12). З копії рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області [PERSON] відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю страхового стажу, оскільки за результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не враховано трудову книжку серії [NUMBER] від 06 вересня 1979 року так як виправлення ПІП та дати заповнення на титульній сторінці зроблено з порушенням інструкції ведення трудових книжок (а.с.10). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року (далі- Інструкція), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Згідно п 2.13. Інструкції зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів. Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів. Судом встановлено, що із наданої заявником трудової книжки вбачається, що вона заповнена російською мовою, де прізвище « [PERSON] » змінено на « [PERSON] », дата видачі трудової книжки виправлена шляхом наведення року видачі з 1989 на 1979, що зумовило необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки. Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах. Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. За вказаних обставин, суд вважає, що заявником доведено та не викликає сумніву факт належності [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), трудової книжки серії [NUMBER] від 06.09.1979 року, виданої російською мовою на ім`я « [PERSON] », прізвище змінено та записано « [PERSON] », рік видачі виправлено з «1989» на «1979». Метою встановлення факту належності заявнику трудової книжки є необхідність в оформленні передбаченого законом державного пенсійного забезпечення. Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності трудової книжки, суд приходить до висновку, що надані заявником докази є належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для задоволення даної заяви.

Outcome: approved