Jurisdiction: civil
Date: 2026-01-12 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 січня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Богородчанського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис № 5. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. 26 січня 2010 року сторони у справі уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Богородчанського районного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №5. У шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони припинили фактичні подружні відносини, не ведуть спільного господарства, мають різні погляди на шлюб та сім`ю. Шлюб між ними існує лише формально. Стосунки позивачки з чоловіком погіршились, зникло почуття любові, взаєморозуміння і взаємоповаги, примирення між ними неможливе, оскільки сімейне життя фактично припинено. Просить шлюб розірвати, судові витрати залишити за нею. Позиція відповідача. Відповідач обставин та підстав позову не спростував, відзиву на позовну заяву не подав. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 19 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивачка [PERSON] не прибула, подала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити позов, шлюб розірвати. Представник позивачки адвокат Федорів С.І. в судовому засіданні позовні вимоги довірительки підтримав, вважав, що їх слід задовольнити, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, просив шлюб між ним та [PERSON] розірвати, вважав, що примирення між ними неможливе. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин. Сторони у справі [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26 січня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Богородчанського районного управління юстиції Івано-Франківської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 5, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У зв`язку з реєстрацією шлюбу відповідачка змінила дошлюбне прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] " (а.с. 4). У шлюбі в подружжя [INFO] народився син [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ) та 28 грудня 2018 року - дочка [PERSON] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ) (а.с. 7, 8). Позивачка у позовній заяві, посилаючись на те, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим на підставі ст. 110 СК України звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідач не заперечував щодо розірвання шлюбу, вважав, що примирення між сторонами неможливе. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас, принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч.3, 4 ст.56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч.2 ст.112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема, припинення між ними шлюбних відносин, те, що подружжя не веде спільного господарства та побуту, наявність у сторін неповнолітніх дітей, враховуючи те, що сторони не виявили бажання примиритись та зберегти сім`ю, позивачка наполягала на розірванні шлюбу, а відповідча не заперечував проти позовних вимог, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що шлюб між між сторонами слід розірвати. Розподіл судових витрат. За подання позову позивачка сплатила судовий збір в розмірі 1211 грн. 20 коп., який просила залишити за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved