Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача В жовтні 2025 року Товариство з обмеженої відповідальністю «Коллект Центр» (далі - ТОВ «Коллект Центр») звернулось до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами, вказавши, що 01.09.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та [PERSON] було укладено договір позики №75116927, за умовами якого відповідачцінадано кредитні кошти у розмірі 9100,00 грн, які остання зобов`язувалася повернути у встановлений строк та сплатити проценти за користування ними. 22.02.2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі - ТОВ «Вердикт Капітал») було укладено Договір факторингу № 22/02/2022, згідно з умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі за договором № 75116927. Крім того, 23.10.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» (далі - ТОВ «Мілоан») та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 100185974, за умовами якого відповідачці надано кредитні кошти у розмірі 4200,00 грн, які остання зобов`язувалася повернути у встановлений строк та сплатити комісію і проценти за користування ними. 10.02.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 10-02/2022-50, згідно з умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників, в тому числі за договором № 100185974. 10.01.2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, згідно з умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект Центр» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрах боржників, в тому числі за договорами №75116927 від 01.09.2021 року та № 100185974 від 23.10.2021 року. Після відступлення позивачу права вимоги до відповідача, відповідач не здійснила жодного платежу на погашення існуючої заборгованості ні на рахунки позивача, ні на рахунки попередніх кредиторів. З урахуванням викладеного, позивач просив стягнути з відповідача 45342,61 грн. заборгованості, яка складається із : - заборгованості за договором № 75116927 від 01.09.2021 року в сумі 23565,61 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 7635,26 грн, заборгованості за процентами в сумі 15929,10 грн, 3% проценти річних в розмірі 1,25 грн. - заборгованості за договором № 100185974 від 23.10.2021 року в сумі 21777,00 грн, яка складається з заборгованості за тілом кредиту в сумі 4200,00 грн, заборгованості за процентами в сумі 17115,00 грн, заборгованості за комісією в сумі 462,00 грн. а також судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 2420,40 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 16000,00 грн. Відповідачка відзиву до суду не подав. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Представник позивача, разом з поданням позовної заяви подав також клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Чемеровецького районного суду від 26.11.2025 року відкрито провадження у справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, зобов`язано АТ КБ «Приват Банк» надати суду виписку по картковому рахунку № [NUMBER] , відкритомуна ім`я [NUMBER] .П. 14.01.2026 року розгляд справи закінчено ухваленням рішення суду по суті заявлених вимог. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Щодо договору позики №75116927 від 01.09.2021 року. 01 вересня 2021 року міжТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] було укладено договір позики №75116927 (далі - Договір). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника m7AOCI72H7, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Відповідно до п. 2.1 Договору, - сума позики 9100,00 грн. Строк позики/строк договору 16 днів. Дата повернення позики 17.09.2021. Базова процентна ставка 1,99%. Згідно до п. 5.2. Договору, позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику (на умовах повернення позики в кінці строку позики), що розміщені на сайті https://mycredit.ua/ua/documents-license/ (далі - Правила), їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору, а також зазначена в правилах процедура і наслідки оформлення позичальником подовження строку користування позикою (пролонгація), йому зрозумілі. Згідно п. 19 договору інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до п. 20 «Юридичні адреси та реквізити сторін» вказаний номер електронного платіжного засобу [PERSON] № [NUMBER] . Відповідно до п. 6.5 Правил у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення позики та процентів, позичальнику на таку неповернуту позику (або її частину) товариство має право нараховувати проценти у розмірі, передбаченому договором позики, за кожний день понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування процентів на позику (або її частину) за понадстрокове користування позикою за договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на позику за понадстрокове користування (а.с. 9-15). ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» повідомило ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» про перерахування 01.09.2021 року [PERSON] на карту № [NUMBER] коштів в сумі 9100,00 грн (а.с. 16). Повідомленням АТ КБ «Приватбанк» від 10.12.2025 року та випискою по банківській карті № [NUMBER] за період з 01.09.2021 року по 17.09.2021 року підтверджується, що на ім`я [PERSON] емітовано платіжну карту № [NUMBER] , на яку 08 вересня 2021 року зараховано 9100,00 грн (а.с. 154-157). 22.02.2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 22/02/2022 згідно з умовами якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступає за плату права грошово вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає права вимоги до боржників, за цілим рядом договорів, у тому числі до [PERSON] за договором позики №75116927 від 01.09. 2021 року (а.с. 50-58). Відповідно до Реєстрів боржників № 1 до Договору факторингу № 22/02/2022 від 22.02.2022 року, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідачки за договором № 75116927 від 01.09.2021 року в сумі 23564,36 грн, з яких: 7635,26 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 15929,10 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами (а.с. 66). Щодо договору про споживчий кредит№100185974 від 23.10.2021 року. 23 жовтня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №100185974 (далі - Договір). Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника U29516, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. За умовами вказаного договору кредитодавець зобов`язується, на умовах визначених цим договором, на строк визначений в п. 1.3 договору надати позичальнику грошові кошти (кредит) у сумі, визначеній у п. 1.2 договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений в п. 1.4 договору термін. Згідно п. 1.2 Договору сума (загальний розмір) кредиту становить 4200,00 грн. Кредит надається строком на 30 днів з 23.10.2021 (строк кредитування) (п 1.3 Договору). Відповідно до п.1.4 договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом 22.11.2021. Комісія за надання кредиту 462,00 грн, яка нараховується за ставкою 11,00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1. Договору). Пунктом 1.5.2 договору передбачено, що проценти за користування кредитом: 1575,00 грн, які нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом (п. 1.6 Договору). Пунктом 2.1 договору передбачено, що кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок. Пунктом 2.3 Договору передбачено умови щодо пролонгації строку кредитування. Пункт 2.3.1.1. Пролонгація на пільгових умовах: позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що Кредитодавцем надана така можливість Позичальнику відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством (далі Правила), що розміщені на веб-сайті Товариства miloan.ua (далі Сайт Товариства) і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом Позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Пункт 2.3.1.2 Пролонгація на стандартних умовах позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватися кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів (а.с. 28-32). Відповідно до квитанції LIQPAY № 1801352467 на платіжну карту № [NUMBER] 23.10.2021 о 09:56 було перерахувано 4200,00 грн. Призначення платежу: кошти згідно договору №100185974.(а.с. 112). Повідомленням АТ КБ «Приватбанк» від 10.12.2025 року та випискою по банківській карті № [NUMBER] за період з 23.10.2021 року по 22.12.2021 року підтверджується, що на ім`я [PERSON] емітовано платіжну карту № [NUMBER] , на яку 23 жовтня 2021 року зараховано 4200,00 грн (ID платежу 1801352467) (а.с. 154-157). 10.02.2022 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 10-02/2022-50, згідно з умовами якого ТОВ «Мілоан» відступає за плату права грошово вимоги, а ТОВ «Вердикт Капітал» приймає права вимоги до боржників, за цілим рядом договорів, у тому числі до [PERSON] за договором №100185974 від 23.10. 2021 року (а.с. 33-45). Відповідно до Реєстрів боржників до Договору факторингу № 10-02/2022-50 від 10.02.2022 року, ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача за договором № 100185974 від 23.10.2021 року в сумі 18837,00 грн, з яких: 4200,00 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 14175,00 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами, 462,00 грн сума заборгованості за комісією а.с. 49). 10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» і ТОВ «Коллект Центр» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги №10-01/2023, за умовами якого ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект Центр» за плату свої права вимоги, що належали йому на підставі раніше укладених з ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Мілоан» договорів факторингу. Пунктом 5.2 цього договору визначено, що права вимоги вважаються відступленими (переданими) первісним кредитором і набутими новим кредитором в день належного підписання сторонами акту приймання-передачі реєстру боржників в друкованому (підписаному) вигляді. Того ж дня сторони підписали акти приймання-передачі реєстру боржників. Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору №10-01/2023 про від 10.01.2023 року, ТОВ «Коллект Центр» набуло права грошової вимоги до [PERSON] - за договором № 75116927 на загальну суму 23565,61 грн, з яких 7635,26 грн заборгованість за тілом кредиту, 15929,10 грн - заборгованість за процентами; 1,65 грн - відповідальність за порушення грошового зобов`язання, згідно ст. 625 ЦК України; - за договором № 100185974 на загальну суму 21777,00 грн, з яких 4200,00 грн заборгованість за тілом кредиту, 17115,00 грн - заборгованість за процентами; 462,00 грн заборгованість за комісією (а.с. 86-88, 89). Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Стосовно правонаступництва за борговими зобов`язаннями. За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. Частиною 1 ст. 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). За змістом ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Згідно з ст. 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується та сторонами не оспорюється факт переходу прав грошової вимоги від первісних кредиторів до ТОВ «Вердикт Капітал», а далі до ТОВ «Коллект Центр» за договором позики № 75116927, укладеним 01 вересня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та [PERSON] , а також за договором про споживчий кредит № 100185974, укладеним 23 жовтня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] .. Щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частинами першою, другою статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовились укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною першою статті 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію». Пунктами 5, 6, 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» встановлено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додається до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним із моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Правилами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» регламентовано, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення. За змістом частини першої статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до статті 610 ЦК України слідує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Як передбачено частиною першою статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів. За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів. Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору. Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами. Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства. Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором. При укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору. Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якогоборжник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами. При цьому право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12) та від 31 жовтня 2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 5 квітня 2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. У цій же постановіВелика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18 січня 2022 року (справа910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, щоможливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором і новим кредитором. Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа №6-459цс17), згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору. Відтак суди мають з`ясувати належним чином обсяг і зміст прав, які перейшли до нового кредитора та чи існували вони на момент їх переходу. Судом встановлено, що між відповідачем [PERSON] та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» було укладено договір позики № 75116927 від 01 вересня 2024 рокі в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов договорів ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» надало відповідачці кошти в сумі 9100,00 грн строком на 16 днів. Разом з тим, строк кредитування був продовжений на 90 днів у порядку та на умовах, визначених договором позики. 01 вересня 2021 року кредитні кошти були перераховані відповідачці. Отже, факт отримання відповідачкою коштів у ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» суд вважає доведеним, крім цього зазначена обставина не заперечується відповідачкою. Після закінчення строку кредитування [PERSON] не повернула кредитні кошти та не сплатила проценти за користування ними. Згідно з розрахунком заборгованості за договором позики № 75116927 від 01.09.2021 року, наданим ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», заборгованість складається із тіла кредиту 7635,26 грн. та процентів 15929,42 грн., а всього 23564,35 грн (а.с. 21-22). Крім того, суд встановив, що 23 жовтня 2021 року ТОВ «Мілоан» та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 100185974, в електронній формі, який підписаний за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем). Відповідно до умов договорів ТОВ «Мілоан» надало відповідачці кошти в сумі 4200,00 грн строком на 30 днів. Разом з тим, строк кредитування був продовжений на 60 днів у порядку та на умовах, визначених договором про споживчий кредит. 23 жовтня 2021 року кредитні кошти були перераховані відповідачці. Після закінчення строку кредитування [PERSON] не повернула кредитні кошти та не сплатила комісію і проценти за користування ними. Згідно з розрахунком заборгованості за договором № 100185974 загальний розмір заборгованості від 23.10.2021 року, станом на 10.02.2022 року становить 18837,00 грн, з яких 4200,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 14175,00 грн - заборгованість за нарахованими процентами, 462,00 грн - заборгованість за комісією. Разом з тим, ТОВ «Колект Центр» після набуття права вимоги до [PERSON] за договором № 100185974 від 23.10.2021 року додатково здійснено нарахування процентів за період з 10.02.2022 року по 23.02.2022 року на загальну суму 2940,00 грн, з розрахунку денної процентної ставки 5,0% від тіла кредиту. Враховуючи, що строк дії договору про споживчий кредит № 100185974 від 23.10.2021 року закінчився 21.01.2022 року, підстав для додаткового нарахування процентів після спливу дії договору суд не вбачає. При вирішенні питанні щодо стягнення з відповідачки заборгованості по процентам, суд враховує, що за змістом статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором. Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 лютого 2025 року у справі №679/1103/23 вказав, що під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, а не іншими умовами, які дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації, оскільки така непропорційно велика сума компенсації не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюються на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Приймаючи до уваги, що загальний розмір нарахованих [PERSON] процентів не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, а тому розмір стягуваних з [PERSON] на користь ТОВ «Коллект Центр» процентів за договором № 75116927 від 01.09.2021 року слід зменшити до 8000,00 грн, за №100185974 від 23.10.2021 року до 4200,00 грн. Щодо вимог про стягнення в порядку статті 625 ЦК України 3% річних, суд зазначає наступне. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач просив стягнути із відповідача 3% річних за прострочення виконання зобов`язання за договором № 75116927 від 01.09.2021 року за період з 22.02.2022 року по 23.02.2022 року в розмірі 1,25 грн. Наведений позивачем розрахунок заборгованості суд вважає обґрунтованим та таким, що узгоджується із пунктом 18 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України. За таких обставин, позовна заява ТОВ «Коллект Центр» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитними договорами, підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 24498,51 грн, зокрема: - за договором №75116927 від 01.09.2021 року в розмірі 15636,51 грн, з яких 7635,26 грн - заборгованість за тілом кредиту, 8000,00 грн заборгованість по процентам, 1,25 грн 3% річних; - за договором №100185974 від 23.10.2021 року в розмірі 8862,00 грн, з яких 4200,00 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4200,00 грн заборгованість по процентам; 462,00 грн заборгованість за комісією. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Розподіл судових витрат. Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої, другої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Позивач просить стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16000 грн та судового збору, сплаченого за подання позовної заяви в електронній формі з використанням системи «Електронний суд» у розмірі 2 422,40 грн. Позивачем 01 липня 2024 року укладено договір про надання правової допомоги №01-07/2024 з Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» (а.с. 99-101). З заявки на надання юридичної допомоги № 676 від 01.09.2025 року вбачається, що Адвокатське об`єднання «Лігал Ассістанс» взяло на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу щодо стягнення заборгованості з [PERSON] (а.с. 104). Відповідно до Витягу з акту № 14 про надання юридичної допомоги від 30.09.2025 року, Адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс» надані послуги, пов`язані із надання усної консультації з вивченням документів, складанням позовної заяви про стягнення боргу, на що витрачено 6 годин. Вартість послуг 16000,00 гривень (а.с. 105). У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката, суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 137 ЦПК України. Витрати на надану професійну правничу допомогу в разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачена стороною / третьою особою, чи тільки має бути сплачена (пункти 138, 139 постанови Верховного Суду від 23 вересня 2021 року у справі N 904/1907/15). Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial